Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 24 жовтня 2009 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів з Державним центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації актів про одруження 2009 року жовтня місяця 24 числа зроблено запис №2404. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 жовтня 2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилася та подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про місце, день і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] При розгляді справ про розірвання шлюбу суд за правилами ст. 112 СК України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). За змістом ст. 111 СК України суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - Постанова), суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам подружжя, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved