Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до Карау до [PERSON] в його інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області про виселення, посилаючись на те, що між сторонами у справі 30.10.2006 року було укладено кредитний договір, відповідно до п.1.1 якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 35000 доларів США строком до 30.10.2021 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між сторонами 30.10.2006 року було укладено договір іпотеки, за яким відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 27.80 кв.м., житловою площею 16.00 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконував, заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами відповідно до умов договору не сплачував. Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку з чим суд ухвалив рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом його продажу. Після ухвалення вказаного рішення всі мешканці спірної квартири зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. На думку позивача, відповідач та усі мешканці квартири, на яку звернуте стягнення за рішенням суду на користь Банку, підлягають виселенню. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону, позивач просив суд виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Представники третьої особи у справі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, просили розглядати справу без їх участі. За згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, суд, знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. За правилами ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що між сторонами у справі 30.10.2006 року було укладено кредитний договір, відповідно до п.1.1 якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 35000 доларів США строком до 30.10.2021 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між сторонами 30.10.2006 року було укладено договір іпотеки, за яким відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 27.80 кв.м., житловою площею 16.00 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивачем всупереч положень ст. 60 ЦПК України не надано допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. Так, заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2013 року ухвалене у справі за позовом ПАТ КБ « Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення на яке посилається позивач, суд не може взяти до уваги, оскільки воно належним чином не посвідчене, зокрема відсутня відмітка про набрання рішення законної сили. Окрім цього позовні вимоги позивача є неконкретизованими, останнім не зазначено, які саме особи підлягають виселенню, намагання суду уточнити позовні вимоги, залишилися представником позивача без уваги, що позбавило суд залучити до участі у розгляді справи відповідно до ст. 33 ЦПК України співвідповідачів у справі. Більш того позивачем не надано доказів, щодо реєстрації та фактичного проживання на спірній житловій площі відповідача, його неповнолітньої доньки та інших осіб на час розгляду справи у суді. За таких обставин, коли вимоги позивача є недоведеними, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed