Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Європейський страховий альянс» про зняття арешту з спадкового майна. Свої вимоги обґрунтував тим, що 10 листопада 2015 року помер його батько [PERSON]. За життя останній на випадок своєї смерті склав заповіт, яким усе своє майно заповів синові, [PERSON] У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Проте нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право спадщину у звязку із наявністю арешту на 6/60 частки спадкового житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м.Боярка, вул. Хрещатик (раніше [PERSON]), №13, накладений на підставі постанови ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції від 06 травня 2005 року, власником якого є [PERSON], [INFO]. Не погоджуючись із накладеним арештом від звернувся до [PERSON] державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області зі скаргою на постанову про накладення арешту. [PERSON] державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області надіслало йому на вищезазначену скаргу відповідь від 08.07.2016 №1687/2 у якій зазначено що перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження за яким боржником є [PERSON], в звязку з чим підстави для скасування постанови про арешт майна боржника та оголення заборони на його відчуження від 06.05.2005 року, відсутні. Згідно інструкції з організації з примусового виконання рішень архівні виконавчі провадження зберігаються 3 роки. Окрім того, у вищезазначеній Постанові невірно встановлено майно боржника. В резолютивній частині постанови визначено, що арешт накладається на все майно [PERSON]. [INFO], а майно вказано іншої людини [PERSON], [INFO]. Вважає, що така помилка могла статися через невірне (помилкове) повідомлення Києво-Святошинського БТІ, згідно якого державним виконавцем було накладено арешт на майно не боржника, а зовсім сторонньої особи, яка має ідентичне прізвище імя та по-батькові з боржником. Тому змушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права та просив суд зняти арешт з спадкового майна, який був накладений постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 06.05.2005 року, яке належить на праві власності [PERSON], народженому 15 січня 1924 року, а саме з 6/60 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область. Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Хрещатик (попередня назва - [PERSON]). №13 (тринадцять) для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] У судове засідання позивач не зявилися. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання представник відповідача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судове засідання представник третьої особи не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв'язку з чим суд з урахуванням заяви позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача та третьої особи та відповідно до положень ст.\~169\~ч. 4, ст.\~224 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , виходячи із наступного. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи судом встановлено, що 10 листопада 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК №354421 виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області . Померлий [PERSON] був батьком для [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія IV-УР №362536. 26 вересня 2001 року [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, яким усе своє майно заповів синові, [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1828. У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Проте постановою приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] №71/02-31 від 01 жовтня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] у звязку із наявністю арешту на 6/60 частки спадкового житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м.Боярка, вул. Хрещатик (раніше [PERSON]), №13. Так, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 01 жовтня 2016 року вбачається, що на підставі постанови ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції від 06 травня 2005 року, накладений арешт на 6/60 частки спадкового житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м.Боярка, вул. Хрещатик (раніше [PERSON]), №13, власником якого є [PERSON], [INFO]. Зважаючи на\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. З матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2016 року [PERSON] звернувся до [PERSON] державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області зі скаргою на постанову про накладення арешту. [PERSON] державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області від 08.07.2016 №1687/2 повідомлено, що перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження за яким боржником є [PERSON], в звязку з чим підстави для скасування постанови про арешт майна боржника та оголення заборони на його відчуження від 06.05.2005 року, відсутні. Згідно інструкції з організації з примусового виконання рішень архівні виконавчі провадження зберігаються 3 роки Так, відповідно до\~ст. 319 ЦК України, яка встановлює визначальні принципи здійснення права власності, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Окрім того, в резолютивній частині оспорюваної постанови визначено, що арешт накладається на все майно [PERSON], [INFO], а майно вказано іншої людини [PERSON], [INFO]. Беручи до уваги вищенаведене така помилка могла статися через невірне (помилкове) повідомлення Києво-Святошинського БТІ, згідно якого державним виконавцем було накладено арешт на майно не боржника, а зовсім сторонньої особи, яка має ідентичне прізвище імя та по-батькові з боржником. Таким чином, позивач обмежений у отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом та здійсненні свого права на розпорядження власністю через наявність арешту на належне йому спадковенерухоме майно. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р. під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним\~\~та/або нематеріальним благом, так і\~\~зумовлений\~\~загальним змістом, об'єктивний і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. Тому, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам та врахувавши пояснення сторін, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved