Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У квітні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ? частини від всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила про те, що сторони у справі у період з 29.11.2003 року по 25.06.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання шлюбу, тобто червня 2013 року, син постійно проживає та знаходиться на утриманні матері, з моменту окремого проживання відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, аргументуючи малим розміром заробітної плати. Відповідач не виконує належним чином батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, у зв'язку із чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги, викладені у позові, у повному обсязі, просила позов задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений судом у встановленому ст. ст. 74, 76 ЦПК України порядку. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України , за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 29.11.2003 року між сторонами у справі укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1295. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2013 року шлюб, зареєстрований 29.11.2003 року між [PERSON] та [PERSON], розірвано. 19.06.2004 року народився [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 09.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до даних свідоцтва про народження, батьками малолітнього [PERSON] року народження, є: [PERSON] та [PERSON] За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з моменту розірвання шлюбу між батьками, малолітній [PERSON], 2004 року народження проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні. Доказів добровільного надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього [PERSON], 2004 року народження, відповідачем [PERSON] надано суду не було. Згідно ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших малолітніх та/або неповнолітніх дітей, а також інших непрацездатних осіб, аліменти з відповідача на утримання інших осіб не стягуються, офіційно працевлаштований. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, враховуючи те, що батько [PERSON] є працездатним, перестав надавати допомогу на утримання малолітньої дитини, інших малолітніх осіб та/або непрацездатних осіб на утриманні не має, суд надходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього [PERSON], 2004 року народження, оскільки зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у даному випадку позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, та з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON], 2004 року народження, у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи від 14 квітня 2016 року і до повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved