Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 25 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №\~235. В обґрунтування позову зазначала, що з 25 червня 2005 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, тому останні роки між подружжям виникають непорозуміння і сварки. Подружніх відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження суперечить її інтересам. Примирення між\~ними є\~неможливим. Їхній син [PERSON] після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують та проживають окремо. Сплачений нею при поданні позову судовий збір з відповідача просила не стягувати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечував. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 25 червня 2005 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №\~235. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved