Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У жовтні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна» (далі Позивач, ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна») через свого представника за довіреністю [PERSON] звернулось до суду з вказаним цивільним позовом до [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код - [NUMBER] (далі - Відповідач) про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 25.587,90 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят сім гривень 90 коп.) гривень, а також стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати в розмірі 1.218,00 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.09.2013 року між позивачем, як страховиком, та відповідачем, як страхувальником, було підписано Поліс АС №1461903 обов'язкового страхування наземного транспорту марки ВАЗ-21011, 1974 року випуску, реєстраційний номер П 5 171 КП (надалі-Договір). 16 листопада 2013 року о 18 год.10 хв. у м. Бердичеві по вул. Піонтковського мала місце дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортного засобу марки ВАЗ-21011, 1974 року випуску, реєстраційний номер П 5 171 КИ, під керуванням відповідача, який у стані алкогольного сп'яніння, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки HYUNDAI, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до Довідки №9303254 ВДАІ Бердичівського МВС України Житомирської області від 16.11.2013 року, ДТП сталось внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 2.9 (а), 10.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Постановою Бердичівського міськраионного суду Житомирської області від 27.11.2013 року (справа № 274/7188/13-п) водія [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті протиправних дій відповідача т/з марки HYUNDAI, реєстраційний номер [NUMBER], отримав технічні пошкодження. 18.11.2013 року власник т/з марки HYUNDAI, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] звернулась із заявою №2300029157 про виплату страхового відшкодування. З огляду на умови страхування та вимоги законодавства України, зазначене вище ДТП було визнано позивачем страховим випадком, про що 08.01.2014 року складено страховий акт №2300029157 та проведено розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати потерпілому. Відповідно до Звіту № 935 від 03.12.2013 року визначено, що потерпілому підлягає до виплати страхове відшкодування у розмірі 25.587,90 грн. 08 січня 2014 року позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 25.587,90 грн., (двадцять п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят сім гривень 90 коп.) гривень, що підтверджується відомістю № ВПТ-006922 та платіжним Дорученням №001153 від 10.01.2014 року. Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, зважаючи, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілому, внаслідок завдання страхувальником шкоди через ДТП, вчиненого з вини відповідача, має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у межах суми виплаченого страхового відшкодування. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з наведених у позові підстав, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач по справі в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином згідно ст.74-76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заперечення проти позову суду не надано. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Частиною 1 ст.1166 Цивільного кодексу України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 1187 ЦК України, відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно приписів п.п.38.1.1 (а) п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкові страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати позов ді страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижуютх увагу та швидкість реакції. У відповідності зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України до страховика (Позивач), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судові витрати згідно статей 79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved