Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

У квітні 2018 р. до суду надійшов вказаний вище позов, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що 05.11.2013 р. між сторонами був укладений Договір № 1607 про підготовку здобувача до захисту кандидатської дисертації, відповідно до якого позивач є виконавцем з надання послуг з підготовки відповідача наукового ступеня кандидата наук, що працює поза ад'юнктурою, для складання кандидатських іспитів, при цьому, відповідач зобов'язався сплатити вартість наданих послуг. Проте, у зв'язку з несплатою відповідачем вартості навчання та наявністю заборгованості, останній, Наказом ХНУВС від 09.10.2015 р. № 439 був відрахований. Позивач зазначає, що станом на день подання даного позову сума заборгованості з надання освітніх послуг становить 3 490,31 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 25.04.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.11.2013 р. між сторонами був укладений Договір № 1607 про підготовку здобувача до захисту кандидатської дисертації, відповідно до якого позивач є виконавцем з надання послуг з підготовки відповідача наукового ступеня кандидата наук, що працює поза ад'юнктурою, для складання кандидатських іспитів, при цьому, відповідач зобов'язався сплатити вартість наданих послуг (ас. 6). Відповідно до п. 3.1. Договору, загальна ціна послуги становить 11 422,83 грн., та п. 3.2., замовник зобов'язаний сплачувати послугу щорічно у сумі 3 807,61 грн. Судом встановлено, що відповівно до Витягу з наказу Харківського університету внутрішніх справ від 09.10.2015 р. № 439, відповідача [PERSON] відраховано з числа здобувачів наукового ступеня кандидата наук з 15.10.2015 р., у зв'язку із невиконанням індивідуального плану роботи здобувача, втратою зв'язку з кафедрою та науковим керівником (ас. 7). Відповідно до Довідки-розрахунку оплати надання освітніх послуг від 28.03.2018 р., за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість по оплаті послуг за навчання (ас. 8). Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, оскільки судом встановлено, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість по оплаті послуг за навчання в розмірі 3 490,31 грн., що призвело до його відрахування від навчального процесу, вказана заборгованість підлягає примусовому стягненню з останнього на користь позивача. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені судом обставини в сукупності досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, які були доведені допустимими доказами та знайшли підтвердження, в порядку ст. 81 ЦПК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню..

Outcome: approved