overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

У квітні 2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 12023,84 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, матеріали справи містять клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 06 жовтня 2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 31 січня 2016 р. загальна заборгованість по кредитному договору перед банком становить 12023,84 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту - 3788,81 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 7186,28 грн., штраф - 500,00 грн. (фіксована частина), 548,75 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 12 023,84 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 1387,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

У квітні 2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 12\~858,79 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до заяви позичальника від 06 травня 2010р., [PERSON] був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту «Універсальна». 20 березня 2014 року відповідачу переоформлено картку на кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит в розмірі 6\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 04 квітня 2016 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 12\~858,79 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 5310,83 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 6459,45 грн., штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 588,51 грн. штраф(процентна складова) (а.с.4). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 12\~858,79 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 368,25 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

У квітні 2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 13507,35 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, в матеріалах справи надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 20 лютого 2015 року, відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, [PERSON] отримала кредит в розмірі 9249,53 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00 % % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 11 квітня 2016 р. загальна заборгованість по кредитному договору перед банком становить 13507,35 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 8493,94 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 1478,11 грн., 2654,75 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, штраф 880,55 грн. відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди (а.с. 4). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 13507,35 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

У квітні 2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 21485,36 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, в матеріалах справи надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 11 лютого 2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 24000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 31 травня 2015 р. загальна заборгованість по кредитному договору перед банком становить 21485,36 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 19019,22 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 966,84 штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 999,30 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 4). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 21485,36 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У квітні 2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 21\~508,74 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, в матеріалах справи надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявивилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 09 червня 2011 року [PERSON] отримала кредит в сумі 4\~000 грн. у розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 31 січня 2016 р. загальна заборгованість по кредитному договору перед банком становить 21\~508,74 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 3943,44 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 13760,74 грн., 2304,14 грн. комісії та пені, штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 1000,42 грн. штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 21\~508,74 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 1387,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

У квітні 2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 43606,29 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, в матеріалах справи надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 18 січня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 43606,29 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 21 лютого 2016 р. загальна заборгованість по кредитному договору перед банком становить 43606,29 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту - 10100,29 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 28703,32 грн., 2250,00 грн. комісії та пені, штраф -500 грн. (фіксована частина), 2052,68 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 43 606,29 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

У квітні 2016 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що 13 червня 2015 р. помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на садовий будинок з надвірними спорудами та земельної ділянки №17, на якій вказаний будинок розміщений площею 0.056 га для ведення садівництва, які знаходяться на території Прилиманської с/ради Овідіопольського району, Одеської області, садівниче товариство «Будівельник». Вона є спадкоємцем першої черги за законом. Вказану спадщину прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок та земельну ділянку відмовив у звязку з тим, що вона не змогла надати нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно. Не змогла надати документи на будинок, оскільки спадкодавець за життя не встиг отримати на будинок свідоцтво про право власності, а оригінал державного акту на садову земельну ділянку втрачений. З вищевказаних підстав вимушена звернутись до суду та просити суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадщини за законом на назване вище спадкове майно. В письмовій заяві, направленій до суду представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив суд слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у письмовій заяві, направленій до суду позов Бакум визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення та також просив суд слухати справу у його відсутність. Дослідив письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст.: -1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). -1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. -1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. -1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. -1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. -1222 ЦК України спадкоємцями за законом та за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. -1223 ч.3 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що дійсно 13.06.2015 р. в м. Одеса помер [PERSON] (а.с.12), після смерті якої відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на назване вище майно. Позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом (а.с.15) у встановлений законом строк прийняла вказану спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори (а.с.51). Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не змогла, оскільки не змогла надати нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.16), яке належало спадкодавцю (а.с.21,22-32). З названих вище підстав позов і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У квітні 2016р. позивач звернувся в суд до відповідачів з позовом, в якому просить визнати дійсним договір міни за №6071, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 10.01.1997р. він обміняв квартиру [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам, всі умови за договором сторони виконали, нотаріально засвідченим договір не був через оформлення його на біржі. У судовому засіданні позивач був відсутній, від його представника надійшла заява про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідачі у встановленому порядку повідомлялися про час і місце судового розгляду, до суду не зявилися вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 10.01.1997р. позивач [PERSON] обміняв квартиру №21, розташовану по вул.Генерала Карпенка,67 в м.Миколаєві на квартиру [ADDRESS], що належала відповідачам [PERSON], [PERSON], про що було укладено договір міни №6071. Згідно копії договору, що є в справі, після реєстрації на Південній товарній біржі договір був зареєстрований в БТІ 13.01.1997р. Нотаріально договір міни нерухомого майна між сторонами не посвідчений. Відповідно до ч.2ст.47 Цивільного кодексу УРСР 1963р., що діяв на час укладення договору, та ст.220 ЦК України зазначений договір може бути визнаний дійсним, оскільки сторони у письмовій формі домовилися щодо усіх істотних умов відчуження нерухомого майна та виконали їх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

У квітні 2016 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 03.09.2014 р. при здійсненні рейдовою бригадою Східного районного відділення електричних мереж ВАТ «Запоріжжяобленерго» перевірки дотримання Правил користування електричною енергією за адресою: м. Запоріжжя вул. Новомосковська, 84, за якою проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], було виявлено порушення відповідачем ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника, з порушенням схеми обліку. Споживання електроенергії без приладу обліку, відсутній лічильник. Порушення виконано відкрито. Виявлене порушення зафіксовано Актом про порушення № 00135660 від 03.09.2014р., який було складено в присутності споживача відповідача [PERSON] Постачання електроенергії здійснюється згідно особового рахунку за № 551303001. На підставі пункту 3.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 року комісією з розглядів актів було здійснено розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії внаслідок порушення відповідачами ПКЕЕН на загальну суму 2580 грн. 36 коп., яка на теперішній час не сплачена, та яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачів та судові витрати. До судового засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій просить суд задовольнити позов. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Outcome: approved