Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим. що 20 травня 2015 року приблизно о 12 год. 40 хв. по вулиці О. Теліги в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю двох автомобілів, а саме: автомобіль марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], за кремом якого перебував [PERSON], та автомобіля марки «Шевроле», д.н.з. [NUMBER], за кермом якого перебував [PERSON]. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2015 року ДТП сталося в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] і його визнано винним у вищезазначеному ДТП. Відповідно до звіту ТОВ «Сател Груп» № 4603/05/15-2 про оцінку транспортного засобу, легкового автомобіля «Chevrolet Lacetti» вартість матеріального збитку завданого власнику легкового автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 71 587 (сімдесят одна тисяча п'ятсот вісімдесят сім) грн. 23 коп. З наведеної суми ПАТ «СК «Іллічівське» виплатило позивачу стразове відшкодування в розмірі 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп. З огляду на викладене, на підставі ст.1166, ст.1194 ЦК Позивач просив стягнути з Відповідача [PERSON] на відшкодування суми заподіяної матеріальної шкоди різницю між лімітом відповідальності ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» та фактично заподіяною шкодою в розмірі 22 587 (двадцять дві тисячі п'ятсот вісімдесят сім) грн. 23 коп., витрат пов'язаних з проведенням оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп. та суму заподіяної моральної шкоди в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. У судове засідання сторони не з'явились про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, в тому числі Відповідач за адресою зареєстрованого місця проживання, повідомленого на запит суду відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м.Києві, причини неявки не повідомили. Представник позивача подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представником відповідача через канцелярію суду було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до яких відповідач з позовом не погоджується, вважає його необґрунтованим та безпідставним. В обґрунтування своїх заперечень відповідачем було зазначено, що Звіт № 4603/05/15-2 про оцінку транспортного засобу не відповідає вимогам п. 4.4 та п. 5.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки даний Звіт не містить додатків, з даними стосовно технічного стану КТЗ, їх фотографічного зображення, і даних, що підтверджують припущення та рахунки, також, зі звіту вбачається , що фіксація характеру і обсягу пошкоджень автомобіля, шляхом їх фотографування, під час технічного огляду КТЗ не проводилася. Також, відповідачем подано клопотання про витребування доказів, яке судом відхилене як необґрунтоване, та клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, в задоволенні якого судом відмовлено у зв'язку з наявністю в матеріалах справи достатніх доказів розміру завданої шкоди внаслідок ДТП, зокрема, Звіту № 4603/05/15-2 про оцінку транспортного засобу з відповідними додатками, які надані представником позивача 18.02.2016 року (ремонтна калькуляція, фототаблиці тощо), а також, зважаючи на письмові пояснення представника позивача з наданням відповідних доказів, з яких вбачається, що проведення експертизи є неможливим у зв'язку з передачею права власності та користування на пошкоджений транспортний засіб третій особі, та зняттям його з реєстраційного обліку в органах ДАІ. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 20.05.2015 року о 12 год. 40 хв. по вулиці О. Теліги в місті Києві сталась ДТП за участю двох автомобілів, а саме: автомобіль марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], за кремом якого перебував [PERSON], та автомобіля марки «Шевроле», д.н.з. [NUMBER], за кермом якого перебував [PERSON]. Згідно ч.3, ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2015 року [PERSON] був визнаний винним у ДПТ за участю вказаних вище автомобілів і його притягнуто до адміністративної відповідальності з скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до звіту ТОВ «Сател Груп» № 4603/05/15-2 про оцінку транспортного засобу, легкового автомобіля «Chevrolet Lacetti» вартість матеріального збитку завданого власнику легкового автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 71 587 (сімдесят одна тисяча п'ятсот вісімдесят сім) грн. 23 коп. При цьому, за проведення оцінки автомобіля на ТОВ «Сател Груп» Позивачем було сплачено 600 грн. 00 коп., що підтверджується копією квитанції від 28.05.2015 року №28052015144630. З листа ПАТ «СТ «Іллічівське» від 07.08.2015 року вбачається, що ПрАТ «СТ «Іллічівське» у зв'язку із заявою позивача від 17.06.2015 року про відшкодування збитків, які виникли внаслідок пошкодження автомобіля, перерахувала на рахунок позивача 49 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно положень ст. 22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу, яка відшкодовується страховиком, визначена у ст. 29, вказаного Закону, а випадки, за яких страховик не відшкодовує шкоду завдану при ДТП, чітко визначені у ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Як встановлено з матеріалів справи страхова компанія перерахувала страхове відшкодування на рахунок [PERSON], однак збитки завдані Позивачу пошкодженням його автомобіля не покриваються страховою сумою в повному обсязі, що дало підстави Позивачу звернутися до суду в порядку ст. 1194 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1)втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ст.22 ЦК України). За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому ст.1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 22 587 грн. 23 коп. Також суд вважає, що Позивачем понесено витрати, необхідні для відновлення автомобіля, а саме його огляд спеціалістом на ТОВ «Сател Груп», на суму 600 грн. 00 коп., які також складають майнову шкоду і тому підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача. Що стосується стягнення з відповідача [PERSON] на користь Позивача моральної шкоди суд приходить до наступного висновку. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 58-59 ЦПК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи, що автомобіль належний Позивачу було пошкоджено в результаті дій Відповідача, а пошкодження майна особи у будь-якому разі призводить до душевних страждань пов'язаних з необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення майна, то суд вважає за можливе з урахуванням обставин справи та доводів Позивача про заподіяння йому моральної шкоди, стягнути з Відповідача на користь Позивача враховуючи вимоги розумності та справедливості грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. 00 коп. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі -ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що внаслідок дій Відповідача Позивачу спричинена шкода, яку в повній мірі не покриває страхове відшкодування, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з Відповідача майнової шкоди у розмірі 23 187 грн. 23 коп., яка складається з різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 22 587 грн. 23 коп. та витрат на огляд автомобіля у розмірі 600 грн. 00 коп. Також суд приходить до висновку, що з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі, визначеному судом - 1 000 грн. 00 коп. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а тому з Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 487, 20 грн. як за вимогу майнового характеру так і за вимогу про стягнення моральної шкоди. Враховуючи викладене,

Outcome: partial