Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі ЗАТ КБ «ПриватБанк), правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] 15 січня 2008 року укладено договір №ZP1RRC04180062, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 3850 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов'язання за договором, унаслідок чого станом на 02 жовтня 2014 року утворилася кредитна заборгованість в розмірі 21924 грн. 82 коп., де 3315 грн. 10 коп. сума заборгованості за кредитом, 479 грн. 45 коп. сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 1244 грн. 18 коп. сума заборгованості за комісією за користування кредитом, 15365 грн. 86 коп. сума пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1020 грн. 23 коп. штраф (процентна складова). Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість по договору в розмірі 21924 грн. 82 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача у письмовій заяві повідомив судові про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та прохає справу розглянути справу без участі свого представника (а.с.24,25,31). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце його проведення повідомлялась належним чином, причини своєї неявки судові не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила (а.с.19,39-40). За письмової згоди позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 15 січня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZP1RRC04180062, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 3850 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 січня 2011 року, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 69 грн. 30 коп. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 350 грн., в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, комісії в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Відповідач був ознайомлений та згодний з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, про що зазначав у заяві від 15 січня 2008 року (а.с.6). Відповідно до вимог ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частиною першою статті 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. При укладанні кредитного договору №ZP1RRC04180062 від 15 січня 2008 року відповідач [PERSON] погодилась з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які були надані їй у письмовій формі. Своїм підписом на заяві позичальника підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування в Приватбанку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п.п.5.5. п.5 Умов, надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (а.с.9). Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності по кредитному договору до 5 років. Як вбачається з договору №ZP1RRC04180062 від 15 січня 2008 року, позичальник зобов'язаний був виконати його умови та повернути кредитні кошти у строк до 15 січня 2011 року, отже позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних грошових коштів, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кредиту. При зверненні до суду з позовом банк дотримався строків позовної давності. Відповідно до п.п.5.1 п.5 Умов, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення платежу (а.с.9). Підпунктом 5.3 пункту 5 Умов, передбачено, що у разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.9). Відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 02 жовтня 2014 року має заборгованість перед позивачем, згідно його розрахунку, за кредитним договором, що складається з: 3315 грн. 10 коп. суми заборгованості за кредитом, 479 грн. 45 коп. суми заборгованості за відсотками за користування кредитом, 1244 грн. 18 коп. суми заборгованості за комісією за користування кредитом, 15365 грн. 86 коп. суми пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1020 грн. 23 коп. штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Згідно статей 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі стст.549,550 ЦК України, неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до вимог стст.549-552 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З врахуванням збільшеного сторонами строку позовної давності банком станом на 02 жовтня 2014 року нарахована пеня в сумі 15365 грн. 86 коп., а також 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1020 грн. 23 коп. штраф (процентна складова). В той же час збитки Банку, які складаються з 3315 грн. 10 коп. суми неповернутого кредиту та 479 грн. 45 коп. суми несплачених відсотків, станом на 02 жовтня 2014 року становлять 3794 грн. 55 коп.. Положення ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14. З огляду на це, суд вважає, що розмір неустойки (пені, штрафів), який визначений Банком у заборгованості за вказаним кредитним договором значно перевищує розмір збитків Банку, а тому підлягає зменшенню до 4000 грн.. Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги банку до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 02 жовтня 2014 року в розмірі неповернутого кредиту в сумі 3315 грн. 10 коп., в розмірі несплачених відсотків в сумі 479 грн. 45 коп., в розмірі несплаченої комісії в сумі 1244 грн. 18 коп. та пені в сумі 4000 грн., а всього в сумі 9038 грн. 73 коп.. В іншій частині в задоволенні позову Банку слід відмовити. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Зважаючи на те, що судом задовольняється позов ПАТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 9038 грн. 73 коп., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.16). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: partial