overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина знаходиться на утриманні позивача і батько матеріальної допомоги на її утримання не надає, прохала стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у відкрите судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просив задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступних висновків. Як було встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Матеріалами справи встановлено , що дитина [PERSON] проживає разом з матір»ю [ADDRESS]. Як передбачає ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що стягнень за іншими виконавчими листами він не має, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дочки. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дитини та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

У квітні\~2018\~року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області 20 жовтня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення\~дитиною повноліття. Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2018 року та призначено судовий розгляд справи на 18 травня 2018 року. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2018 року витребувано докази, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05 липня 2018 року. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, в судове засідання викликався шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в позовній заяві (місце реєстрації), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, будь-яких клопотань на адресу суду не направляв. За таких обставин, суд вважає наявними одночасне існування всіх умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився, причин своєї неявки не повідомив, відзив (заперечення) на позов не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозвязку,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітні\~2018\~року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 01 грудня 2010 року, має сина [PERSON], [INFO], який 16 листопада 2017 року досяг повноліття та навчається на 2 курсі денної форми навчання Одеської Національної академії харчових технологій. Відповідач сплачував аліменти на утримання сина, але з досягненням ним повноліття відрахування аліментів припинилось. У звязку з навчанням на денній формі син позбавлений можливості самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги. На даний час він перебуває на повному її утриманні. Відповідач має дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак робити це добровільно відмовляється. Тому вона вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. Просить суд стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період його навчання в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до 30 червня 2020 року дня закінчення навчання, але не більше як досягнення ним 23 років та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 травня 2018 року та призначено підготовче засідання на 21 травня 2018 року. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2018 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 липня 2018 року. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, викликався шляхом направлення судової повістки, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, будь-яких клопотань на адресу суду не направляв. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозвязку, в межах заявлених вимог, визнання позову відповідачем,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з указаною заявою, просить видати дублікат виконавчого листа у справі №2/2605/4096/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 17 квітня 2018 року заяву [PERSON] залишено без руху та запропоновано усунути недоліки: доплатити судовий збір та надати докази про втрату виконавчого документа державною виконавчою службою. 11 червня 2018 року до суду повернувся конверт з ухвалою суду із поштового відділення з відміткою «не вручено за закінченням строку зберігання». Оскільки судом було помилково визначено заявнику усунути недоліки у виді доплати судового збору ([PERSON] звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір), то суд робить висновок про можливість розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа по суті. Заяву обґрунтовано тим, що виконавча служба Києво-Святошинського району м. Києва втратила виконавчий лист у справі № 2/2605/4096/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд робить наступні висновки. Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку. Аналіз змісту п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України свідчить про те, що заявляючи вимогу про видачу дублікату виконавчого листа, стягувач чи орган державної виконавчої служби має надати належні докази про те, що раніше виданий виконавчий лист втрачено. Із матеріалів справи №2/2605/4096/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів вбачається, що заочним рішенням від 3 серпня 2012 року позов задоволено. Оскільки [PERSON] не надано суду жодних доказів втрати виконавчого листа, то в задоволенні заяви необхідно відмовити у зв'язку з недоведеністю. Водночас заявнику необхідно роз'яснити, що вона не позбавлена права звернутись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа повторно, за умови надання відповідних доказів, які б підтверджували втрату виконавчого листа.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування майном. Посилалася на те, що є власником квартири за адресою [ADDRESS], відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Від позивача та її представника надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду через оголошення на сайті «Судова влада», в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини неявки. 24.05.2018 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до Договору купівлі-продажу від 24.04.2003 року є власником квартири за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] знаходиться на реєстраційному обліку (довідка про склад сімї від 16.03.2018 року №327 (а.с.10), але фактично не проживає. Даний факт підтверджується «Актом про непроживання» від 16.03.2018 року затвердженим начальником КП «ЖЕО»№2 (а.с.11) та письмовими поясненнями сусідів (а.с.12-16). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідач [PERSON] не проживає в квартирі №37 в будинку №36, що по вулиці Панянка в м.Полтаві, наявність реєстрації відповідача в домоволодінні, власником якого є позивач, порушує його права на вільне володіння та користування приватною власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не повязане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 08.10.2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів та сімейні обовязки та сімейні відносини. Вважає, що подальше життя та продовження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08.10.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №49. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити та залишити після розірвання шлюбу їй прізвище «Мирна». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.10.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ №072426, виданого 08.10.2013 року, зроблений актовий запис № 49. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з належного позивачу нерухомого майна та скасування заборони на його відчуження накладену постановою державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Оболонського району м. Києва №758/17 від 15.05.2003 року та №422/17 від 06.10.2004 року. За твердженням позивача вона не має і не мала ніяких боргових зобов'язань, а наявність арешту виявила в 2018 році під час наміру вчинення нотаріальної дії щодо відчуження квартири. Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (дата формування: 20.03.2018 15:20:30) 01.12.2005 року за №2650722 реєстратор: Одинадцята київська державна нотаріальна контора, зареєстровано арешт нерухомого майна належного [PERSON] за постановою про накладення арешту, 758/17, 15.05.2003 року Районного відділу державної виконавчої служби в Оболонському районі м. Києва. Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (дата формування: 20.03.2018 15:20:14) 09.11.2004 року за №1452570 реєстратор: Одинадцята київська державна нотаріальна контора, зареєстровано арешт нерухомого майна належного [PERSON] за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 422/17, 06.10.2004 року Районного відділу державної виконавчої служби Оболонськго району м. Києва. У судовому засіданні стало питання підтвердження наявності даних постанов, з'ясування відомостей про стягувачів та у зв'язку з чим накладався арешт на майно [PERSON] Позивача надала підтвердження труднощів у отриманні копій постанови 758/17 від 15.05.2003 року та постанови 422/17 від 06.10.2004 року Районного відділу державної виконавчої служби в Оболонському районі м. Києва про накладення арешту на майно. З огляду на зазначене, заявник просить суд витребувати з Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції м. Києва та Одинадцятої київської державної нотаріальної контори копії вказаних постанов та наявні відомості щодо обтяження всього нерухомого майна [PERSON] зазначеними постановами. Відповідно до ч.1 ст.116 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. В зв'язку з вищенаведеним та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 16 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 15. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що спільне життя з чоловіком не склалося через різні характери та відсутність взаєморозуміння. У теперішній час між подружжям припинені сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться. Вважала, що примирення з відповідачем неможливе, а тому просила її шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецькій області, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 16.08.2013 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 25.12.2013 року Виконкомом Сартанської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її\~ збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, то у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані зі сплатою позивачем судового збору у сумі 704,80 грн., підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved