Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до ПАТ «ОТП Банк», третя особа- Клименко Н.С., яким просила суд визнати недійсним іпотечний договір № PML-500/236/2007 (майнова порука), який був посвідчений 20 грудня 2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстрованого у реєстрі за № У-533; виключити Єдиного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження нерухомого майна записи про іпотечне обтяження, та заборону на відчуження домоволодіння, та земельну ділянку, які розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, вул. Степна, № 44; стягнути судовий збір. На обгрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що в липні 2012 року їй стало відомо про те, що на належний їй житловий будинок накладено арешт та заборону на відчуження. Зокрема, підставою для цього обтяження стало те, що 20.12.2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір на суму 300\~000,00 доларів США. В забезпечення виконання вказаного кредитного договору, між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» 20.12.2007 року укладено іпотечний договір, на підставі якого і було внесено вищевказане обтяження. Позивач стверджує, що вона не підписувала вищевказаний іпотечний договір, при його укладенні не була присутня, в звязку із чим вважає, що укладений правочин має бути визнаний судом недійсним. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 липня 2015 року залучено [PERSON] в якості правонаступника [PERSON], померлої 24 січня 2015 року. В судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Третя особа- Клименко Н.С. подала заяву про розгляд справи у свою відсутність (а.с. 36). Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що є правонаступником ПАТ «ОТП Банк» на підставі договору від 18 березня 2011 року купівлі- продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги, позовні вимоги [PERSON] не визнала, подала письмові заперечення від 01.07.2014 року, і пояснила, що позов [PERSON] не доведений належними та допустимим доказами. У травні 2014 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], яким, з урахуванням уточнення від 28.07.2015 року, просила суд звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 20.12.2007 року, нерухоме майно, що належить іпотекодавцю (правонаступнику). Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.01.2015 року вказані справи обєднані у одне провадження (ст. 126 ЦПК України). В судовому засіданні представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повністю підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник [PERSON], яка є правонаступником [PERSON], позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не визнав, вважав їх безпідставними, і просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. Третя особа- Клименко Н.С. подала заяву про розгляд даної справи у свою відсутністю (а.с. 81). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника [PERSON], представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна», суд дійшов до висновку, про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] (правонаступник [PERSON]В.), та відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за наступних підстав: Судом встановлено, що 20.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір на споживчі цілі № ML-500/236/2007, на суму 300\~000,00 доларів США, зі строком повернення 20.12.2022 року, зі сплатою відсотків (фіксований відсоток + FIDR) 5,99% річних (а.с 4-12). На забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору, 20.12.2007 року було укладено іпотечний договір № PML-500/236/2007 (майнова порука), сторонами якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» (Іпотекодержатель), та [PERSON] (Іпотекодавець), який був посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстрованого у реєстрі за № У-533. 20.12.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] внесено записи 252, 253 до Єдиного реєстру заборон на відчуження нерухомого майна про заборону на відчуження домоволодіння, та земельної ділянки (кадастровий номер 5122786400:02:002:0153), які розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, вул. Степна, № 44, і належать на праві власності [PERSON] (а.с. 13-18). 21.12.2009 року було укладено додатковий договір № 1 до іпотечного договору (майнової поруки) № PML-500/236/2007 від 20.12.2007 року, зокрема терміни «кредитний договір», «Боргові зобовязання», сттаю 2 та статті 6-9 Договору іпотеки викладено в новій редакції. У звязку із тим, що умови кредитного договору позичальником не виконані, станом на 20.11.2013 року виникла заборгованість на суму 12\~360\~674,30 грн., з яких заборгованість по кредиту 291\~953,26 доларів США (що еквівалентно 2\~333\~582,41 грн. по курсу НБУ), заборгованість по відсотках (за період з 21.04.2009 року по 18.03.2011 року)- 40\~613,93 доларів США (що еквівалентно 324\~627,14 грн. по курсу НБУ), заборгованість по пені за період з 20.11.2012 року по 20.11.2013 року 1\~213\~870,23 доларів США (що еквівалентно 9\~702\~464,75 грн. по курсу НБУ). Вказана заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості станом на 09.01.2014 року 332\~567,19 доларів США (еквівалент 9\~702\~464,75 грн. по курсу НБУ). Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України). 08.01.2014 року за вихідним № 200074862 на адресу [PERSON] направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (вимога про усунення порушень). 18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» (продавець) та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі- продажу кредитного портфелю, а також договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку № 1 до даного договору (серед інших кредитний договір від 20.12.2007 № ML-500/236/2007. Частиною 1 ст.512 ЦК України відступлення права вимоги визначено як одна з підстав заміни кредитора у зобовязанні, яка полягає у переданні кредитором своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що були на момент переходу цих прав, якщо інше не вставлено договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржнику не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.512 ЦК України відступлення права вимоги визначено як одна з підстав заміни кредитора у зобовязанні, яка полягає у переданні\~\~кредитором своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що були на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України), - станом на день подання позову відповідачем - не виконано зобовязання за договором поруки, чим порушено права позивача.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, яка визначає правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Оскільки договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну відповідальність відповідача, останній є солідарним боржником за кредитним договором, на забезпечення виконання зобовязань позичальника за яким відповідачем надано поруку перед позивачем шляхом укладення договору поруки. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Cуд вважає доведеним, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як правонаступник ПАТ «ОТП Банк», виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання (ч.1 ст. 527 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до умов укладеного кредитного договору, позичальник зобовязується належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені кредитним договором. За наявним у справі розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 20.11.2013 року виникла заборгованість на суму 12\~360\~674,30 грн., з яких заборгованість по кредиту 291\~953,26 доларів США (що еквівалентно 2\~333\~582,41 грн. по курсу НБУ), заборгованість по відсотках (за період з 21.04.2009 року по 18.03.2011 року)- 40\~613,93 доларів США (що еквівалентно 324\~627,14 грн. по курсу НБУ), заборгованість по пені за період з 20.11.2012 року по 20.11.2013 року 1\~213\~870,23 доларів США (що еквівалентно 9\~702\~464,75 грн. по курсу НБУ). Отже, у звязку із тим, що умови кредитного договору не виконані, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» скористався своїм правом і звернувся до суду. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. В силу ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 названого вище Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Оцінюючи можливість задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суд виходить з наступного: Як стверджує у своєму позові [PERSON], вона не підписувала та не укладала іпотечний договір № PML-500/236/2007 (майнова порука), сторонами якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» (Іпотекодержатель), та [PERSON] (Іпотекодавець), який був посвідчений 20 грудня 2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстрованого у реєстрі за № У-533. Згідно висновку № 16 від 15.10.2012 року, складеного судовим експертом Науково- дослідного експертного криміналістичного центру УМВС України на Одеській залізниці ГУМВС України в Одеській області, підписи в розділах «Іпотекодавець» на оборотних сторонах останніх аркушів іпотечного договору № PML-500/236/2007 (майнова порука) від 20.12.2007 року, та додаткового договору № 1 до іпотечного договору (майнової поруки) № PML-500/236/2007 (майнова порука) від 20.12.2007 року можливо виконані не [PERSON], а іншою особою. При цьому експертом досліджено іпотечний договір, додаток до іпотечного договору, вільні зразки почерку та підпису [PERSON] Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Оскільки підписи від імені [PERSON], який виконаний у відповідних графах іпотечного договору № PML-500/236/2007 (майнова порука) від 20.12.2007 року, та додаткового договору № 1 до іпотечного договору (майнової поруки) № PML-500/236/2007 (майнова порука) від 20.12.2007 року, можливо виконані не [PERSON], а іншою особою, суд дійшов до висновку, що існують всі підстави для визнання іпотечного договору недійсним. З цієї ж правової підстави відсутні підстави для задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Судові витрати за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відносяться на рахунок позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Проаналізувавши надані та добуті докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» необхідно стягнути на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору.\~\~ Відповідно до п. 25 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженої\~\~постановою Кабінету Міністрів України\~\~від 31 березня 2004 року за №410 запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обовязковим зазначенням порядкового номеру запису. Згідно п. 2.1.2. Інструкції про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 18 серпня 2004 року за\~\~ №85/5 заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна подається: державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є реєстраторами, - у зв'язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна; судами (крім третейських судів) і слідчими органами - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту). Таким чином вимоги про вилучення запису також підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved