Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

У жовтні 2019 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області про зняття арешту з майна. Свою заяву обґрунтувув тим, що 28 березня 2013 року рішенням Кременчуцького районного суду у справі 536/285/13-ц за позовом [PERSON] в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцької райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав винесено рішення, яким: - позбавлено [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; - призначено опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - накладено заборону на відчуження житла за адресою [ADDRESS] . Позивачем вказано, що станом на день подачі позову до суду відпали підстави для існування заборони на відчуження майна, оскільки дитина вже не позбавлена батьківського піклування, так як [PERSON] та його дружина [PERSON] усиновили свою онуку [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Кременчуцького районного суду від 25.07.2019 у справі 536/999/19, яке набрало законної сили. Крім того, збереження заборони відчуження даного об`єкту нерухомого майна, що належить на праві приватної власності позивачу, порушує його права та законні інтереси, оскільки позбавляє його можливості повноцінно розпоряджатися власним майном. На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким: Скасувати обтяження - заборону на відчуження нерухомого майна - житловий будинок [ADDRESS] , накладену на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області у справі № 536/285/13-ц від 28 березня 2013 року, з подальшим внесенням відповідного про це запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. До суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечувала. Представник Органу опіки та піклування Кременчуцької РДА Єфремов О.О., - в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлена вимога підлягає задоволенню, з огляду на наступне: Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 28 березня 2013 року рішенням Кременчуцького районного суду у справі 536/285/13-ц за позовом [PERSON] в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцької райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав винесено рішення, яким: - позбавлено [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; - призначено опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - накладено заборону на відчуження житла за адресою [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.09.2013 року, індексний номер: 9249404 житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] - належить [PERSON] . 25 липня 2019 року рішенням Кременчуцького районного суду у справі 536/999/19 за заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа: Служба у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області про усиновлення дитини оголошено [PERSON] усиновлювачем [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області та записано його батьком усиновлюваної дитини. Змінено по батькові [PERSON] на [PERSON] без зміни прізвища, імені, дати, місяця, року та місця народження. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх у опікунів чи піклувальників незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Статтею 247 СК України також передбачено право дитини, над якою встановлено опіку або піклування, на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦКУ, опіка припиняється у разі передачі малолітньої особи батькам (усиновлювачам). Враховуючи те, що дитина [PERSON] , [INFO] , усиновлена позивачем на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25.07.2019 року № 536/999/19, підстави для існування заборони на відчуження майна - відпали. Крім того, збереження заборони відчуження даного об`єкту нерухомого майна, що належить на праві приватної власності позивачу, порушує його права та законні інтереси, оскільки позбавляє його можливості повноцінно розпоряджатися власним майном. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заборона на відчуження майна повинна бути скасована.

Outcome: approved