overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи це тим, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) площею 2,36 га., серії ХМ № 0345736 із земель колишнього КСП ім. О.Коробчука на території Кормильчанської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №181 від\~\~15.12.1997, допущено помилку в написанні її імені, а саме: зазначено «Зіна», а не «Зінаїда», що відрізняється від її паспорту, також вказана помилка допущена в додатку до розпорядження голови Чемеровецької РДА від 08.11.2006 року № 601/06-р.- порядковий номер 145, у звязку з чим, звернулася в суд з даною заявою Представник заявника заявлені вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи заявлені вимоги в частині встановлення належності правовстановлюючого документу сертифікату на земельну частку (пай) визнає та не заперечує в їх задоволенні, в частині встановлення належності розпорядження РДА заперечила. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що згідно копії паспорта серії НВ258542 від 03.06.2003 року, копії свідоцтва про народження серії І-ЯК № 928821 від 25.04.1966 року\~прізвище, імя та по батькові заявниці зазначено [PERSON], [INFO], що також підтверджується копією посвідчення серії АГ № 798052 від 12.10.2005 року, згідно якого [PERSON] призначено пенсію. Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0345736 та розпорядження голови Чемеровецької РДА, а також списку власників земельних часток паїв, який виданий на імя [PERSON]. В матеріалах справи міститься відповідь Чемеровецької РДА від 29.03.2016 року № 27/08-15-700 на звернення [PERSON], щодо внесення виправлень у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 0345736, згідно якого Чемеровецька РДА не проводить виправлення та застереження в державному акті та рекомендовано заявнику звернутися в суд. Згідно витягу ДЗК про земельну ділянку та виготовленої технічної документації із землеустрою, земельна ділянка належить [PERSON]. Також в судове засідання зявилися свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що дійсно [PERSON] та [PERSON] це одна і та сама особа, якій належить сертифікат на право на земельну частку (пай). В частині встановлення належності розпорядження РДА заява задоволенню не підлягає, оскільки розпорядження видане та є належним Чемеровецькій РДА, а тому вказаний факт його належності не підлягає встановленню в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, враховуючи малозначність помилки, та достатність отриманих судом доказів належності правовстановлюючого документу сертифікату на земельну частку (пай), враховуючи, що факт його належності ніким не оспорюється,\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 06 вересня 2014 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції зареєстровано шлюб (актовий запис №1582). Від шлюбу у сторін 14 квітня 2016 року народилася донька Софія. Зазначає, що протягом останнього року шлюбні відносини між ними поступово погіршилися, через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим, крім того, у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З листопада 2016 року вони проживають окремо. Вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить суд розірвати даний шлюб. Позивачка в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить не надавати термін для примирення. Відповідач позов визнав та просить розглядати справу у його відсутності, про що подав письмову заяву. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 06 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Сосюк) [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції (актовий запис №1582). Від шлюбу у сторін 14 квітня 2016 року народилася донька Софія. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 12 вересня 2013 року з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку Марію Єлизавету, [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого постійно виникали суперечки та конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Проживають окремо, відповідач не піклується про дітей та сімю. Позивач вважає неможливим подальше збереження сімї і не бажає цього, тому просила суд розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Флорескул». В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1570, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-МИ № 091335 (а.с. 3). Від шлюбу мають малолітню доньку Марію Єлизавету, [INFO], що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання дитини (а.с. 5). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сімю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 215, 224 228 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 26 червня 2001 року з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, а тому просила суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу неповнолітніх синів просила залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]» та розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій визнав позов та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 червня 2001 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Бабинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8,9). Від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 7). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається за згодою батьків. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у них втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 18.04.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 568. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, між сторонами постійно виникають конфлікти, непорозуміння, внаслідок різних поглядів на шлюб та сім'ю. Сторони не спілкуються, не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо. Майнові спори між ними відсутні. Оскільки збереження шлюбу протирічить інтересам позивача, остання звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, примирення між ними неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Строк для примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №003094, виданого 18.04.2005 року, судом встановлено, що 18.04.2005 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 568 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якої також вбачається, що позов вона підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Вона не заперечує проти ухвалення заочного рішення і просить суд строк на примирення не надавати, тому що це буде суперечити її інтересам. Відповідач на повторні виклики в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення йому поштового відправлення, проте про причини неявки суд не повідомив. З огляду на викладене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.05.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції. Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується наявними у справі документами. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, а тому, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини, в зв'язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Новосілківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, просила ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після смерті її матері [PERSON]. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначила, що [INFO] померла [PERSON] після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. На звернення до нотаріальної контори за оформленням спадщини, їй було відмовлено у зв'язку з пропущенням строків прийняття спадщини. Причиною не оформлення спадщини являється те, що [PERSON] у зв'язку з погіршенням стану здоров'я переїхала на постійне місце проживання до позивачки. [PERSON] вважала, що після смерті матері [PERSON] вона фактично вступила в право наслідування, оскільки на момент смерті проживала разом з нею. Однак нотаріусом було роз'яснено, що місцем спільного проживання повинно бути місце відкриття спадщини, тобто місце реєстрації спадкодавця. Враховуючи, те що пропущено строк прийняття спадщини вона змушена звертатися до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] подали до суду заяви від 17.05.2017 року, якими підтримали позовні вимоги, просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача - Новосілківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області подав до суду лист від 12.05.2017 року, яким не заперечував проти позовних вимог, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та про одруження. Згідно з копією свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в с. Вільгір Гощанського району Рівненської області. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, яка видана Здолбунівською державною нотаріальною конторою, щодо [PERSON], яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась. Доводи позивача [PERSON] про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає такими, які заслуговують на увагу, а тому вважає необхідним визначити їй додатковий строк для подання заяви тривалістю 60 днів, після набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеною заявою, в якій просила визнати її дядька [PERSON] недієздатним внаслідок тяжкого хронічного психічного захворювання та встановити над останнім опіку, призначивши її опікуном. Представник заявника надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Представник органу опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви, а також надала до суду подання Соборної районної у місті Дніпрі ради про можливість призначення [PERSON] опікуном над своїм дядьком [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заяви, виходячи з наступного. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. [PERSON] є племінницею [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом по народження [PERSON] (а.с. 10), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.10), свідоцтвом по укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON], а також свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.11), а отже відповідно до ст. 296 ЦПК України може бути заявником у цивільній справі даної категорії. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки з висновку судово-психіатричної експертизи від 18 липня 2017 № 115 вбачається, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі вираженого розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку, внаслідок чого за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому існує передбачена законом підстава для визнання його недієздатним. За таких обставин, вимоги заяви у відповідній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про призначення опіки над [PERSON], суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суду надано подання Соборної районної у місті Дніпрі ради про можливість призначення заявника опікуном над [PERSON] з наведенням відповідного мотивування. Оскільки судом не було встановлено будь-яких обставин, що спростовували б висновки районної ради, суд вважає за необхідне вимоги заявника та подання задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та (відповідачем) [PERSON], який зареєстровано 15.06.2011 року відділом ДРАЦС Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис за №21, витрати покласти на відповідача, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Свій позов позивач мотивувала тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинилися у березні 2017 року та з цього періоду вони не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між ними повністю втрачене почуття любові та поваги. Ухвалою суду від 25.04.2017 року провадження у справі було зупинене для надання сторонам строку на примирення терміном в один місяць. У продовж наданого строку сторони не примирились. Позивач до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Дослідивши заяви сторін та письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2011 року. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved