Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернулась до Обухівського районного суду Київської області із вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07.10.2010 року розірвано шлюб між сторонами та стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 29 вересня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач аліменти не сплачує та існує заборгованість зі сплати аліментів, яка за період з 29.09.2010 року по 28.02.2019 року становить 180810 грн. 73 коп. Позивач зробила розрахунок пені за формулою та визначила, що розмір пені становить 2490162 грн., яку просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заяв та клопотань не подавав. Ухвалою судді від 06.11.2019 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі. Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу роз`яснено, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав. Суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст.280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2007 року, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07.10.2010 року шлюб сторін був розірваний. Рішенням суду від 07.10.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх його видів заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 29 вересня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Так, згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Головного державного виконавця В.С.Дубік у виконавчому листі № 2-2077/10 від 07.10.2010 року Обухівського районного суду Київської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , загальна сума заборгованості відповідача відповідно до матеріалів виконавчого провадження рахується з 29.09.2010 року по 28.02.2019 року та становить 180810,73 грн. Згідно зі ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину. В ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року , та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, зазначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду визначено ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Як вбачається з розрахунку заборгованості, визначеного державним виконавцем, станом на 28.02.2019 року заборгованість відповідача по аліментах на дитину становить 180810,73 грн. Відповідач, не з`явившись в судове засідання, дану суму заборгованості не спростовував. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). З приведеного позивачем розрахунку вбачається, що сума пені з вересня 2010 року по лютий 2019 року становить 2490162 грн. Відповідач, не з`явившись в судове засідання, дану суму не спростовував. Оскільки законодавець обмежує розмір суми пені, яка може бути стягнута з боржника, до розміру, який не може перевищувати 100 % заборгованості, суд приходить до висновку, що саме ця сума повинна бути стягнута з відповідача. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, який призначені за судовим рішенням аліменти за вищевказаний період своєчасно та у визначеному розмірі не сплачував, до суду відповідач не з`явився, не заперечив проти вимог позивача та приведених нею доказів не спростував, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача пені в розмірі суми заборгованості по аліментах. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: partial