Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про відшкодування матеріальних збитків від злочину посилаючись на наступне. Згідно вироку Решетилівського районного суду від 11 вересня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин. Вказаним злочином йому заподіяна матеріальна шкода на суму 1900 грн., яка складається з вартості викрадених двох автоматик до котлів КСТВ-16 по 950 грн. кожна, яку відповідач йому не відшкодував, тому просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 1900 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує /а.с.13/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без поважної причини, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення /а.с.18/. Тобто, в судове засідання відповідач, який вважається повідомленим в порядку ч.ч.5 ст.74 ЦПК України не явився, а тому суд, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та давши юридичну оцінку доказам по справі знаходить, що позов підлягає задоволенню. Згідно п.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2015 року у справі № 546/820/15-к [PERSON]. визнано винним за ст. 185 ч.1 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин. З вказаного вироку вбачається, що 15 липня 2015 року близько 12 години обвинувачений [PERSON], правомірно перебуваючи в господарстві потерпілого [PERSON], розташованого в селищі Решетилівка Полтавської області, вулиця Коваленка, 54, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, із корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрав належні потерпілому [PERSON], бувші у використанні автоматики до опалювального котла марки КС-ТВ-16 вартістю 950 грн. кожна, а всього викрав майна загальною вартістю 1900 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Таким чином, суд вважає, що задоволенню підлягають вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину в розмірі 1900,00 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тобто стягненню підлягає матеріальна шкода у розмірі 1900 (одна тисяча девятсот) грн.00 коп. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір » від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи. Таким чином, судові витрати слід покласти на відповідача [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved