Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 19 грудня 2014 року сталось ДТП. Винним у даній пригоді було визнано відповідача [PERSON] У результаті ДТП йому було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 315 369,33 грн. У добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати заподіяну йому шкоду. Просив суд стягнути з [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 315 369,33 грн.; судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів. При розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги. Вказав, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТдВ «СК «Альфа-Гарант», яка виплатила йому страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн. Тому відповідач має відшкодувати решту заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 266 369,33 грн. та витрати за зберігання автомобіля на штраф-майданчику в розмірі 8250 грн. Також вказала, що через неправомірні дії відповідача їй було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 40 000 грн. Просила суд стягнути з [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 266 369,33 грн.; на відшкодування моральної шкоди 40 000 грн.; на відшкодування витрат за зберігання автомобіля 8 520 грн.; судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заперечень щодо позовних вимог не подав, незважаючи на тривалий розгляд справи та неодноразовість подання його представниками апеляційних скарг на ухвалу суду про відкриття провадження по справі. У судове засідання представник ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду письмові пояснення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 19 грудня 2014 року близько 17.30 на автодорозі Київ-Чоп в с. Гурівщина Києво-Святошинського району Київської області водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Хюндай Соната», д/н [NUMBER], рухаючись в напрямку м. Житомир, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості, і, як наслідок, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мерседес-Бенц», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку, після скоєння ДТП залишив місце пригоди. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, водій [PERSON] легкі тілесні ушкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, пп. 2.10, 9.10, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою старшого слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області кримінальне провадження № 12014110200003991 закрито у зв'язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, оскільки, хоч [PERSON] порушив пп. «б» п. 2.3, пп. «а, б, в, г, ґ, д, е, є» п. 2.10, п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП, проте в результаті ДТП немає потерпілих, які б отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП (протокол АП1 № 109593 від 11.03.2015 року про адміністративне правопорушення) та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинене у зв'язку із закінчення строку накладення адміністративного стягнення. З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля Mercedes-Benz, держаний номерний знак [NUMBER], є [PERSON]. Між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6895221 від 12 лютого 2014 року. Згідно даного полісу франшиза за договором становить 1000 грн. За цим договором забезпечений транспортний засіб - автомобіль Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER]. 27 жовтня 2015 року страховою компанією було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн., що підтверджено платіжним дорученням №2310 від 27 жовтня 2015 року. Ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого . Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У ст. 9.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого. Згідно звіту №104-0315 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz, держаний номерний знак [NUMBER], проведеного ТОВ «ІТС Моторс», вартість матеріального збитку складає 315 369,33 грн. Даний збиток визначений з врахуванням того, що ринкова вартість автомобіля до ДТП, яка складає 315 369,33 грн., є меншою за відновлюваний ремонт, який складає 487 458,62 грн. Згідно звіту про незалежну оцінку вартості працездатних та ліквідних складових колісного транспортного засобу Mercedes-Benz, держаний номерний знак [NUMBER], проведеного ТОВ «ІТС Моторс», становить 52 724,83 грн. Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При визначенні розміру матеріального збитку, завданого позивачу, суд враховує, що на час складання звіту страховою компанією (01 лютого 2015 року) курс долара США становив 16,157818, а на час складання звіту позивача (03 березня 2015 року) курс долара США становив 24,820658, що в свою чергу впливає на вартість майна. Тому при визначенні розміру завданого матеріального збитку, суд приймає до уваги звіт, поданий позивачем. Інших доказів на спростування висновків, викладених в звіті, суду не подано. У п.15 Постанови якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. У матеріалах справи відсутні докази, що позивач як власник транспортного засобу згоден з визнанням автомобіля фізично знищеним, тому розмір матеріального збитку суд зменшує на вартість працездатних та ліквідних складових колісного транспортного засобу. За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, оскільки вартість матеріального збитку власнику автомобіля Mercedes-Benz, держаний номерний знак [NUMBER], складає 315 369,33 грн., своє зобов'язання за договором №АС/6895221, страхова компанія виконала, сплативши страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн., вартість залишків автомобіля складає 52 724,83 грн., тому до стягнення з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди підлягає сума в розмірі 213 644,50 грн.. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює небезпеку. Суд також стягує з відповідача [PERSON] витрати пов'язані з зберіганням автомобіля Mercedes-Benz, держаний номерний знак [NUMBER], в розмірі 7400 грн., що підтверджено квитанцією №767698 від 06 червня 2016 року, яка знаходиться в матеріалах справи, оскільки дані витрати не входять до страхового відшкодування та знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з ДТП, винним в якому визнано відповідача. За ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.п.2,3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї та близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Дослідивши матеріали справи, обґрунтування вимог, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності та визначає в розмірі 5 000 грн. При цьому визначений розмір грошового відшкодування є співмірним із заподіяною шкодою, оскільки автомобіль позивача є фактично знищеним, що виключає можливим користування автомобілем та впливає на зміну усталеного способу життя, необхідність вжиття заходів щодо відновлення стану, тривалість розгляду справи та не відшкодування відповідачем завданих його неправомірними діями збитків, чим погіршилось матеріальне забезпечення позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2 263,72 грн.

Outcome: partial