Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

У квітні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Четверта запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на Ѕ частку земельної ділянки та просить визнати за нею право власності Ѕ частку земельної ділянки № 87 площею 0,0763 га, розташованої в ОСК «ОЗОН-1» на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. В обґрунтування позову зазначає, що після смерті її батька [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,0763 га, розташованої за адресою ОСК «ОЗОН-1», садова ділянка № 87, Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області, на яку батько мав право власності на підставі Державного акту про право власності, виданого 23.11.2009 р. 10.08.2013 р. померла її матір [PERSON]. Спадщина складається з земельної ділянки площею 0,0763 га, розташованої за адресою ОСК «ОЗОН-1», садова ділянка № 87, Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області. Спадкоємцями є позивач та [PERSON]. 01.02.2014 р. вона звернулась до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, проте 28.12.2015 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав відсутності правовстановлюючих документів, що і змусило її звернутись до суду. У судове засідання зявилась позивач [PERSON], яка позов підтримала, надала пояснення, аналогічні тим, що містяться у позові. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, відзиву на позов не подала. Повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, у судове засідання не зявилась, у поданих до суду письмових заявах просила розглянути справу за відсутності представника третьої особи. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 892659 від 23.11.2009 р., [PERSON] був власником земельної ділянки № 87 площею 0,0763 га, розташованої в ОСК «ОЗОН-1» на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, цільове призначення для ведення садівництва. Згідно свідоцтва про шлюб серії ЩЗ № 021212 від 07.05.1956 р., [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у консульстві СРСР в Магдебурзі ГДР 07.05.1956 р, про що в Книзі записів актів громадянського стану про шлюб зроблено запис № 68. У відповідності до свідоцтва про народження серії І-ЩЗ № 022935, виданого у консульстві СРСР в Магдебурзі ГДР, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. За змістом свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 282109 від 02.12.1983 р., [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Симоненко». У відповідності до свідоцтва про народження серії І-ВН № 0905150, виданого обласним ЗАГС адміністрації Совєтського району м. Мінська, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 498662 від 19.03.1982 р., [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Кугаєнко». Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 257557, повторно виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 14.05.2013 р., [PERSON] помер 28.04.2013 р. Згідно довідки Центру обслуговування ВП КП ВРЕЖО № 2 МКП «Основаніє» № 2136 від 10.10.2013 р., [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO], з 16.03.2000 р. по день смерті 28.04.2013 р. спільно з ним були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Заявою від 01.02.2014 р. [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] як спадкоємець першої черги. Іншими спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Постановою державного нотаріуса Четвертої запорізької державної нотаріальної контори № 2592/02-31/249-2013 від 28.12.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку спірної земельної ділянки після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 271835, повторно виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 20.08.2013 р., [PERSON] померла 10.08.2013 р. За змістом довідки Центру обслуговування абонентів № 2 МКП «Основаніє» № 253 від 21.01.2014 р. [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], з 07.06.1971 р. по день смерті 10.08.2013 р. Спільно з нею були зареєстровані донька [PERSON], онука [PERSON]. Заявою від 01.02.2014 р. [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] як спадкоємець першої черги. Іншою спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] Постановою державного нотаріуса Четвертої запорізької державної нотаріальної контори № 2593/02-31/394-2013 від 28.12.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку спадкового майна, що складається з 1/3 частини спірної земельної ділянки після смерті [PERSON] у звязку з тим, що остання прийняла спадщину після смерті [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. За приписами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З розяснень, викладених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» вбачається, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як видно з дослідженої у судовому засіданні копії спадкової справи, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/3 частці земельної ділянки № 87 площею 0,0763 га, розташованої в ОСК «ОЗОН-1» на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, яка за життя належала [PERSON] За життя [PERSON] не встигла належним чином оформити своїх прав, оскільки померла 10.08.2013 р., тобто приблизно через три місяці після смерті чоловіка. У цей же час та обставина, що [PERSON] за життя не встигла отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, здійснити державну реєстрацію речового права на земельну ділянку на своє імя, отримати державний акт, не може свідчити про те, що не відбувся перехід до неї права на успадковану 1/3 частку цієї земельної ділянки. Оскільки [PERSON] за життя на законних підставах успадкувала 1/3 частку земельної ділянки № 87 площею 0,0763 га, розташованої в ОСК «ОЗОН-1» на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, яка за життя належала [PERSON], на переконання суду вона увійшла до спадкової маси після смерті [PERSON] Як видно з дослідженої у судовому засіданні копії спадкової справи, [PERSON], [PERSON] успадкували по Ѕ частці спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON], у тому числі й по Ѕ частці від 1/3 частки земельної ділянки № 87 площею 0,0763 га, розташованої в ОСК «ОЗОН-1» на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Таким чином, [PERSON], як і [PERSON] успадкували після смерті батька 1/3 частку земельної ділянки, а після смерті матері Ѕ частку від 1/3 частки земельної ділянки, що разом для кожної складає по Ѕ частки спірної земельної ділянки. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку на імя померлого [PERSON], а також не оформлення своїх спадкових прав [PERSON] перешкоджає реалізації спадкових прав позивача, у позасудовому порядку позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті батьків з огляду на наявність відмов нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved