Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У квітні 2015 року позивач - [PERSON] звернувся в суд до відповідача - [PERSON] з зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 49,80 кв.м., житлова - 35,80 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей [INFO] року зроблено відповідний запис за № 354. місце реєстрації міський відділ реєстрації актів цивільного етапу Бердичівського міськрайонного управління юстиції (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй квартиру, а саме: квартиру за [ADDRESS] Житомирської області, загальною площею 49.80 кв.м., житлова - 35.80 кв.м. Позивач є сином померлої [PERSON], що підтверджується записом у графі «мати» свідоцтва про народження (Свідоцтво про народження [NUMBER], запис про реєстрацію № 111 від 31.01.1962 року). [INFO] року померла мати позивача [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла належну їй частину квартири за [ADDRESS] м. Бердичеві позивачу. Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Богатирчуком Л.М. та зареєстровано в реєстрі за № 3-1425. Відповідно до експертного висновку, виданого ПП виробничо-комерційна фірма «Арсенал», ринкова вартість зазначеної вище квартири складає 119.752,00 гривень. У встановлений законом термін та порядок, позивач звернувся до приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу у Житомирської області із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про прав на спадщину йому було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.07.2013 року у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру та тим. що зміст заповіту не дає однозначного тлумачення волі заповідачки - [PERSON], а саме: неможливо визначити обсяг спадщини, що мас спадкуватись заповітом. Одночасно позивачу нотаріусом надане роз'яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, у позивач виникла ситуація при якій через бездіяльність спадкодавця щодо реєстрації нерухомого майна та зв'язку з відсутністю обов'язку щодо його реєстрації на час володіння спадкодавцем цим майно, позивач (спадкоємець) не може набути право власності на вказане майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити з наведених в позові підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення судом позову не заперечив. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Дані правовідносини регулюються статтями 1218, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що визнання права власності за позивачем на квартиру [ADDRESS], що належала його матері [PERSON], яка померла [INFO] року, не порушить прав інших осіб і не заборонено законом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved