Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. При цьому, батько дитини - [PERSON] , не бере участь у її забезпеченні. За твердженням позивача, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку надання коштів не здійснює, тому позивач бажає стягувати аліменти у встановленому законом порядку. За таких обставин [PERSON] просила стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів, від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивача. 22.06.2006 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. За твердженням позивача, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку надання коштів не здійснює, тому позивач бажає стягувати аліменти у встановленому законом порядку Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує, крім іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У відповідності до ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи зазначене, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов та стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 2 000,00 грн., щомісячно починаючи з 22.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved