Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначивши, що 01 червня 2009 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н на суму 00,00 грн. з подальшим збільшенням кредитного ліміту до 28 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,4 % на рік. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 31 березня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 37 720,52 грн., яку позивач, а також судові витрати, просив стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача Далія С.О. надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував та просив відмовити позивачу в задоволенні позову, пояснивши, що при отриманні карточкою не користувався. Але в подальшому отримав 28000 грн. В 2012 році Банк не випустив йому нову картку, як то передбачено умовами кредитного договору, а тому він перестав користуватися наданою карткою. Десь у жовтні-листопаді 2012 року ним було припинено зняття коштів з картки, але 30 червня 2013 року ним було проплачено якусь суму із кредиту. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 червня 2009 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н на суму 00,00 грн. з подальшим збільшенням кредитного ліміту на суму 28 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,4 % на рік. Як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами, відповідач [PERSON] отримав 28 000 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 31 березня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 37 720,52 грн., яка складається з наступного: 27655,83 грн. - заборгованість за кредитом, 7792,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1772,41 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, однак жодного доказу на підтвердження своїх заперечень та підстав з яких останній заперечує проти позову, суду не надав, не спростував суму заборгованості, тоді як обов'язок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, з огляду на наведене та з урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 37 720,52 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 377 грн. 21 коп.

Outcome: approved