Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

У жовтні 2020 року Виконком як орган опіки та піклування звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки заробітку. Позов мотивовано тим, що [PERSON] - дитина з особливими потребами, є особою з інвалідністю з дитинства. Він проживає зі своєю матір`ю, яка ухиляється від своїх батьківських обов`язків з його навчання та розвитку. Так, [PERSON] не приступив до навчання у 2020-2021 році. З першого по третій клас він навчався у загальноосвітній школі № 15 у м. Ніжині за індивідуальною програмою, але з 2015 по 2020 рік його рідні - мати та баба [PERSON] не надавали змоги вчителям відвідувати дитину з метою його навчання. У 2019 році баба дитини - [PERSON] надала до школи медичну довідку про потребу [PERSON] у навчанні вдома, але заяви щодо організації відповідного навчання не написала, що унеможливило впровадження такого навчання. Родині була запропонована сімейна форма навчання, роз`яснено її суть, але мати та баба хлопчика відмовилися, зазначивши, що вирішення питання про навчання дитини відкладається до покращення їхніх житлово-побутових умов. Питання про залучення неповнолітнього [PERSON] до навчання неодноразово вирішувалося на засіданнях комісії, на які запрошувалася і [PERSON] , але з невідомих причин остання не з`являлася на засідання, ігноруючи розгляд питання про неналежне виконання нею батьківських обов`язків, що позивач розцінює як байдуже ставлення до цієї проблеми. Висновком Виконкому визнано доцільним позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно дитини. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09-00 год. 07 грудня 2020 року. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків; підготовче судове засідання відкладено на 12-00 год. 29 грудня 2020 року. 29 грудня 2020 року після усунення позивачем недоліків ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду, судове засідання у справі призначено на 14-00 год. 01 лютого 2021 року, яке в подальшому відкладалося на 10-00 год. 01 березня та на 11-00 год. 05 квітня 2021 року за заявою відповідачки. 05 квітня 2021 року судове засідання відкладено на 14-00 год. 06 травня 2021 року. У відзиві на позов [PERSON] не визнала заявлених вимог у повному обсязі з посиланням на те, що вказана позовна заява є необґрунтованою, оскільки невиконання нею батьківських обов`язків з навчання сина відбувається з незалежних від неї обставин. Так, відповідачка разом зі своєю - матір`ю та сином проживають в однокімнатній квартирі. Відповідачка є особою з інвалідністю ІІІ групи, її син має інвалідність І групи, а мати - ІІ групи загального захворювання. Єдиним джерелом доходу сім`ї є пенсії з інвалідності та соціальна допомога дітям з інвалідністю. Сім`я постійно звертається до відповідних державних органів з метою отримання матеріальної допомоги, списання боргів за комунальні послуги, збільшення житлової прощі шляхом надання їм нової квартири, тощо. Всі ці запити залишаються невиконаними. У зв`язку з тим, що через свій стан здоров`я, відсутність достатньої кількості грошей сім`я не може забезпечити [PERSON] окремою кімнатою для навчання, вважає, що отримувати освіту вдома син не має можливості. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримала позовні вимоги, зазначивши, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її сина [PERSON] . Обов`язок надання можливості отримання дитиною обов`язкової середньої освіти покладається на відповідачку як матір дитини, але вона ухиляється від виконання цього обов`язку. Для отримання [PERSON] середньої освіти не є обов`язкової умовою наявність окремої кімнати, а лише бажання матері надати таку можливість. Відповідачка притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, є постанова Ніжинського міськрайонного суду в адміністративній справі. Виконком вже звертався раніше до суду з аналогічним позовом, однак позов на підставі його заяви залишено без розгляду. Представник третьої особи - [PERSON] підтримала позов з викладених у ньому підстав, просила задовольнити, оскільки позбавлення батьківських прав [PERSON] буде відповідати інтересам дитини, який не отримує належним чином необхідної освіти. Відповідачка у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що розуміє необхідність отримання сином середньої освіти, але це неможливо, оскільки сину буде важко сприймати навчальний матеріал з урахуванням стану його здоров`я. Він після 3-го класу потрапив у реанімацію, був при смерті. Ій важливіше здоров`я дитини, ніж навчання, а рекомендації лікаря сину були не перевтомлюватися. Дитина не лежача, ходить - на подвір`я, у супермаркет, парк. Однак вона його добре знає і розуміє, що він не зможе навчатися, йому буде важко. Хоч вона і не має педагогічної освіти, та все ж таки потроху займається з ним навчанням, а шкільної програми він не потягне, на її переконання. Крім цього, квартира, в якій вона проживає разом із сином та матір`ю, однокімнатна, вдома немає можливості навчатися у присутності сторонніх осіб, для цього потрібна окрема кімната щоб до дитини приходили педагоги. Вони перебувають на квартирному обліку на поліпшення житлових умов, але квартиру їм досі не надали, і саме влада повинна забезпечити належні умови проживання. Навіть якщо дитина і буде забезпечена окремою кімнатою, на її думку, вона не зможе навчатися через стан здоров`я. Крім цього, не можна щоб у квартирі був хтось сторонній через стан здоров`я її матері. Стосовно педпрацівників, то вони приходили до них додому і принижували. Вважала, що немає її вини, просила не позбавляти батьківських прав стосовно сина. Свідок [PERSON] ( [INFO] ) у судовому засіданні показала, що вона є заступником директора ЗОШ № 15, яку відвідував [PERSON] вона знає з 1-го класу, він навчався на індивідуальній формі навчання за спеціальною різноплановою программою. Він досі рахується учнем 5-го класу, хоч вже повинен навчатися в 9-му. Педколектив неодноразово звертався до відповідачки з приводу забезпечення можливості навчання її сина, пропонували освітні послуги, але постійно чули відмови. Роз`яснювалися різні форми навчання: індивідуальне, сімейне, тощо, але сім`я хлопчика на контакт не йде, зазначаючи, що для отримання [PERSON] освіти їм потрібно збільшити житлову площу. Раніше з навчанням хлопчика не було проблем, дитина навчалася і могла навчатися, мати десь до 4-го класу приходила в школу, а з 2016 - 2017 року проблеми почалися. Сім`я хлопчика на контакт не йде, спілкуватися не хоче, двері квартири постійно закриті, хоч там хтось є. Вона особисто бачила хлопчика в супермаркеті з мамою, а також на подвір`ї, у нього є комп`ютер, тобто він може навчатися. Заслухавши пояснення сторін та свідка, оглянувши відеозапис телепередачі за участю баби дитини, дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням,

Outcome: dismissed