Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON], в порядку окремого провадження, звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має для заявника юридичне значення, а саме факту володіння [PERSON] ( ІПН [NUMBER]) майновими правами на об»єкт нерухомості цілу частину квартири № 193 в об»єкті незавершеного будівництва недобудованому житловому будинку по вулиці Грязнова 3 Б у місті Запоріжжя іменованому « Тихий центр» у відповідності до мирової угоди між товариством з обмеженою відповідальністю « Константа» ( далі ТОВ « Константа») та комітетом кредиторів, затвердженої ухвалою господарського суду Запорізької області від 29 травня 2012 року по справі № 19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11, які підлягають державній реєстрації. В обґрунтування заявленої вимоги зазначила, що 13.07.2007 р. між нею [PERSON], як фізичною особою, та ТОВ « Константа», були укладені : договір купівлі- продажу цінних паперів 026907-Г та договір бронювання квартири для передачі у власність. Згідно з договором бронювання ТОВ « Константа» прийняла на себе зобов»язання передати у власність [PERSON] квартиру, яка розташована в новобудові по вул.. Грязнова 3 Б в м. Запоріжжі об»єкт « Тихий центр». В свою чергу, заявниця свої зобов»язання щодо сплати 561\~974,10 грн. за вищевказаним договором виконала у повному обсязі. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.08.2010 р. у справі № 19/157/10 було порушено провадження про банкрутство ТОВ « Константа». Ухвалою того ж суду від 19.04.2012 р. заявницю включено до реєстру кредиторів ( другої черги) з визнаними грошовими вимогами у розмірі 561\~974, 10 грн. Ухвалою того ж суду від 29.05.2012 р., за наслідками банкрутства ТОВ « Константа», була затверджена мирова угода, згідно умов якої грошові зобов»язання ТОВ « Константа», зокрема перед [PERSON], що випливали з вищевказаних договорів, були припинені відповідно до ст. 604 ЦК України первісне зобов»язання було замінено новим зобов»язанням між тими ж сторонами ( новація). Так, були припинені грошові зобов»язання боржника ТОВ « Константа» щодо заявниці, які випливали з договору купівлі- продажу цінних паперів 026907-Г та договору бронювання квартири для передачі у власність. Новими зобов»язаннями ТОВ « Константа» замість попередніх було передати покупцям кредиторам фізичним особам другої черги задоволення вимог право власності на квартири, нежитлові приміщення та автопаркинги у житлових комплексах « Зірковий» та « Тихий центр» в наступних розмірах : щодо [PERSON] об»єкт « Тихий центр» номер квартири 193, проектна площа приміщення : 109, 10 кв.м., фактично оплачена площа : 109,10 кв.м., частка у житловому/ нежитловому приміщенні 1/1, сума вимог затверджена судом 561\~974, 10 грн. Права власності на квартиру 193 в об»єкті « Тихий центр» заявниця, як і інші вкладники ТОВ « Константа», до теперішнього часу не отримала. 21.04.2016 р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округа [PERSON] ( далі приватний нотаріус [PERSON]С.) з питання відчуження шляхом укладення договору купівлі продажу належних їй майнових прав на вказаний об»єкт нерухомості на користь третьої особи. Проте, у вчиненні нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі- продажу належних [PERSON] майнових прав на квартиру 193 в об»єкті « Тихий центр» за адресою : м. Запоріжжя, вул.Грязнова 3Б було відмовлено у зв»язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, яким би були закріплені вищевказані майнові права. Таким чином , як зазначає заявниця, вона не може реалізувати своє право щодо розпорядження речовими правами, на яке має законне право, а отже вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має для неї юридичне значення. Як на правові підстави заявленої вимоги заявниця посилається на статті 181, 182, 190, 656 ЦК України, положення Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , правову позицію Верховного Суду України ( постанові від 23.03.2016 р. по справі № 6-289 цс16). В суді представник заявниці вимогу, викладену в заяві, підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених по тексту заяви. Заінтересована особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з»явилася, проте надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує ( а.с.64). Суд, вислухавши пояснення представника заявника, взявши до уваги думку заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає вимогу, викладену в заяві, законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13 липня 2007 року між фізичною особою заявницею [PERSON] та ТОВ « Константа» був укладений договір купівлі- продажу цінних паперів 026907-Г та відповідний договір бронювання квартири для передачі у власність. ( а.с.47) Згідно з договором бронювання ТОВ « Константа» прийняла на себе зобов»язання передати у власність [PERSON] квартиру, яка розташована в новобудові по вул. Грязнова № 3Б в м.Запоріжжі об»єкт «Тихий центр», а [PERSON] за вищевказаним договором прийняла на себе зобов»язання сплатити 561\~974, 10 грн. Заявниця взяті на себе зобов»язання виконала , оскільки суму в розмірі 561\~974, 10 грн. сплатила у повному обсязі. Натомість, ТОВ « Константа» взяте на себе зобов»язання щодо передачі [PERSON] у власність квартири не виконала до теперішнього часу. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12 серпня 2010 року у справі № 19/157/10 було порушено провадження про банкрутство ТОВ « Константа». [PERSON] звернулася до господарського суду з заявою про визнання її кредитором ТОВ « Константа» за вищевказаним зобов»язанням. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19 квітня 2012 року вона була включена до реєстру кредиторів ( другої черги) з визнаними грошовими вимогами у розмірі 561\~974, 10 грн. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29 травня 2012 року, за наслідками банкрутства ТОВ « Константа», була затверджена мирова угода, згідно якої грошові зобов»язання ТОВ « Константа», зокрема перед [PERSON], що випливали з договору купівлі- продажу цінних паперів 026907-Г та відповідного договору бронювання квартири для передачі у власність, були припинені відповідно до ст. 604 ЦК України первісне зобов»язання було замінено новим зобов»язаннням між тими самими сторонами ( новація) ( а.с. 24-59). Так, були припинені грошові зобов»язання боржника ТОВ « Константа» щодо [PERSON], що випливали з вищезазначених договорів. Новими зобов»язаннями ТОВ « Константа» замість первісних було передати покупцям кредиторам фізичним особам другої черги задоволення вимог право власності на квартири, нежитлові приміщення та автопаркинги у житлових комплексах « Зірковий» та « Тихий центр» в наступних розмірах : щодо [PERSON] об»єкт « Тихий центр» номер квартири 193, проектна площа приміщення : 109, 10 кв.м., фактично оплачена площа : 109,10 кв.м., частка у житловому/ нежитловому приміщенні 1/1, сума вимог затверджена судом 561\~974, 10 грн. Права власності на квартиру 193 в об»єкті « Тихий центр» заявниця, як і інші вкладники ТОВ « Константа», до теперішнього часу не отримала. 21 квітня 2016 р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округа [PERSON] ( далі приватний нотаріус [PERSON]С.) з питання відчуження шляхом укладення договору купівлі продажу належних їй майнових прав на вказаний об»єкт нерухомості на користь третьої особи. Проте, у вчиненні нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі- продажу належних [PERSON] майнових прав на квартиру 193 в об»єкті « Тихий центр» за адресою : м. Запоріжжя, вул.Грязнова 3Б було відмовлено у зв»язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, яким би були закріплені вищевказані майнові права ( а.с.22). Таким чином , як зазначає заявниця, вона не може реалізувати своє право щодо розпорядження речовими правами, на яке має законне право, а отже вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має для неї юридичне значення. Статтею 234 ЦПК України встановлено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В статті 177 ЦК України закріплено, що об»єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності , інформація, а також інші матеріальні та не матеріальні блага. Статтею 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим об»єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов»язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ст. 565 ЦК України майнові права можуть бути предметом договору купівлі- продажу. Стаття 3 Закону України « Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» містить визначення поняття « майнові права» - це будь-які права, пов»язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності ( права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права ( права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. В постанові по справі № 6-168цс12 від 30.01.2013 р. Верховний Суд України зазначив, що майнове право , яке можна визначити як « право очікування», є складовою частиною майна як об»єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому ( а.с.8-13). Постанова Верховного Суду України по справі № 2-289 цс 16 від 23.03.2016 року містить поняття майнових прав на недобудований об»єкт нерухомості ( а.с.14-17). Аналізуючи вищезазначені норми матеріального права, судову практику, суд прийшов до висновку, що [PERSON], укладаючи 13 липня 2007 року договір купівлі- продажу цінних паперів та договір бронювання квартири для передачі у власність, набула майнових прав на квартиру, яка повинна була побудуватися в майбутньому. Зважаючи, що ухвала господарського суду Запорізької області по справі № 19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11 від 29 травня 2012 року набула законної сили, то факт володіння [PERSON] майновими правами є безспірним та в силу положень ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, а отже спору щодо права у заявниці не має, а таким чином єдиним способом захисту своїх прав у [PERSON] є звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має для неї юридичне значення. Речові права, у відповідності до вимог ст. ст. 181, 182 ЦК України, статей 2, 6 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають державній реєстрації.

Outcome: approved