Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів і додаткових витрат на утримання дитини, яка продовжує навчатись, посилаючись на те, що її батьки, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 1992 року по 28 липня 2010 року. За рішенням Фастівського міськрайонного суду від 28 липня 2010 року шлюб між її батьками було розірвано і батьки почали проживати окремо. Після розірвання шлюбу батьками [PERSON] проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. За рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2012 року з її батька [PERSON] стягувались аліменти на її користь в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку на період навчання дочки в Київському коледжі транспортної інфраструктури з 29 листопада 2012 року до 30 червня 2014 року. Після досягнення повноліття [PERSON] продовжила навчання в Державному економіко-технологічному університеті транспорту на контрактній основі на денній формі навчання. [PERSON] зазначала, що не отримує стипендії, інших засобів до існування, крім допомоги її матері, в неї немає. Її мати, [PERSON], отримує пенсію в розмірі 1 060 грн. 87 коп., вони проживають удвох в квартирі, що належить бабусі [PERSON], та разом з ними проживає бабуся з родиною. [PERSON] зазначала, що [PERSON] має на праві власності будинок за адресою: [ADDRESS], має автомобіль, нежиле приміщення під магазин, працює головним інженером ЖЕКу м. Фастова, має стабільний заробіток та задовільний стан здоров'я. Враховуючи викладене, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 01 вересня 2014 року на період навчання, але до досягнення нею 23 років, стягнути з [PERSON] додаткові витрати в сумі 1625 грн., половину вартості за три семестри навчання за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2016 року, що складає 4875 грн., а всього стягнути 6500 грн. додаткових витрат, та покласти на [PERSON] судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні поданий позов визнав у частині стягнення з нього аліментів на навчання дитини в розмірі 1/5 частини від усіх його видів заробітку. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 28 липня 2010 року, актовий запис за № 205. Відповідно до Довідки Форми № 3, виданої Комунальним підприємством «Управління міським господарством» 10 вересня 2014 року за № 1033, [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. На цій житловій площі зареєстрована, крім неї, ще її мати [PERSON]. Відповідно до наявного в матеріалах справи Договору про навчання № 84/14 від 19 серпня 2014 року, [PERSON] навчається в Державному економіко-технологічному університеті транспорту на денній формі навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», з 01 вересня 2014 року. Загальна вартість навчання на весь термін становить 13 000 грн. Відповідно до Квитанції № 20781 від 14 липня 2014 року [PERSON] сплатила 3 250 грн. в рахунок сплати за навчання. Відповідно до Довідки № 814 від 18 вересня 2014 року з Державного економіко-технологічного університету транспорту, [PERSON] дійсно є студенткою 1 курсу на контрактній формі навчання. Термін її навчання - з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року. У поданих суду запереченнях та безпосередньо в судовому засіданні відповідач [PERSON] наголошував, що наразі перебуває у зареєстрованому шлюбі, їхня сім'я складається з чотирьох осіб - [PERSON], його дружина [PERSON], їхня спільна неповнолітня дочка [PERSON], 2011 року народження, та неповнолітній син [PERSON] Євгеній, 2002 року народження, які знаходяться на утриманні [PERSON], що також підтверджується Довідкою № 4159 від 04 листопада 2014 року виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області. Окрім того, [PERSON] страждає на захворювання шлунково-кишкового тракту, що підтверджується виписками № 509 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого. Також, [PERSON] зазначав, що його дочка від другого шлюбу [PERSON] потребує санаторно-курортного лікування у зв'язку з наявним пульмонологічним захворюванням. В судовому засіданні [PERSON] наголошував, що працює в Фастівському ЖЕКу та отримує заробітну плату у розмірі 6 124 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Правилами ст.ст. 199-200 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, і право на таке утримання припиняється у разі припинення навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 20 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи, що у [PERSON] наявний обов'язок утримувати двох дітей - неповнолітню [PERSON], 2011 року народження, та повнолітню [PERSON], то розмір аліментів мав би становити 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] Однак, оскільки його діти народжені під час перебування у різних шлюбних відносинах, то розмір аліментів на одну дитину, який підлягає стягненню, становить 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу). Проте, в поданих суду запереченнях [PERSON] просив стягувати з нього щомісячно на утримання повнолітньої дочки [PERSON] 1/5 частину від усіх його видів заробітку (доходу), що не є меншим за передбачений розмір. Тому, з урахуванням матеріального становища [PERSON], його стану здоров'я, наявністю на його утриманні неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на її утримання аліментів у розмірі 1/5 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання у Державному економіко-технологічному університеті транспорту, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 -річного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Так, заявлені позивачкою витрати на оплату навчання не належать до додаткових витрат, викликаних особливими обставинами та пов'язаних з розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тошо. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з [PERSON]

Outcome: partial