Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.07.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Український [PERSON]», правонаступником по всіх правах і обовязках якого виступає Публічне акціонерне товариство «Український [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №515, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді відкличної кредитної лінії, що не поновлюється з лімітом заборгованості 69500, 00 доларів США строком до 10.07.2019 року зі сплатою 14,5 % річних. В подальшому 20.01.2009 року, 29.07.2014 року, 25.03.2015 року до кредитного договору вносились зміни до договору та графіку погашення заборгованості по кредитному договору було викладено у новій редакції. Однак, в порушеннях умов кредитного договору, [PERSON] регулярно допускає порушення повернення кредитних коштів, до того ж, не сплачує проценти за користування кредитними коштами та пеню. Пунктом 2.1. кредитного договору регламентовано, що виконання [PERSON] своїх зобовязань перед банком за кредитним договором забезпечується порукою: [PERSON] (Договір поруки №515-1 від 27.07.2007 року); [PERSON] (Договір поруки №515-2 від 27.07.2007 року); [PERSON] (Договір поруки №515-3 від 27.07.2007 року); [PERSON] (Договір поруки №515-4 від 27.07.2007 року). З урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість по кредиту відповідно до кредитного договору №515 від 27.07.2007 року в сумі 40011, 13 доларів США, в тому числі: 20014, 76 доларів США заборгованість по строковому кредиту; 8612, 84 доларів США заборгованість по простроченому кредиту; 381, 23 доларів США заборгованість по строкових процентах; 7093, 27 доларів США заборгованість по прострочених процентах; 3909, 03 доларів США заборгованість по пені. Просить суд позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить суд їх задовольнити, а також слухати справу без участі представника позивача. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно, а саме відповідно до вимог частини 5 статті 74 ЦПК України відповідачам була надіслана судова повістка про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації рекомендованим поштовим відправленням. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідачів чи відкладення розгляду справидо суду не надходило. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідачів не може бути перешкодою для розгляду судом справи. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, 27.07.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Український [PERSON]», правонаступником по всіх правах і обовязках якого виступає Публічне акціонерне товариство «Український [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №515, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді відкличної кредитної лінії, що не поновлюється з лімітом заборгованості 69500, 00 доларів США строком до 10.07.2019 року зі сплатою 14,5 % річних (а. с. 11). В подальшому 20.01.2009 року, 29.07.2014 року, 25.03.2015 року до кредитного договору вносились зміни до договору та графіку погашення заборгованості по кредитному договору було викладено у новій редакції (а. с. 21, 23, 30). Відповідно до положень пунктів 1.1, 3.2 кредитного договору надання кредиту [PERSON] проводиться банком, шляхом видачі готівки з каси банку, що підтверджується заявою на видачу готівки (а. с. 42). Згідно з умовами пунктів 4.5, 4.6. кредитного договору, [PERSON] зобовязалася забезпечити повне погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами у розмірі 14,5 % річних, а уразі порушення строків повернення кредиту [PERSON] взяла на себе зобовязання сплачувати банку подвійну процентну ставку, а саме 29 % річних. Крім цього, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом [PERSON] на вимогу банку сплачує пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення платежу. Однак, в порушеннях умов кредитного договору, [PERSON] регулярно допускає порушення повернення кредитних коштів, до того ж, не сплачує проценти за користування кредитними коштами та пеню. Пунктом 2.1. кредитного договору регламентовано, що виконання [PERSON] своїх зобовязань перед банком за кредитним договором забезпечується порукою: [PERSON] (Договір поруки №515-1 від 27.07.2007 року); [PERSON] (Договір поруки №515-2 від 27.07.2007 року); [PERSON] (Договір поруки №515-3 від 27.07.2007 року); [PERSON] (Договір поруки №515-4 від 27.07.2007 року). Відповідно до умов договору поруки №515-1 від 27.07.2007 року [PERSON] прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. (а. с. 48). Згідно з умовами договору поруки №515-2 від 27.07.2007 року [PERSON] прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. (а. с. 49). Відповідно до умов договору поруки №515-3 від 27.07.2007 року [PERSON] прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. (а. с. 50). Згідно з умовами договору поруки №515-4 від 27.07.2007 року [PERSON] прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. (а. с. 51). Згідно з положеннями пунктів 1.2 договору поруки №515-1 від 27.07.2007 року, договору поруки №515-2 від 27.07.2007 року, договору поруки №515-3 від 27.07.2007 року, договору поруки №515-4 від 27.07.2007 року, поручитель бере на себе зобовязання в повному обсязі відповідати перед банком, як солідарний боржник, по кредитному договору в тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. договорів поруки, у разі повного або часткового невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором, в передбачені кредитним договором строки, банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок грошових коштів поручителя, а у разі їх недостатності звернути стягнення на інше майно та цінності поручителя в порядку, встановленому чинним законодавством України. Станом на 27.03.2017 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «УПБ» за кредитним договором №515 від 27.07.2007 року збільшилась за рахунок нарахованих процентів та пені та складає: 40011, 13 доларів США, в тому числі: 20014, 76 доларів США заборгованість по строковому кредиту; 8612, 84 доларів США заборгованість по простроченому кредиту; 381, 23 доларів США заборгованість по строкових процентах; 7093, 27 доларів США заборгованість по прострочених процентах; 3909, 03 доларів США заборгованість по пені, що підтверджує розрахунок заборгованості (а. с. 129-133). Згідно з умовами пунктів 5.1, 5.7 кредитного договору, у разі порушення позичальником умов кредитного договору (несвоєчасного повернення отриманого кредиту та сплатити процентів за його використання), банк має право достроково стягнути наданий кредит, проценти по ньому та інші витрати. В порушення умов кредитного договору позичальник несвоєчасно і не в повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом, не здійснює щомісячне погашення кредиту, а також простроченої кредитної заборгованості. Відповідно до частини 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст.525,\~526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами цивільного законодавства передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1\~статті 626 Цивільного кодексу України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). Відповідно до вимог статті 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а договір відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України\~є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 Цивільного кодексу України\~передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Пунктом 12 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за предявлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Тобто, вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству України, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на\~ користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~ судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УПБ» [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved