Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

У квітні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування переплати пенсії. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що при перерахунку була виявлена рахункова помилка, внаслідок якої відповідачу було переплачено пенсію в розмірі 74 грн. 37 коп. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не повернула помилково сплачені кошти, позивач просив суд стягнути з відповідача шкоду завдану позивачу в сумі 74 грн. 37 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані по справі докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дітям, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, провадиться продовження виплати пенсії по втраті годувальника. Позивач зазначає, що у зв'язку із переведенням відповідача з денної форми навчання на заочну форму навчання, при перерахунку була виявлена рахункова помилка, внаслідок якої виникла переплата пенсії в сумі 74 грн. 37 коп., про що свідчить лист управління з координації та контролю за виплатою пенсій ГУ ПФУ України в м. Києві (а.с.3). Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв відповідачу претензійний лист від 27.02.2014 р. з пропозицією в добровільному порядку повернути помилково нараховану суму коштів, однак, відповідач кошти не повернула (а.с.4). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не повернула позивачу безпідставно набуті грошові кошти, які підлягають поверненню у зв'язку із рахунковою помилкою, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 74 грн. 37 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved