Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

у квітні 2015 року ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 30 вересня 2011 року [PERSON] та ТОВ «Компаньон Фінанс» уклали кредитний договір № 1-7-674, відповідно до якого кредитор надав [PERSON] кредит в сумі 700,00 грн. строком до 14 жовтня 2011 року зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом. 27 травня 2013 року ТОВ «Компаньон Фінанс» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал» уклали договір про відступлення права грошової вимоги. Згідно договору про відступлення права грошової вимоги ТОВ «КУА «Прімоколект - Капітал» набуло статус кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Компаньон Фінанс», включно і до [PERSON] [PERSON] у добровільному порядку відмовляється від виконання своїх обов'язків в частині повернення кредиту. Станом на 18 серпня 2014 року відповідачем за кредитним договором № 1-7-674 від 30 серпня 2011 року не повернуто кредитні кошти в сумі 11 214,16 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 700,00 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 210,00 грн.; заборгованість по пені - 10 304,00 грн. Зазначив також, що 16 червня 2011 року між [PERSON] та ПАТ «Платінум Банк» було укладено кредитний договір зі страхування життя № 51256/2969 BСL, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 11 368,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 14% річних та комісії в сумі 210,00 грн. Крім того, 21 липня 2011 року між [PERSON] та ПАТ «Платінум Банк» було укладено кредитний договір зі страхування життя № 60127/29698BL, відповідно до якого банк надав [PERSON] 5 684,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 14% річних та комісії в сумі 210,00 грн. 28 лютого 2012 року ПАТ «Платінум Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал» уклали договір про відступлення права грошової вимоги. Згідно договору про відступлення права грошової вимоги ТОВ «КУА «Прімоколект - Капітал» набуло статус кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Компаньон Фінанс», включно і до [PERSON] [PERSON] і в даному випадку в добровільному порядку відмовляється від виконання своїх обов'язків в частині повернення кредиту. Станом на 18 серпня 2014 року відповідачем за договором № 51256/2969 BСL від 16 червня 2011 року не повернуто кредитні кошти в сумі 40 908,36 грн., з яких: сума непогашеного тіла кредиту - 10 850,25 грн.; заборгованість по простроченій комісії - 447,46 грн.; заборгованість по пені 29 610,00 грн., а за договором № 60127/29698BL від 21 липня 2011 року не повернуто кредитні кошти в сумі 21 237,81 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5 555,31 грн.; заборгованість по простроченій комісії - 335,73 грн.; заборгованість по процентах - 12,93 грн.; заборгованість по пені - 15 333,84 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника позивача. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 вересня 2011 року [PERSON] та ТОВ «Компаньон Фінанс» уклали кредитний договір № 1-7-674, відповідно до якого кредитор надав [PERSON] кредит в сумі 700,00 грн. строком до 14 жовтня 2011 року зі сплатою 2% користування кредитом (а.с. 8-9) 27 травня 2013 року ТОВ «Компаньон Фінанс» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал» уклали договір про відступлення права грошової вимоги. Згідно договору про відступлення права грошової вимоги ТОВ «КУА «Прімоколект - Капітал» набуло статус кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Компаньон Фінанс», включно і до [PERSON] (а.с. 13-21). Також судом встановлено, що 16 червня 2011 року між [PERSON] та ПАТ «Платінум Банк» укладено кредитний договір зі страхування життя № 51256/2969 BСL, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 11 368,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 14% річних та комісії в сумі 210,00 грн. (а.с. 22-23). Крім того, 21 липня 2011 року між [PERSON] та ПАТ «Платінум Банк» укладено кредитний договір зі страхування життя № 60127/29698BL, відповідно до якого банк надав [PERSON] 5 684,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 14% річних та комісії в сумі 210,00 грн. (а.с. 25-26). 28 лютого 2012 року ПАТ «Платінум Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал» уклали договір про відступлення права грошової вимоги. Згідно договору про відступлення права грошової вимоги ТОВ «КУА «Прімоколект - Капітал» набуло статус кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Компаньон Фінанс», включно і до [PERSON] (а.с. 29-37). Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за умовами укладених договорів не виконав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач, всупереч умовам укладених договорів, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредитам та нарахованим процентам, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що договір сторонами укладений в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по кредиту, відсотках та комісії обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 18 серпня 2014 року відповідачем не повернуто кредитні кошти: за кредитним договором № 1-7-674 від 30 серпня 2011 року в сумі 11 214,16 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 700,00 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 210,00 грн.; заборгованість по пені - 10 304,00 грн.; за договором № 51256/2969 BСL від 16 червня 2011 року в сумі 40 908,36 грн., з яких: сума непогашеного тіла кредиту - 10 850,25 грн.; заборгованість по простроченій комісії - 447,46 грн.; заборгованість по пені 29 610,00 грн.; за договором № 60127/29698BL від 21 липня 2011 року в сумі 21 237,81 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5 555,31 грн.; заборгованість по простроченій комісії - 335,73 грн.; заборгованість по процентах - 12,93 грн.; заборгованість по пені - 15 333,84 грн. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тому, оскільки на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 11 ЦПК України, надходить до висновку про обґрунтованість позову ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал» щодо стягнення заборгованості за договорами, про те, що обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд надходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, оскільки останній стороною відповідача не спростований в розрізі ст. 60 ЦПК України. До того ж, також суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 3 410,00 грн. При прийнятті рішення щодо цієї позовної вимоги суд керується положеннями ст. 84 ЦПК України, відповідно до вимог якої витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже, законодавець з метою визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, визначає лише такі види правової допомоги, як правова допомога у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Стороною позивача надано в розпорядження суду угоду про надання правової допомоги від 31 серпня 2014 року, ордер на надання правової допомоги, розрахунок витрат на правову допомогу та квитанцію про сплату 4 000,00 грн. (а.с. 4, 46-49). Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 559, 611, 625-627, 638, 649, 1054, 1055, 1056 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 64, 84, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд, -

Outcome: approved