Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

у квітні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом та просить усунути перешкоди у користуванні квартирою № 5 по вул. Монастирській, 26 в м.Полтаві, зобовязавши співвідповідачів відновити ділянку фасадного газопроводу від квартири № 4 до квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач являється власником квартири [ADDRESS], співвласниками квартири № 4 за цією ж адресою є співвідповідачі. З останніми у нього склалися недобросусідські відносини. На початку 2016 року він виявив, що до належної йому квартири демонтовано ділянку системи газопроводу, що було спричинено діями співвідповідачів. Своїми діями останні чинять йому перешкоди у володінні належною йому квартирою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Співвідповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнали. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, оскільки співвідповідачі не здійснювали демонтаж ділянки фасадного газопроводу від квартири № 4 до квартири [ADDRESS]. Окрім цього, діями позивача відбулося знищення квартири № 5 за вказаною вище адресою і на її місці без належних погоджувальних дозволів створено інше майно у вигляді самочинної новобудови. Третя особа Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» у судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази прийшов до наступного висновку: сторонами визнається та підтверджується наданими доказами, що позивач являється власником квартири [ADDRESS], співвідповідачі являються співвласниками квартири 4 за цією ж адресою (а.с.4, 5). На а.с. 6-7 наявна схема газопроводів, а саме реконструкція газопостачання кв. № 5 житлового будинку по вул.Монастирській, 26 в м.Полтаві. На зв.ст. а.с.8 надано відповідь ПАТ «Полтавагаз» від 31.03.2016 року, згідно якої ПАТ «Полтавагаз» в особі слюсаря 25.03.2015 року було проведено обстеження загально будинкового (фасадного) газопроводу будинку на предмет відповідності до проекту з технічного архіву. Згідно акту, при обстеженні, виявлено фактичну відсутність ділянки фасадного газопроводу на кв. 5 (газопровід заглушено у дворі кв.4), у звязку з чим ПАТ «Полтавагаз» не має технічної можливості поновити газопостачання до квартири згідно поданої заяви. Згідно реєстрації виконаних робіт по підприємству, демонтаж фасадного газопроводу ж/б № 26 по вул. Монастирській службами ПАТ «Полтавагаз» не проводився. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27.04.2007 року позов Октябрської районної у м.Полтаві ради в інтересах територіальної громади до [PERSON] про знесення самочинного будівництва житлового будинку, звільнення самочинно захопленої території земельної ділянки задоволено. Зобовязано [PERSON] знести за його рахунок самовільно розпочате будівництво житлового будинку на прибудинковій території житлового будинку по вул. Монастирській, 26 до попереднього вигляду у придатний для використання стан. (а.с.45). На виконання замовлення щодо проведення реєстрації з поточної технічної інвентаризації по квартирі № 5 за адресою: м.Полтава, вул. Монастирська, 26 було здійснено вихід інженера ПП ПБТІ «Інвентаризатор» для проведення інвентаризаційних робіт. Виконати технічну документацію за вищевказаною адресою було неможливо, так як зафіксовано факт повного знищення квартири № 5, на місці якої знаходиться розпочате будівництво житлового будинку. Власником квартири № 5 не було надано доступу для обстеження та проведення інвентаризації розпочатого будівництвом житлового будинку. (а.с.49). Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 33 Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Однак, у судовому засіданні позивач не довів факт чинення йому перешкод у користуванні належним йому майном, оскільки сам факт наявності або відсутності газопроводу не може бути підставою для перешкоджання у здійсненні права користування майном. При цьому, із матеріалів справи вбачається, що позивачем ще у червні 2006 року розпочато будівництво житлового будинку на прибудинковій території житлового будинку по вул. Монастирській, 26 в м.Полтаві. Із даних листа ПП ПБТІ «Інвентаризатор» вбачається, що квартира № 5, розташована за вказаною вище адресою є повністю знищена. (а.с.49). Окрім цього, на розгляд суду не надано належних та допустимих доказів того, що саме діями співвідповідачів було демонтовано ділянку фасадного газопроводу від квартири № 4 до квартири [ADDRESS]. На запит суду ПАТ «полтавагаз» повідомило, що згідно облікованих даних ПАТ «Полтавагаз», за адресою: [ADDRESS] газопостачання припинено у червні 2003 року, інша інформація відсутня. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.п. 47,48 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З урахуванням вищенаведеного одна година роботи адвоката складає 580 грн. (1450 грн. \\100х40%). Так, відповідачем надано квитанції про оплату витрат на правову допомогу, наданої адвокатом [PERSON], які становлять 1100 грн. та відповідних розрахунок. (а.с.21,22). Судом встановлено, що адвокат [PERSON] по даній справі брав участь як представник у двох судових засіданнях. Сумарний час, витрачений адвокатом у судових засіданнях склав 1 год. Таким чином, вартість послуг адвоката як представника, повязана із участю у судових засіданнях складає 580 грн. Окрім цього, виходячи із складності у підготовці письмових заперечень суд оцінює роботу адвоката у розмірі 420 грн. З урахуванням викладеного, судові витрати на правову допомогу складають 1000 грн., які підлягають стягненню із позивача на користь відповідача, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed