Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У жовтні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], 3-ті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] року померла її тітка [PERSON], якою 01.02.2008 року було складено заповіт, яким вона заповіла квартиру [ADDRESS] позивачу. У шестимісячний термін [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згодом позивач виявила, що правовстановлюючі документи на вказану квартиру спадкодавцем загублено, тому нотаріусом було здійснено запит до Київського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкт нерухомого майна про надання інформації щодо реєстрації права власності на померлу [PERSON] на спірну квартиру. Відомості, надані Київським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкт нерухомого майна, підтвердили право власності померлої на описану квартиру, однак 12.09.2015 року нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на спірну квартиру, оскільки заявником не надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій вказала, що вимоги позову визнає, проти його задоволення не заперечує та просить слухання справи проводити у її відсутність (а.с.27). Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві про час і місце розгляду справи був повідомлений належним, надав суду письмові пояснення, в яких просив проводити судовий розгляд у його відсутність (а.с.24). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши представників позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Судом встановлено, що 01.02.2008 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом 7 Київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. та зареєстрований у реєстрі №1-1238, яким вона заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с.11). [INFO] року у віці 76 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис №4645 (а.с.10). З матеріалів спадкової справи № 180/2015 від 16.04.2015 року, до майна померлої [INFO] року [PERSON] встановлено, що з заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON], яка є рідною сестрою померлої, (а.с.50 на звороті, 52-54), [PERSON] (а.с.56 на звороті) та [PERSON] (а.с.68 на звороті). Крім того, інші спадкоємці: рідні сестри [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] надали нотаріусу заяви, в яких вказали, що відмовляються від спадкового майна на користь [PERSON] (а.с.75, 87). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.10.1994 року АТЗТ «Будінвестсервіс» (а.с.18), та інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна КВ-2015 №26687 від 14.08.2015 року квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] (а.с.77 на звороті). Як стверджувала представник позивача у судовому засіданні, вказана інформація була витребувана нотаріусом, оскільки правовстановлюючі документи на спірну квартиру були втрачені [PERSON] Разом з тим, постановою від 12.09.2015 року №1680/02-3, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на квартиру на ім`я [PERSON] (а.с.100-101), оскільки не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що поскільки правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS], а саме: оригінал свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.10.1994 року АТЗТ «Будінвестсервіс», був втрачений її власником, що перешкоджає державному нотаріусу видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої, крім того відповідач позовні вимоги визнала і не заперечувала проти їх задоволення, тому дане право на спадщину позивача підлягає захисту в судовому порядку, тобто: за позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування, яка належна [PERSON], померлій [INFO] року. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 1216, 1217, 1218 1223, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, та

Outcome: approved