Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] (далі [PERSON]С.) звернувся до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] (далі [PERSON]В.) В поданому позові [PERSON]з урахуванням уточнень просить стягнути на його корить з [PERSON] аліменти на утримання позивача у розмірі 1\~000,00 грн., але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи від дня предявлення позову до досягнення позивачем 23 років. В обґрунтування доводів позову [PERSON] посилається на те, що відповідач є його батьком. Стягнення аліментів на утримання позивача було припинено у звязку із досягненням позивачем повноліттям. Проте у 2016 році позивач зарахований на навчання до Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка [PERSON], а тому потребує додаткової матеріальної допомоги від батька. Позивач надав суду заяву, в якій позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав, просив їх задовольнити; просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача надав письмові заперечення проти позовних вимог, в яких посилаючись на те, що відповідач наразі не є працевлаштованою особою, також є хворою людиною та потребує оперативного лікування, а позивач навчається на бюджетній основі, а тому повинен отримувати стипендію, тому з урахуванням складних життєвих обставин відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 24 листопада 2005 року до повноліття дитини, тобто до 10 березня 2017 року (а.с. 8-9). З довідки Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка [PERSON] № 000712 від 29 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] навчається на першому курсі даного навчального закладу на бюджетній формі навчання. Термін навчання становить з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року (а.с. 12). Відповідно до довідки № 10 від 10 червня 2017 року, виданої міською лікарнею міста Олександрія Кіровоградської області, [PERSON], [INFO], має діагноз поліпозний етмоїдит, у звязку із чим потребує оперативного лікування (а.с. 35). Згідно із трудовою книжкою [PERSON] останній з 20 лютого 2017 року є безробітним (а.с. 36-37). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Положеннями ст. 184 СК України встановлено, що у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання з батька [PERSON], ураховуючи означені правові норми, а також те, що позивач будучи повнолітньою особою продовжує навчання, а відповідач наразі офіційно не працює та має певне захворювання, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум для працездатної особи з травня 2017 року становить 1 624,00 грн., а обовязок з утримання дитини покладається на обох батьків, суд приходить до висновку про можливість щомісячного стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання останнього у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. до закінчення позивачем навчання у Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка [PERSON], але не пізніше, ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років, частково задовольнивши таким чином позовні вимоги. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 28 квітня 2017 року. Пунктом 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial