Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], по якому просила: -змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення суду м. Дружківка Донецької області від 30.10.2015 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], збільшити розмір аліментів до ? частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 30.10.2015 року та Апеляційного суду від 08.06.2016 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі ? зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначила, що на даний час розмір аліментів, визначений за Рішенням суду є меншим, ніж встановлений Законом та не є достатнім для утримання дитини, у звязку з чим вважає, що відповідач є працездатним та працює приватним нотаріусом, отримує прибуток, має пенсійне забезпечення та здатний сплачувати аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не зявилася надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та просила суд його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявилася надала суду заяву, відповідно до якої, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги не визнала та просила суд у їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Згідно з ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 28 вересня 2013 року по 31 жовтня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 128277 від 31 жовтня 2014 року, копія якого наявна в матеріалах справи, шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 30.10.2015 року, яке набрало законної сили, стягується щомісяця аліменти з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 02 лютого 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] звернулася до суду з вимогами про збільшення розміру аліментів, оскільки вважає, що відповідач є працездатним та працює приватним нотаріусом, отримує прибуток, має пенсійне забезпечення та здатний сплачувати аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так, згідно з ч. 2\~ст. 182 СК України\~(в редакції чинній на час винесення рішення) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017\~(набрав законної сили 08.07.2017) внесено зміни зокрема до ч. 2\~ст. 182 СК України, яку викладено в новій редакції, а саме розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У відповідності до вимог\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~прожитковий мінімум - це є вартісна величина набору продуктів харчування та мінімального набору непродовольчих товарів, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я та мінімальна вартість послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Позивач звернулася до суду 17.10.2017 року, відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 01 січня 2017 року - 1355 грн., з 01 травня - 1426 грн., з 01\~грудня - 1492 грн. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 01 січня -1492 гpивень, з 01 липня -1559 гpивень, з 01 грудня: - 1626 гpивень. Згідно з Листом ГУ ДФС в Одеській області , який наданий на запит [PERSON], фахівцями ГУ ДФС в Одеській області здійснено вихід за адресою, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 53. Під час виходу встановлено, що приватний нотаріус [PERSON] фактично здійснює нотаріальну діяльність за вказаною адресою, про що свідчить вивіска «Нотаріус [PERSON]» з графіком роботи та контактним телефоном, обладнаним приміщенням. [PERSON] рахується на обліку Маріупольської ОДПІ (Калінінський район м. Донецьк), як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю. Вказані обставини були встановлені рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 30.10.2015 року. Між тим, матеріали справи не містять інформації про джерела отримання доходів відповідача. Згідно з відповіддю ДФС № [NUMBER] від 12.04.2017 року, наданої на запит № 26944177 від 11.04.2017 року, інформація стосовно [PERSON] щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ, копія якої наявна в матеріалах справи. Згідно з Медичним висновком, наданим Державною установою «Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України», [PERSON] страждає на початкову катаракту, часткову атрофію зорових нервів; Ретинит Коатса; складний міопічний астигматизм. Згідно з довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 27.07.2018 року, гр. [PERSON] знаходиться на обліку в Центральному обєднаному УПФУ в м. Одесі та отримує пенсію з лютого по липень 2018 року в розмірі 3487,00 гривень. [PERSON] у своєму позові просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до довідки з Центрального обєднаного УПФУ в м. Одесі від 07 серпня 2018 року, [PERSON] отримує аліменти на дитину з пенсіонера [PERSON]: -червень 2017 року у розмірі 1159,93 гривень; -липень 2017 року у розмірі 1159,93 гривень; -серпень 2017 року у розмірі 1159,93 гривень; -вересень 2017 року у розмірі 1159,93 гривень; -жовтень 2017 року у розмірі 2615,95 гривень; -листопад 2017 року у розмірі 2615,95 гривень; -грудень 2017 року у розмірі 1527,33 гривень; -січень 2018 року у розмірі 1307,98 гривень; -лютий 2018 року у розмірі 1307,98 гривень; -березень 2018 року у розмірі 1307,98 гривень; -квітень 2018 року у розмірі 1307,98 гривень; -травень 2018 року у розмірі 1307,98 гривень; -червень 2018 року у розмірі 1307,98 гривень; -липень 2018 року у розмірі 1307,98 гривень; -серпень 2018 року у розмірі 1307,98 гривень; Таким чином, суд вбачає, що відповідач сплачує аліменти в більшому розмірі аніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 06 років, у звязку з чим підстав для задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів не має. Між тим, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст. 185 СК України, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду про стягнення з відповідача \~додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed