Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

у квітні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 09 жовтня 2009 року. Від шлюбу у них є син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалось через різні погляди на життя взагалі та на сімейне життя зокрема, відсутність порозуміння у багатьох питаннях, внаслідок чого в сім'ї часто виникали конфліктні ситуації. Вважає, що в такій напруженій атмосфері, яка склалась вже дуже давно, подальше спільне життя, примирення та збереження шлюбу неможливе. Спір про поділ спільного майна відсутній, за домовленістю між ними визначено місце проживання дитини з відповідачем [PERSON]. Враховуючи те, що з червня 2015 року вони разом як сім'я не проживають, спільного господарства не ведуть, просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримав. Також, просив строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, оскільки вони майже рік проживають окремо. Крім того, просив судові витрати з відповідачки на його користь не стягувати. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, оскільки вона перебуває за межами Хмельницької області. Позовні вимоги визнала, просила суд шлюб між ними розірвати, строк на примирення не надавати, оскільки вони разом тривалий час не проживають та у позивача уже фактично склалась нова сім'я. З'ясувавши письмові думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 09.10.2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 09.10.2010 року Новичівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] виданим 30.05.2011 року виконкомом Новичівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Згідно довідки № 304 від 22.04.2016 року, виданої виконкомом Новичівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, з червня 2015 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт окремого проживання позивача і відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позивач [PERSON] просив судові витрати, понесені ним та документально підтверджені, покласти на нього, то суд вважає за необхідне залишити їх за останнім.

Outcome: approved