Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 01.03.2006, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Зазначений будинок перебуває на балансі та обслуговуванні позивача. Між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та відповідачами 07.03.2006 було укладено комплексний договір 10440 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкових територій, надання комунальних та додаткових послуг. Однак, внаслідок неналежного виконання договірних відносин, за період з жовтня 2018 року по жовтень 2020 року у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 10 278,45 грн., з яких: 9 331,04 грн.- заборгованість за житлово-комунальні послуги, 417,97 грн.- 3% річних, 529,44 грн.- індекс інфляції. У серпні 2020 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, однак ухвалою суду від 10.08.2020 року було відмовлено у видачі судового наказу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 13.10.2020 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідачі відзив на позов до суду не подали, будь-які клопотання зі сторони відповідачів до суду не надходили, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Судом також встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться на утриманні та обслуговуванні ТОВ «Ковальська-Житлосервіс». Між сторонами 07.03.2006 року укладено комплексний договір 10440 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг. Жодних повідомлень про не проживання у квартирі та неотримання комунальних послуг від відповідачів на адресу позивача не надходило, та доказів зворотному з боку відповідачів суду надано не було. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р. зі змінами та доповненнями, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартиронаймачі квартир багатоквартирних будинків зобов`язані щомісяця вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Позивачі - це виконавець послуг. Згідно із п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п. 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 64, 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і за комунальні послуги. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами ї несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивач стверджує, що відповідачі не виконують своїх зобов`язань щодо сплати квартирної плати та отриманих комунальних послуг у повному обсязі, у зв`язку із чим за період із жовтня 2018 року по жовтень 2020 року у відповідачів перед позивачем утворилася заборгованість, в розмірі 10 278,45 грн., з яких: 9 331,04 грн.- заборгованість за житлово-комунальні послуги, 417,97 грн.- 3% річних, 529,44 грн.- індекс інфляції. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодних доказів, які б спростовували розмір нарахованої суми заборгованості, стороною відповідача суду надано не було, а також не подано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та сплати коштів позивачу за житлово-комунальні послуги. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню, зокрема, і в частині нарахованих позивачем штрафних санкцій з підстав порушення відповідачами строків виконання зобов`язань щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved