Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

У жовтні 2019 р. [PERSON] звернулась з позовом, у якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона є власником зазначеного житлового приміщення, за адресою якого зареєстрована її дочка - [PERSON] , який там не проживає з 2014 р. Від [PERSON] заява про визнання позову або відзиву не надходило. Судом з`ясовано, що посилання [PERSON] у позовній заяві на те, що вона є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , є безпідставним, оскільки відповідно до свідоцтва від 04.07.2000 р. про право власності на житло, виданого Відділом житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 26.06.2000 р. № 12630, воно посвідчує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Зі змісту позовної заяви, а також довідки від 03.07.2019 р. про склад сім`ї [PERSON] та листа від 25.04.2020 р. Бердичівського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану випливає, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, тобто дочкою [PERSON] та співвласником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10, 40). Таким чином [PERSON] не є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , а разом зі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласником зазначеного приміщення, останнє перебуває у їхній спільній сумісній власності. Частиною першою статті 316, статтею 317, частинами першою - третьою статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною першою статті 369 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними Таким чином [PERSON] як співвласник житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , має право, зокрема, користуватись ним спільно з іншими співвласниками, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна за змістом норма міститься у статті 321 Цивільного кодексу України. Обставини, на які [PERSON] посилається у позовній заяві, у відповідності до законодавства України, зокрема, наведених вище норм, не є підставами для позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , тобто майном, співвласником якого вона є. Задоволення позову призведе до порушення права власності [PERSON] на це майно, а саме - до порушення такої складової права власності як право користування. Зважаючи на це, Суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed