Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.06.1994 року. Шлюб зареєстрували у міському Палаці шлюбів м. Полтава, актовий запис №963. Позивач в своїй позовній заяві посилалась на те, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на викладене та норми закону, позивач просила суд: стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, вислухавши думку, осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб з 24.06.1994 року, який зареєстрували у міському Палаці шлюбів м. Полтава, актовий запис №963, що підтверджується свідоцтвом про одруження, [NUMBER], актовий запис №963. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтом про народження [NUMBER]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час сторони проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved