Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач в своїй позовній заяві зазначив, що у вересні 2017 року поштою ним було отримано постанову державного виконавця Індустріального відділу ДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 29.08.2017 року про відкриття виконавчого провадження № 54541473 на підставі виконавчого напису № 8658, вчиненого 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості в розмірі 38955,94 грн. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, виходячи з наступного. 21 серпня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, який заочним рішенням від 20.11.2013 року було задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 25 травня 2006 року в розмірі 27\~388,99 грн. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2014 року дане заочне рішення було скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку. Однак, у звязку з непідсудністю цієї справи Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська ухвалою від 26 серпня 2014 року матеріали передано для розгляду до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою від 11 грудня 2014 року даний позов залишено без розгляду. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилалось на Договір про надання кредитних коштів від 25.05.2006 року, строк дії якого був обмежений 12 місяцями з кінцевим терміном погашення 25.05.2008 року. Проте за вчиненням виконавчого напису банк звернувся до нотаріуса лише 03.10.2016 року. Крім того, з часу отримання кредитної картки [PERSON] жодного разу не погасив заборгованість за отримання кредиту, що унеможливлює переривання вищевказаного строку. Враховуючи викладене, вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом були порушені строки. Просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8658, вчинений 03.10.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на користь Приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованості в розмірі 38\~955,94 грн. за Договором про надання кредитних коштів від 25.05.2006 року, та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив розглянути цивільну справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву,відповідно до якої просив розглянути цивільну справу за його відсутності, проти позовних вимог заперечує повністю. Третя особа, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду та поштою надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, та пояснення на позов. У поданих до суду поясненнях [PERSON] посилається на те, що позивачем не надано жодних доказів відсутності або зменшення боргу, здійснення ним мір погашення. Таким чином, предметом спору є недійсний розмір боргу перед кредитором або відсутність такого, а не дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису. Також, відповідно до статей 34,36,87,88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актом з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності не минув цей строк. Враховуючи наявність всіх необхідних документів, оформлених і поданих в офіційному, передбаченому чинним законодавством України порядку, виключається будь-які обвинувачення в порушенні третьою особою Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Про будь-які спори, непорозуміння з боржником щодо розміру заборгованості за даним кредитним договором або винесені з приводу нього судових чи інших рішень [PERSON] кредитором не було повідомлено, а присутність боржника під час вчинення виконавчого напису не передбачена законом. Що стосується строків, то відрахування нотаріусом строку вчинення виконавчого напису може здійснюватись з дня, вимоги, наступного за днем направлення кредитором боржнику останньої за хронологією вимоги, але лише за умови, що визначені в ній відповідно до закону чи договору суми заборгованості відрізняються від розміру вимог, раніше направлених тим же кредитором тому ж боржнику за тим же правочином. Просила прийняти рішення з урахуванням її пояснень. Представник третьої особи Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали цивільної справи № 199/9078/13 вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.05.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4\~000,00 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитомстроком до 25 травня 2008 року. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 27\~388,99 грн., яка складається з: 3\~996,40 грн. заборгованість за кредитом, 21\~612,16 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг (500 грн. штраф (фіксована частина), 1\~280,43 грн., - штраф процентна складова), та судові витрати у розмірі 273,89 грн. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2014 року на підставі заяви [PERSON] заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2014 року цивільну справу за позовом [PERSON] акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано для розгляду до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Згідно ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2014 року позов [PERSON] акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Постановою державного виконавця Індустріального відділу ДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 29.08.2017 року відкрито виконавче провадження № 54541473 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 38\~955,94 грн. Дане виконавче провадження відкрито з виконання виконавчого напису № 8658, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно дост. 88 Закону України «Про нотаріат»нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України,ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Оскільки виконавчий напис нотаріусом виконано як стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, до спірних правовідносин застосовується п. 2 Переліку № 1172, яким передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У п. 2.2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотеко держателем повідомлень\~письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Отже, слід встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015 року, у Висновку науково-правової експертизи з питання визначення нотаріусом під час вчинення виконавчого напису безспірності заборгованості, початку перебігу строку вчинення виконавчого напису та способу і субєктивного складу справи щодо його оскарження у суді від 12.12.2016 року № 126/581, затвердженого [PERSON] науково-правових експертиз Інституту держави і права ім. В.М. Корецького НАН України, доктором юридичних наук, професором [PERSON] 12.12.2016 року. Статтею 81 ЦПК Українина сторони покладено обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак суду як відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» так і третьою особою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] не надано жодних доказів в розумінніст.ст. 76-89 ЦПК України, якими би спростовувалися доводи позивача, так, лише приватним нотаріусом у поясненнях зазначено, що банком надані всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості,а оскільки сторони написали заяви про розгляд справи без їх участі, то суд ухвалює рішення на наявних доказах. Як вбачається із матеріалів справи, спір про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.05.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] розглядався в суді. Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року скасовано та ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2014 року позов [PERSON] акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. В обґрунтування позову [PERSON], не погоджувався зі строком їх нарахування, а також посилався на відсутність обставин, які б свідчили про безспірність заборгованості. Отже, враховуючи, що приватним нотаріусом не надано суду доказів на підтвердження того, що письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором позивач отримував, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення, тому у нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості задля задоволення вимоги ПАТ КБ «Приватбанк». Щодо стягнення за виконавчим написом нотаріуса заборгованості поза межами строку позовної даності. Відповідно достатті 256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина другастатті 258 ЦК Українипередбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно дост. 253 ЦК Україниперебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зіст. 266 ЦК Українизі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Як встановлено судом, за кредитним договором від 25 травня 2006 року позивач отримав кредит у розмірі 4\~000,00 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 25 травня 2008 року. Таким чином, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в цілому\~після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Аналогічна правова позиція щодо застосування положень ст. ст.257,261 ЦК Українивисловлена Верховним судом України у справах № 6-95цс14 та № 6-127цс14. Як визначено у п.п. 3.3., 3.4. глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Вчиняючи 03.10.2016 року виконавчий напис, нотаріус не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги банку стосовно зобовязань з погашення відсотків минуло більше трьох років загальної позовної давності, а по пеніминуло більше одного року спеціальної давності. Дані строки банк на день вчинення виконавчого напису пропустив. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виконавчий напис від 03.10.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 8658, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 38 955,94 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved