Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

У жовтні 2020 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2011 року, який за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року було розірвано. За час перебування у шлюбі ними (сторонами) за договорами купівлі-продажу від 24 листопада 2012 року було придбано на ім`я відповідача дві земельні ділянки: площею 0,12 га, кадастровий номер 3221055300:04:001:0645, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, та площею 0,12 га, кадастровий номер 3221055300:04:001:0646, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташовані на території Бабинецької селищної ради Бучанського (раніше - Бородянського) району Київської області. Вважала, що дані земельні ділянки є спільною сумісною власністю подружжя, а так як їх вартість відповідно до консультаційного висновку про вартість від 09 жовтня 2020 року становить по 122700 грн. кожна, то просила здійснити поділ майна, що знаходиться у спільній власності їх з відповідачем бувшого подружжя та визнати за нею /позивачкою/ право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер 3221055300:04:001:0645, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташована на території Бабинецької селищної ради Бучанського (раніше - Бородянського) району Київської області, а за відповідачем [PERSON] визнати право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер 3221055300:04:001:0646, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташована на території Бабинецької селищної ради Бучанського (раніше - Бородянського) району Київської області, стягнути з відповідача на її /позивачки/ користь судові витрати у загальному розмірі 26454 грн., з яких: 22000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, 2000 грн. - витрати, пов`язані із залученням спеціаліста з оцінки майна, 2454 грн. - витрати по сплаті судового збору. В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, просили справу розглядати без їх участі; у своїй заяві від 17 вересня 2021 року представник відповідача зазначив, що просить суд прийняти рішення у справі згідно з прохальною частиною відзиву на позов, відповідно до якої, в свою чергу, відповідач визнає запропонований позивачкою варіант поділу вказаного майна. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 06 травня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року було розірвано, що підтверджується матеріалами справи (а.с.24-26) та визнається сторонами. Як убачається з матеріалів справи /а.с.27-34,43-44,52-53/, на підставі договорів купівлі-продажу від 24 листопада 2012 року відповідачем [PERSON] було набуто дві земельні ділянки: площею 0,12 га, кадастровий номер 3221055300:04:001:0645, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, та площею 0,12 га, кадастровий номер 3221055300:04:001:0646, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташовані на території Бабинецької селищної ради Бучанського (раніше - Бородянського) району Київської області. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки вказані земельні ділянки були набуті відповідачем у період перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, і відповідачем дана обставина не заперечується, то суд вважає, що таке майно, як набуте сторонами за час їх шлюбу, належить їм (сторонам) на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч1,2 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Так як підстав для відступлення від рівності часток не вбачається, то суд вважає, що частки сторін в їх спільному майні є рівними. Згідно з консультаційними висновками про вартість вказаних земельних ділянок, складеними ФОП [PERSON] від 09 жовтня 2020 року, вартість спірних земельних ділянок становить по 122700 грн. кожна /а.с.37-54/. Таким чином, враховуючи викладене та визнання відповідачем позову, а також зважаючи на однакову вартість зазначених земельних ділянок, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, розділити спільне сумісне майно бувшого подружжя сторін та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер 3221055300:04:001:0645, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташована на території Бабинецької селищної ради Бучанського (раніше - Бородянського) району Київської області, а за [PERSON] визнати право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер 3221055300:04:001:0646, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташована на території Бабинецької селищної ради Бучанського (раніше - Бородянського) району Київської області. Відповідно до ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 1227 грн. /2454 грн. х 50%/. Відповідно до ст.141,142 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 1227 грн. /2454 грн. - 1227 грн./, а також на відшкодування витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста з оцінки майна, 2000 грн. /а.с.36/, та на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 22 000 грн. /а.с. 18-22/.

Outcome: approved