Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 24 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~27. В обґрунтування позову зазначав, що з 24 січня 2015 року він перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу їхнє сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело в кінцевому результаті до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Досить часто між ними виникали сварки, причиною яких є протилежні погляди на шлюб та сімю. Останнім часом вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, будувати відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Із січня 2016 року подружніх стосунків вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Між ними досягнуто згоди щодо утримання їхньої дитини. Майновий спір відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просила суд розглянути справу у її відсутність. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. 24 січня 2015 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~27. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що із січня 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони із січня 2016 року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved