Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг в сумі 1600,00 грн., 3% річних в розмірі 92,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 12 грудня 2013 року до неї звернувся відповідач з проханням позичити йому гроші. Вона позичила відповідачу гроші у сумі 1600,00 грн., які відповідач зобовязався повернути у строк до 30 грудня 2013 року, що підтверджується розпискою про отримання грошей. Проте до теперішнього часу відповідач борг не повернув, у звязку з чим вона вимушена була звернутись до суду. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у звязку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно з вимогами ст. 1047 ЦК України дана позика оформлена у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики представлена розписка позичальника від 12 грудня 2013 року, що підтверджує факт отримання ним грошей у позику в сумі 1600,00 грн.(а.с.4). У ч. 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав перед позивачкою зобов'язання повернути борг в порядку та в строки, встановлені договором позики (розпискою), а тому позов в частині стягнення боргу в сумі 1600,00 грн. підлягає задоволенню. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачкою заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 92,00 грн.( 1600,00 грн. х 3%):12 міс.х23 міс. Вказані вимоги суд вважає обґрунтованими та такими,що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487,20 гривень.

Outcome: approved