overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20 лютого 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Через несумісність характерів між ними виникають сварки і скандали, вони втратили повагу один до одного. Протягом останнього місяця разом не проживають. Тому вважає, що шлюб між ними існує формально і просила його розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила, проти примирення категорично заперечувала. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, на розірвання шлюбу не згоден, пояснив, що хоча і проживають окремо, він намагається зберегти шлюб, телефонує, однак примирення не відбувається. Останнього разу коли приїхав поговорити, позивачка не відчиняла двері, на його намагання поспілкуватися вона викликала міліцію. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 20 лютого 2013 року перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції у Київській області. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6) та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка категорично заперечує проти примирення, а відповідно до ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, то суд вважає, що позов необхідно задовольнити та шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2000 року. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Чоловік більше чотирьох років з ними не проживає. Тому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], зареєстрований Микулицькою сільською радою Бородянського району Київської області 10 лютого 2000 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, просила слухати справу без її участі, позов підтримує, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 10 лютого 2000 року перебувають в зареєстрованому Микулицькою сільською радою Бородянського району Київської області шлюбі, від цього шлюбу мають синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5) та копіями свідоцтв про народження (а.с.7,8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримує, і відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя, позивачка проти примирення заперечує, сторони проживають окремо 4 роки, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

у квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 08.08.1998 року. У шлюбі у сторін [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємодопомоги та підтримки, що призвело до припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просила суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась. До початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила суд розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що примирення між сторонами неможливе, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні стосунки з січня 2014 року. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд визнав можливим розглянути справу заочно на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 08.08.1998 року у Топорівській сільській раді Ружинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). [INFO] року народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5), згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] Сторони не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство з січня 2014 року, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, позивачка має твердий намір розірвати шлюб, отже подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 24 липня 1993 року Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 515, зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] року у сторін народився син [PERSON], батьком якого записаний відповідач. Посилалась, що мають різні погляди на життя та виховання дитини, протягом останніх років в родині почалося непорозуміння, виникали свари з вини відповідача. [PERSON] може не ночувати вдома, відвідує гральні заклади, має кредити, які сплачує нерегулярно. З травня 2012 року подружжя не підтримує шлюбно - сімейні відносини. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов, у разі неявки відповідача наполягала на заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлялася належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини сторони не підтримують з травня 2012 року. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів. В обґрунтування позивних вимог зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у шлюбі з 15.05.2003 року, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В той час як відповідач мешкає окремо, в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, при цьому також вказує, що він працює у ПАТ «ММК ім.. Ілліча», ІТПМ,старшим майстером, та має постійний дохід, у зв'язку з чим має можливість сплачувати аліменти, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення неповнолітньою [PERSON] повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позивних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження останньої, та яка мешкає разом з позивачкою. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Тому з урахуванням обставин справи, визнання відповідачем позовних вимог, щодо розміру аліментів, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання їх доньки у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно починаючи з 09.04.2014 року та до досягнення неповнолітньою повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 07 червня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 143. Від шлюбу дітей не мають. З 2012 року однією сім'єю не проживають оскільки відповідач не працював та зловживав спиртними напоями. На теперішній час вони ведуть окреме господарство, подружні стосунки між ними припинено. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Відповідач в судове засідання не вився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. За таких обставин суд на підставі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України провів заочний розгляд справи, в результаті якого дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 червня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 143. (а.с.4). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що вона є донькою відповідача та шлюб між її батьками розірвано. З цього часу вона знаходиться на утриманні матері, а відповідач проживає окремо. Позивачка є студентом Маріупольського професійного ліцею галузі послуг та торгівлі за денною формою навчання. Термін навчання в ліцеї складає з 01 вересня 2011 року по 01 лютого 2015 року. У зв`язку з навчанням у позивачки виникають матеріальні труднощі, батько належної матеріальної допомоги не надає, що ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. У зв`язку з цим позивачка просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання. Позивачка у судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістив суд про причини неявки. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження, [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Згідно з довідкою навчального закладу Маріупольського професійного ліцею галузі послуг та торгівлі від 14 лютого 2014 року № 770, [PERSON] є студенткою ліцею, форма навчання - денна, термін навчання з 01 вересня 2011 року по 01 лютого 2015 року. Суд, беручі до уваги матеріальне становище платника аліментів та дитини, а також можливість надання утримання матір`ю позивачки, вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання, а саме до 01 лютого 2015 року. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 01 жовтня 1993 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Міському відділі РАЦС в Донецькій області, актовий запис № 2113. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Тривалий час проживають за однією адресою, однак спільного господарства не ведуть, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини, також не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці на надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму до повноліття дитини. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 04 жовтня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівськомй відділі ДРАЦС Маріупольського МУЮ в Донецькій області, актовий запис № 318. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини, також не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці на надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що з 26.10.2012 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого народилась дитина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що рішенням колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 29.08.2013 р., позивачка призначена піклувальником неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьки якого, [PERSON] та [PERSON], позбавлені батьківських прав за рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 12.07.2013 року. На теперішній час неповнолітній мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved