Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати її онуків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] втратившими право користування житловим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS] . В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником зазначеного житлового будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, в якому також зареєстровані відповідачі, але фактично не проживають з квітня 2018 року, тому втратили право користування ним відповідно до ст. 405 ЦК України. Крім того останні витрати по утриманню будинку не несуть, чим чинять позивачу перешкоди у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачі у судове засідання також не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, які заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов не надали, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9). Відповідно до акту обстеження від 01 липня 2019 року, складеного комісією за участю депутата Ічнянської міської ради Грищенко А.К. та сусідами [PERSON] , [PERSON] , у будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , але фактично не проживають (а.с. 11). Із довідки Припутнівського старостинського округу Чернігівської області № 471 від 09.10.2019 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані у житловому будинку [ADDRESS] , з 19.04.2018 року і по теперішній час за вказаною вище адресою не проживають (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючі зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , будучи членами сім`ї власника, не проживають за місцем своєї реєстрації у будинку [ADDRESS] , належного на праві власності позивачу, з 19.04.2018 року, тому вважаються такими, що втратили право користування ним, при цьому судом враховується, що відповдіачі витрати по утриманню будинку не несуть, чим чинять перешкоди позивачу у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по 256,13 грн з кожного.

Outcome: approved