Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У жовтні 2021 року Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] , про відібрання дитини від матері, без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] являється матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , батько якого [INFO] помер. Дитина перебуває на обліку Служби у справах дітей як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку із тим, що матір ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Крім того, [PERSON] згідно наданої інформації КНП «Психіатрія» неодноразово з 2011 року знаходилась на лікуванні, остання госпіталізація з 17.06.2021 року по 18.07.2021 року. При обстеженні умов проживання виявлено неналежні умови проживання дитини, а також відсутність засобів гігієни, сезонного одягу. Зі слів мешканців будинку [PERSON] веде сумнівний спосіб життя, перебуває на обліку у лікаря-психіатра. У зв`язку з цим Оболонською районною в м. Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження про негайне відібрання малолітньої дитини від матері [PERSON] та влаштовано у сім`ю рідної тітки [PERSON] до вирішення її подальшої долі. Посилаючись на зазначене, Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація просить суд відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, передати малолітнього органу опіки та піклування та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття з дня пред`явлення позову на користь опікуна чи установи, під опікою якого/якої буде перебувати дитина. У судовому засіданні представник Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини, проти заочного розгляду справи не заперечував. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , від 24.06.2021 року за адресою проживання: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дитині створені безпечні умови для її розвитку та проживання (а.с. 21). Згідно акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою проживання: [ADDRESS] , під час візиту комісії, їй не вдалося потрапити в квартиру, зі слів сусідки із квартири [ADDRESS] , остання повідомила, що матір дитини перебуває на обліку в лікаря психіатра, дуже рідко її бачить (а.с. 22). Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.07.2021 року поставлено на облік служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації дитину [PERSON] , [INFO] , як таку, що опинилась у складних життєвих обставинах; мати дитини [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 7). Згідно акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , від 05.08.2021 року за адресою: [ADDRESS] , матір дитини [PERSON] поводить себе дивно, постійно чогось остерігається, на запитання не хоче давати відповіді, постійно говорить, що комісія своїми питаннями її нервує (а.с. 23). Зі змісту листа Оболонського районного в м. Києві центру соціальних служб від 11.08.2021 року вбачається, що з 22.06.2021 року та по теперішній час [PERSON] проживає у рідної тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; на даний час [PERSON] проходить лікування та приймає заспокійливі препарати для покращення емоційного та психічного стану (а.с. 15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Розпорядженням Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 504 від 15.09.2021 року постановлено негайно відібрати малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що мешкає у квартирі [ADDRESS] від матері [PERSON] (а.с. 12). Зі змісту листа Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.09.2021 року вбачається, що [PERSON] , знаходячись на [ADDRESS] перебувала у неадекватному стані та повідомляла перехожим про те, що хоче викинути дитину; під час обстеження умов проживання з`ясовано, що квартира потребує ремонту, шпалери місцями відсутні або обдерті, в одній із кімнат є дитяче ліжко, яке завалене речами, у дитини відсутні засоби гігієни, одяг відповідно до сезону; [PERSON] неодноразово з 2011 року знаходилась на лікуванні в КНП «Психіатрія», остання госпіталізація з 17.06.2021 року по 18.07.2021 року (а.с. 13). Згідно висновку Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.12.2021 року № 104-10322, Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування рекомендовано відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с. 43-44). Частиною другою ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч. 1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи, що в судовому засіданні на підставі досліджених доказів установлено, що відібрання дитини від її матері органом опіки та піклування було доцільним, оскільки залишення дитини на вихованні матері створює загрозу для життя та здоров`я дитини,дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та передання дитини органу опіки та піклування. Крім того, згідно з положеннями ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд, співмірно з обставинами справи, повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи установлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття на корить опікуна чи установи під опікою якого/якої буде перебувати дитина. Оскільки позивач при звернені до суду з цим позовом звільнений від спрати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачки в дохід держави 2 724 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial