Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Як підставу позову зазначила, що з 2004 року перебували з відповідачем у фактично шлюбних відносинах, шлюб у встановленому законом порядку не реєстрували, однак спільно проживали, вели господарство, мали сімейний бюджет. Від спільного проживання мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сумісне життя з чоловіком не склалося, внаслідок чого спільно не проживають. Діти проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей у доброваільному порядку не надає, державну допомогу на дітей вона не отримує. Відповідач працює, однак місце його роботи їй невідоме, здоровий, інших дітей не має і не сплачує будь-які кошти на користь третіх осіб. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1455 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності та уточненила щодо стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно на утримання двох дітей, уточнені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнає уточнені вимоги позивача, згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно на утримання двох дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 2004 року сторони перебували у фактично шлюбних відносинах, шлюб у встановленому законом порядку не реєстрували, однак спільно проживали, вели господарство, мали сімейний бюджет. Від спільного проживання мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 4). Сумісне життя у сторін не склалося, внаслідок чого спільно не проживають. Діти проживають з матір'ю у [ADDRESS] (а.с. 5), перебувають на її утриманні. Відповідач зареєстрований та фактично проживає у [ADDRESS] (а.с. 9), працює, здоровий, інших дітей не має і не сплачує будь-які кошти на користь третіх осіб. Матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які потребують матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявності можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. Положеннями ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити уточнені позовні вимоги. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved