Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

У квітні 2014 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Ленінської районної у м.Полтаві ради, треті особи: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], Третя Полтавська державна нотаріальна контора, Головне управління Держземагенства у Полтавській області про визнання права власності на майно у порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги відповідно до уточненої позовної заяви позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позовну заяву. Позивачі у судове засідання не з'явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначили, що просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також він зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] у судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа Головне управління Держземагенства у Полтавській області у судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі. Третя особа Третя Полтавська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явилася, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON], залишила заповіт, посвідчений Шендрик Т.А., державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори 06.05.1995 р., яким заповіла все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в рівних частках дітям: [PERSON] та [PERSON]. На момент смерті заповідача, [PERSON], вона була власником квартири [ADDRESS] загальною площею 68,7 кв.м. (І прих. - пл. 12,2 кв.м.; ІІ клад. пл. 3.5 кв. м.;ІІІ клад. пл. 0,4 кв.м.; 2-1 корид. пл 3,2 кв.м.; 2-2 ванна пл. 2,3 кв.м.; 2-3 кухня пл. 9,2 кв.м.; 2-4 кімната пл. 12,5 кв.м.; 2-5 кімната пл. 14,7 кв.м.; 2-6 кімната пл. 10,7 кв.м) та складає ? частину житлового будинку, з частиною надвірних будівель(1/2 сараю Б; погріб б1, сараї Г, Е, уборна З, ? огорожі № 1-4), що розташована на земельній ділянці площею 926 кв.м. Вказане майно було набуте подружжям [PERSON] та її чоловіком [PERSON] (помер [INFO]) за час шлюбу (копія свідоцтва про одруження надана разом з позовною заявою) та знаходилося у їх спільній сумісній власності без виділу часток із зазначеного майна. Після смерті чоловіка - [PERSON], [PERSON] стала власником ? частки в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу, на підставі Свідоцтва про право власності від 06.05.1995 року, виданим Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою та зареєстрованим Полтавським бюро технічної інвентаризації 11.05.1995 р. (Реєстрова книга № 113, реєстровий № 15667) - копія надана разом з позовом, та ? частки вищезазначеного майна в порядку спадкування після смерті чоловіка на підставі Свідоцтва про спадщину від 06.05.1995 р., виданого Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 14.10.2013 року. До дня смерті [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. В день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 68,7 кв.м. (І прих. - пл. 12,2 кв.м.; ІІ клад. пл. 3.5 кв. м.;ІІІ клад. пл. 0,4 кв.м.; 2-1 корид. пл 3,2 кв.м.; 2-2 ванна пл. 2,3 кв.м.; 2-3 кухня пл. 9,2 кв.м.; 2-4 кімната пл. 12,5 кв.м.; 2-5 кімната пл. 14,7 кв.м.; 2-6 кімната пл. 10,7 кв.м) та складає ? частину житлового будинку, з частиною надвірних будівель(1/2 сараю Б; погріб б1, сараї Г, Е, уборна З, ? огорожі № 1-4), що розташована на земельній ділянці площею 926 кв.м. та речей звичайної домашньої обстановки та вжитку. Право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 68,7 кв.м. (І прих. - пл. 12,2 кв.м.; ІІ клад. пл. 3.5 кв. м.;ІІІ клад. пл. 0,4 кв.м.; 2-1 корид. пл 3,2 кв.м.; 2-2 ванна пл. 2,3 кв.м.; 2-3 кухня пл. 9,2 кв.м.; 2-4 кімната пл. 12,5 кв.м.; 2-5 кімната пл. 14,7 кв.м.; 2-6 кімната пл. 10,7 кв.м) та складає ? частину житлового будинку, з частиною надвірних будівель (1/2 сараю Б; погріб б1, сараї Г, Е, уборна З, ? огорожі № 1-4) підтверджується Свідоцтвом про право власності від 06.05.1995 р., виданим Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою та зареєстрованим Полтавським бюро технічної інвентаризації 11.05.1995 року (Реєстрова книга № 113, реєстровий № 15667), та Свідоцтвом про спадщину від 06.05.1995 року, виданого Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою. На момент оформлення спадщини спадкоємцями спадкодавця [PERSON] [PERSON] та [PERSON] Свідоцтво про спадщину від 06.05.1995 р., видане Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою, відсутнє. На звернення спадкоємців [PERSON] та [PERSON] до Третьої Полтавської державної нотаріальної контори щодо отримання копії вказаного Свідоцтва про спадщину від 06.05.1995 р., їм було відмовлено в зв'язку з тим, що вказаний документ може бути наданий або безпосередньо [PERSON], що є не можливим через її смерть, або за письмовою вимогою суду. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу - Свідоцтва про спадщину від 06.05.1995 р. оформлення спадщини на квартиру [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] немає змоги (Лист приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] від 07.05.2014 р. вих. № 235/сп.сп. № 20/2013). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Шендрик Т.А., державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори 06.05.1995 р., яким заповіла все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в рівних частках дітям: [PERSON] та [PERSON]. Родинні зв'язки з спадкодавцем [PERSON] підтверджуються наступними документами: 1) дочка [PERSON] (прізвище [PERSON] змінено після укладення шлюбу, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], видане 24 січня 1976 р.)- свідоцтво про народження [NUMBER], видане 3 травня 1957 р.; 2) син [PERSON] - свідоцтво про народження [NUMBER], видане 21 квітня 1961 р. Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємці спадкодавця [PERSON] - дочка [PERSON] та син [PERSON], разом з нею не проживали, а тому на виконання вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 17 грудня 2013 року Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] зареєстровано спадкову справу у спадковому реєстрі № 55492557, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36117818 від 17.12.2013 року. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ст. 1298 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Граничний строк видачі свідоцтва про право на спадщину чинним законодавством України не встановлено. Проте, на сьогоднішній день Позивачі оформити свої спадкові права та отримати свідоцтва про право на спадщину не мають можливості в зв'язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок від 06.05.1995 р. було втрачено. Крім того, на сторінці 16 паспорта спадкодавця [PERSON] є відмітка про те, що Рішенням від 24.12.1997 р. № 363 передано безоплатно у спільну часткову власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 926 кв.м. Також у Довідках-характеристиках № 115-а та № 115-и від 11 жовтня 1989 р. вказано, що «Зареєстрована земельна ділянка площею 926 кв.м.». При цьому жодних документів на вказану земельну ділянку спадкоємцями знайдено не було. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із вимогами ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 41 Конституції України наголошує на праві кожної людини володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю. Абзаци 2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7, передбачають, що у разі неможливості у нотаріуса оформити право на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до 27. вищевказаної постанови отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. В ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За змістом положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, підтвердженими, а отже підлягають задоволенню.

Outcome: approved