Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом та просив стягнути на його користь страхове відшкодування у розмірі 10 550 грн. (вартості ремонту) та 10 550 грн. в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 березня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» було укладено договір добровільного страхування КАСКО-КЛАСИКА № 35-03/000027/58/1.1.2.00. Предметом страхування є транспортний засіб ВАЗ 21099. 27 листопада 2014 року стався страховий випадок, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Позивач своєчасно надав відповідачу пакет необхідних документів для виплати страхового відшкодування, однак останній відмовився надати підтвердження про їх прийняття. Відповідач направив [PERSON] лист про відмову у страховому відшкодуванню по причині несвоєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку протягом однієї години. Позивач телефонував в диспетчерський центр, однак ні один із вказаних у пункті 23 договору номерів не працював. Відповідач не визнає дану подію страховим випадком. Вартість ремонту автомобіля складає 10 550 грн. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду. В судове засідання позивач не з'явилася та подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про місце, день і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання свого представника не направила, про причини неявки представника суд не повідомила. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 березня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» було укладено договір добровільного страхування КАСКО-КЛАСИКА № 35-03/000027/58/1.1.2.00. Згідно довідки ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України у місті Києві 27 листопада 2014 року о 16 год. 00 хв. на вул. Предславинська внаслідок ДТП автомобіль ВАЗ 21099, державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а саме деформація переднього лівого крила, обох лівих дверей та лівого порогу. Вартість виконаних робіт, пов'язаних з ремонтом автомобіля, становить 10 550 грн. ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування з підстав несвоєчасного повідомлення відповідача про настання страхового випадку. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона зобов'язується у разі настання певної події виплатити другій стороні або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій особі. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно пункту 36.2 договору страхування страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування або зменшити його розмір до 50%, якщо страхувальник (водій) протягом однієї години з місця події не повідомив страховика (його представника, сервісну компанію) за телефонами вказаними у договорі про настання події, що має ознаки страхового випадку без поважних на це причин. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що він не зміг своєчасно повідомити диспетчерський центр про страховий випадок, оскільки жоден із зазначених в договорі номерів не працював. Відмовляючи у виплаті страхового відшкодування страхова компанія зазначила, що позивач несвоєчасно повідомив її про страховий випадок. Однак, позивач не зміг своєчасно повідомити страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду з поважних причин, так як не зміг додзвонитися на зазначені в договорі номери телефонів. Зазначена обставина відповідачем не спростована. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача коштів, витрачених на ремонт автомобіля у розмірі 10 550 грн. Разом з тим, не підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення відшкодування за спричинену моральну шкоду, виходячи з наступного. По справі встановлено, що між сторонами склалися договірні відносини. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Укладеним між сторонами договором відшкодування моральної шкоди не передбачено. Згідно з вимогами ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» - захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою визначені права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) не передбачено відшкодування моральної шкоди за порушення умов договору з надання послуг страхування. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial