Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] під час якого вони проживали за адресою: [ADDRESS] . Оскільки після погіршення їх відносин та розірвання шлюбу [PERSON] створює їй перешкоди у користування цим жилим приміщенням, замінив замок на вхідних дверях чим фактично позбавив її доступу до будинку, який є її єдиним житлом, [PERSON] просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] та надати дублікати ключів від вхідних дверей. У поданих письмових поясненнях відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на недоведення позивачкою її позовних вимог. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його необгрунтованість. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що 04.04.2000 року Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією видано [PERSON]. ордер на жиле приміщення № 1054 серії Б на право зайняття жилого приміщення жилою площею 16,2 кв. м, яке складається з 1 кімнати в 16,2 квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.08.2001 року виконавчим комітетом Пуща-Водицької селищної ради, квартира [ADDRESS] площею 85,6 кв.м. належить [PERSON] (а.с. 11). З 11.12.2001 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12.11.2018 року розірваний (а.с. 37-38). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА місце проживання [PERSON] зареєстроване з 26.09.2003 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43). Як вбачається з листа начальника Оболонського УП ГУНП у м. Києві Бикова В.В., 22.02.2019 року [PERSON] зверталася заявою, що зареєстрована в ЖЄО за № 10782 (а.с. 5). Зі змісту довідки старшого дільничного офіцера поліції СДОП ВП Оболонського УП ГУ НП в м. Києві Філоненко Ю.М. вбачається, що 22.02.2019 року до чергової частини управління надійшла заява [PERSON] про чинення перешкод [PERSON] у користуванні квартирою, за результатом розгляду якої було встановлено, що у даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини, тому підстав для відкриття кримінального провадження не має (а.с. 36). Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до ст. 65 ЖК особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 156 ЖК члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною 4 ст. 156 ЖК установлено, що до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Враховуючи, що під час розгляду справи установлено те, що [PERSON] вселилася в спірне жиле приміщення у встановленому законом порядку, перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який є власником цього житла, а тому після офіційного припинення з ним шлюбних відносин не втратила право на користування цим жилим приміщенням, однак після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає їй у користуванні ним, суд дійшов висновку про задоволення вимог позову [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір.

Outcome: approved