overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 листопада 1999 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу [PERSON] вказує різні характери та погляди на життя. Спільне життя та шлюбні відносини між ними припинені з травня 2007 року, спільне господарство не ведеться. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 20 листопада 1999 року виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 242. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи у відсутності позивача, [PERSON] поданий позов підтримала та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 20 листопада 1999 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя. Їхня сім'я розпалася, близько семи років вони разом не проживають, сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому суд залишає прізвище позивачці після розірвання шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 лютого 2004 року виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 31. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Спільне життя між ними не склалося через непорозуміння, які між ними виникали, у них різні характери та погляди на життя. Їхня сім»я розпалася, 5 років вони разом не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. [PERSON] зазначала, що між ними втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння, тому подальше збереження сім»ї вважає неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований у виконкомі Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 31. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя. Їхня сім»я розпалася, протягом п'яти років вони разом не проживають, сім»ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 вересня 2001 року Боярським міськвиконкомом Києво-Святошинського району Київської області між ними було зареєстровано шлюб, запис в книзі реєстрації актів про одруження № 202. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Спільне життя між ними не склалося, за останній рік їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, з вересня 2014 року вони припинили проживання однією сім'єю, ведення спільного господарства, підтримання подружніх стосунків. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, втрачене почуття любові. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 22 вересня 2001 року Боярським міськвиконкомом Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 202. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, позивач надала суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач у поданій суду заяві не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 вересня 2001 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 09 грудня 2014 року № 5081, [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає у [ADDRESS], та разом з нею зареєстрований, проживає та знаходиться на її утриманні син [PERSON], 2002 року народження. Спільне життя між ними не склалося, оскільки між позивачем та відповідачем втрачені почуття любові та поваги. Їхня сім'я розпалася, з вересня 2014 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. [PERSON] зазначала, що сім'ю зберегти не бажає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 грудня 2008 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 411. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя між ними склалося, у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим з січня 2014 року фактичні шлюбні стосунки та спільне проживання були припинені, сім'я фактично розпалася та їхній шлюб носить формальний характер. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 26 грудня 2008 року, актовий запис № 411. В судовому засіданні позивач [PERSON] поданий позов підтримала та просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] поданий позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26 грудня 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 073871. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 130170. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у позивача та відповідача виникали сварки та непорозуміння. Їхня сім'я розпалася, з січня 2014 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення просили не надавати. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила залишити їй прізвище «Коваль», а тому суд залишає прізвище позивачці після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14.11.2003 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №1058. Від шлюбу із [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що із [PERSON] вони не мешкають разом з січня 2012 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 14.11.2003 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 14.11.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №1058 (а.с.4). Від шлюбу із [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з січня 2012 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 12.02.2011 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №11. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Крім того, від попереднього шлюбу у позивача народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з 29 березня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 12.02.2011 року між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримала свій позов, пояснила, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності останній до суду не подавав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2011 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №11 (а.с.4). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Крім того, від попереднього шлюбу у позивача народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з 29 березня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 17 лютого 2007 року між сторонами було укладено шлюб, який вони зареєстрували у відділ реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис № 54. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В подальшому подружнє життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, згідно якої просила слухати справу за її відсутності та позов задовольнити. Відповідач в судове засіданні проти позову не заперечував. Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклади шлюб 17 лютого 2007 року, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 54. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 26. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 24.11.2006 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №2073. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з серпня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 24.11.2006 року між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримала свій позов, пояснила, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності останній до суду не подавав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2006 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №2073 (а.с.4). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з серпня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved