Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В судовому засіданні в обґрунтування заяви [PERSON] послалася на наступне. Вона народилася [INFO] в м.Рибниця Молдавської РСР. З лютого місця 1986 року стала проживати на території України спочатку в Кіровоградської області, а с 1 лютого 1991 року на території Комінтернівського району Одеської області, де проживає по теперішній час. За весь цей період територію України не залишала, однак отримати громадянство України тривалий час не може, оскільки спочатку паспортний відділ Комінтернівського РВ УМВС України в Одеській області їй відмовив у видачі паспорта громадянина України та рекомендував звернутися до суду для встанов-лення факту свого проживання на території України у певний період. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.03.2004 року було встановлено факт її проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. При зверненні до паспортного відділу вже з рішенням суду, їй знов сказали збирати численні додаткові документи і довідки, а в подальшому повідомили, що на теперішній час паспортна служба, яка повинна виконувати судове рішення, припинила свою діяльність, а новостворена служба не може виконувати рішення суду, що виносилося за участю іншої юридичної особи. Представник заінтересованої особи - Комінтернівського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області Майданюк С.М. проти задоволення заяви не заперечувала, пояснивши суду, що заявниці було рекомендовано звернутися до суду у зв'язку з тим, що [PERSON] звернулася до Комінтернівського РВ ГУДМС України в Одеській області із питанням оформлення громадянства України з рішенням суду від 05.03.2004 року, яке було винесено судом за час існування відділу паспортно-реєстраційної та міграційної роботи Комінтернівського РВ ГУ МВС України в Одеській області. Зазначена служба припинила свою діяльність з 01.08.2012 року, оскільки з 01.08.2012 року, відповідно до Указу Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 09.12.2010 року №1085/2010 почала діяти Державна міграційна служба України, на яку покладено функції з реалізації державної політики з питань громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, а також у справах міграції в межах, визначених законодавством про біженців». Що заважало відділу паспортно-реєстраційної та міграційної роботи оформити та видати [PERSON] паспорт громадянина України, пояснити не може. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м.Рибниця Республіки Молдова, станом на 24 серпня 1991 року та по теперішній час проживає на території України. Громадянство Республіки Молдова не приймала і паспортом громадянки Республіки Молдова не документована, що підтверджується довідкою консульства Республіки Молдова в Одесі від 18.08.2015 року. З 01.02.1991 року по січень 2000 року проживала без реєстрації в [ADDRESS]. З 2000 року по теперішній час проживає без реєстрації на території Новобілярської селищної ради в [ADDRESS] /а.с.5,6,7,8-9,12/. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27.03.2001 року №215/2001 «Питання організації виконання «Закону України «Про громадянство України», яким затверджено «Порядок провадження за заявами і - 2 - поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень». Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно пп. а п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень,-встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України на не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Таким чином, суд, оцінуючи надані заявником докази, які підтверджують факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі Закону України «Про громадянство України», Указу Президента України від 27.03.2001р. №215/2001, ст. 256 ЦПК України і

Outcome: approved