Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивує тим, що 09 листопада 2012 року, близько 13 години 30 хвилин на перехресті вул. Кубишева, Героїв Сталінграда та Кіровоградське шосе у місті Олександрія Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Шевроле Авео» державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON]. За фактом дорожньо-транспортної пригоди дані внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно висновку № 104/18 судово-авто технічної експертизи від 29.01.2013 року було встановлено, що в причинному зв'язку з фактом зіткнення транспортних засобів є невиконання водієм автомобіля ВАЗ 21063 [PERSON] вимог дорожнього знаку 2.2. та п.16.11 Правил дорожнього руху. Дії [PERSON] були кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України. 22 лютого 2013 року кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК ПРОВІДНА» з лімітом відповідальності 50 000 грн. 00 коп. ПрАТ «СК Провідна» 05.07.2013 року повідомила позивача листом №17-12/10798, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 14 067 грн. 60 коп., відповідно до експертизи, яка була проведена страховою компанією. За послуги евакуатору позивач сплатив 1 800 грн. 00 коп., які йому не повернуто. Позивач отримав кошти від ПрАТ «СК ПРОВІДНА» двічі: 8 235 грн. 39 коп. та 1 567 грн. 08 коп. Крім того, вказує, що має місце моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, у зв'язку з пошкодженням майна, тому просить стягнути з ПрАТ «СК ПРОВІДНА» на користь позивача 4 265 грн. 13 коп.; стягнути з [PERSON] на користь позивача 5 432 грн. 27 коп.; стягнути з [PERSON] на користь позивача послуги евакуатора у розмірі 900 грн. 00 коп., за проведення експертизи у розмірі 600 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп.; стягнути з ПрАТ «СК ПРОВІДНА» та [PERSON] на користь позивача судовий збір. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задоволити. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] належить на праві власності автомобіль ВАЗ 21063, державний номерний знак [NUMBER]. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, 09.11.2012 року, був пошкоджений автомобіль «Шевроле Авео» державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON]. За фактом дорожньо-транспортної пригоди дані внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно висновку № 104/18 судово-авто технічної експертизи від 29.01.2013 року було встановлено, що в причинному зв'язку з фактом зіткнення транспортних засобів є невиконання водієм автомобіля ВАЗ 21063 [PERSON] вимог дорожнього знаку 2.2. та п.16.11 Правил дорожнього руху. Дії [PERSON] були кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України. 22 лютого 2013 року кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК ПРОВІДНА» з лімітом відповідальності 50 000 грн. 00 коп. та страхова компанія мала обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам. Строк дії страхового полісу з 22.09.2012 року до 21.09.2013 року. ПрАТ «СК Провідна» 05.07.2013 року повідомила [PERSON] листом №17-12/10798, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 14 067 грн. 60 коп., відповідно до експертизи, яка була проведена страховою компанією. Як встановлено, шкода [PERSON] була відшкодована страховиком в поза судовому порядку відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування становить 8 235 грн. 39 коп. та 1 567 грн. 08 коп., що підтверджується копіями квитанцій, які містяться в матеріалах цивільної справи. Правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведенною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Таким чином, позовні вимоги про виплату різниці (14 067 грн. 60 коп. - 8 235 грн. 39 коп. + 1 567 грн. 08 коп. = 4 265 грн. 13 коп.) ПрАТ «СК ПРОВІДНА» на користь позивача підлягають задоволенню. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов'язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК). Зокрема, можливість відшкодування моральної шкоди передбачена у відносинах у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (статті 9, 22 Закону №1961-ІV). У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Таким чином необхідно задоволити позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 5 432 грн. 27 коп. та витрати за евакуацію у розмірі 900 грн. 00 коп. Інші позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків. Встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини. Які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 10 ЦПК України вказує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд дійшов висновку, що позивач, зазначені обставини у позовній заяві повністю не довели, чим виконали частково вимоги ст. 10 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved