Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

У квітні 2016 р. [PERSON] пред'явила позов до [PERSON], в якому просила визнати за нею та за [PERSON] право власності на 1/2 частину (за кожним) будинку [ADDRESS], а також поділити між ними у рівних частках залишок кредиту у сумі 88325 грн. 19 коп., отриманого у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/1004/0965 від 03.04.2008 р. для придбання вказаного будинку, і відшкодувати їй судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони у період шлюбу за отримані за вказаним кредитним договором кошти придбали будинок [ADDRESS], який є їхньою спільною сумісною власністю. Кредитний договір, про який йдеться, укладено між [PERSON] і ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Виконання зобов'язань за цим договором забезпечено укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] договором поруки. Згідно з довідкою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», станом на 15.04.2016 р. залишок заборгованості за укладеним [PERSON] і ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитним договором становить 88325 грн. 19 коп. Згоди про поділ будинку між сторонами не досягнуто. Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено: за кожною стороною визнано право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS]; зобов'язання за кредитним договором № 014/1004/0965 від 03.04.2008 р. розділене між сторонами у рівних частках з врахуванням сум, сплачених особисто [PERSON] за період з 01.09.2015 р. по 25.04.2016 р.; з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 1000 грн. 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення і відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Доводи скарги зводяться до такого: - залишок заборгованості за тілом кредиту на час розгляду справи становить близько 88000 грн. 00 коп. Отже частка позивача у спірному майні є незначною, а не 1/2, як то зазначено в оскаржуваному рішенні, - з урахуванням залишку заборгованості за кредитом суд мав відійти від засад рівності часток у спільній власності подружжя, - банк не надав згоди на переукладення кредитного договору та на те, щоб погашення кредитної заборгованості за цим договором здійснювалася [PERSON] і [PERSON] у рівних частках. Крім того, остання не зверталася до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з заявою про переведення на неї 1/2 частини боргу за кредитним договором. У судовому засіданні [PERSON] та його представник підтримали апеляційну скаргу; представник [PERSON] у письмових запереченнях на апеляційну скаргу просив її відхилити за безпідставністю. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що спірний будинок, право власності на який зареєстровано за відповідачем, є об'єктом спільної сумісної власності сторін як придбаний ними у період шлюбу за спільні кошти, отримані за кредитним договором у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», позичальником у якому теж є відповідач, що цей кредитний договір укладено за взаємною згодою сторін і в інтересах їхньої сім'ї, а тому він охоплює права та інтереси і позивача, і відповідача. Отже зобов'язання за цим договором має бути поділено між ними порівну, але з урахуванням сум, сплачених на його виконання відповідачем після розірвання шлюбу з позивачем. З цими висновками частково не погоджується апеляційний суд. Так, по справі встановлено наступне. З 09.06.2006 р. сторони перебували у шлюбі, що підтверджено копією відповідного свідоцтва (а.с. 43). З копій договору поруки між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (нинішня назва якого - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») і [PERSON] від 03.04.2008 р. № 014/1004/0965 та нотаріально посвідченого договору іпотеки між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (нинішня назва якого - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] вбачається, що ці договори укладено на забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (нинішня назва якого - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] від 03.04.2008 р. № 014/1004/0965 (а.с. 12-15). Жоден з учасників судового розгляду не заперечує, що отримані у кредит за цим договором кошти сторонами витрачено на придбання будинку [ADDRESS]. Згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 21.03.2008 р. (його копія на а.с. 59-60), [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS]. До укладення даного договору [PERSON] подала приватному нотаріусу Бахмацького районного нотаріального округу [PERSON] заяву про надання нею згоди її чоловікові [PERSON] на придбання вказаного будинку за кошти, які є їх спільною сумісною власністю (копія цієї заяви на а.с. 50). Заочним рішенням Бахмацького районного суду від 07.08.2015 р., яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, що підтверджено копією цього рішення (а.с. 42). ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у відзиві на позов зазначило, що законодавство України не визначає порядку поділу правовідносин по зобов'язаннях між подружжям (колишнім подружжям), і тому поділити борг подружжя суд може, якщо буде доведено, що кредитні правовідносини виникли в інтересах сім'ї (а.с. 74, 75). Із встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] було придбано сторонами у період шлюбу за отримані за кредитним договором кошти, то в силу ст.ст. 60, 61, 65 ч.ч. 3, 4, 70 ч. 1 СК України він є їх спільною сумісною власністю. Отже висновок суду І інстанції щодо визнання за кожною стороною права власності на 1/2 частину спірного будинку є вірним. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не дав згоди на поділ боргового зобов'язання [PERSON] за кредитним договором від 03.04.2008 р. № 014/1004/0965 між [PERSON] та [PERSON] Крім того, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у даній справі є третьою особою, а не відповідачем. Тож в силу ст. 520 ЦК України і ст. 214 ч. 1 п. 3 ЦПК України вимоги [PERSON] про поділ між нею й [PERSON] у рівних частках залишку боргу у сумі 88325 грн. 19 коп. за укладеним [PERSON] і ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитним договором № 014/1004/0965 від 03.04.2008 р. не може бути задоволено. Враховуючи викладене, рішення суду І інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення вимог [PERSON] про поділ між нею й [PERSON] у рівних частках залишку боргу у сумі 88325 грн. 19 коп. за укладеним [PERSON] і ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитним договором з постановленням рішення про відмову у задоволенні даних вимог, та залишенню без змін в іншій частині. В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України: - з [PERSON] належить стягти до бюджету 551 грн. 20 коп. недоплаченого судового збору за подання позовної заяви (за пред'явлення до відповідача немайнових вимог про поділ кредитної заборгованості - за ставкою, що встановлена п/п 2 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), - з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягти 606 грн. 32 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини його апеляційної скарги (квитанції на а.с. 98, 108).

Outcome: partial