Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 19 жовтня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Вважає, що їх родина носить формальний характер, оскільки з вересня 2016 року подружні стосунки між ними припинені. Майнового спору та спору щодо місця проживання доньки не мають. Тому, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її часті, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про час, день та місце розгляду справи через газету «Урядовий кур»єр» № 102 від 03 червня 2017 року. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 300, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], від 19 жовтня 2013 року (а.с 8). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 03 жовтня 2014 року. (а.с 9). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., що підтверджено квитанцією № 17477517 від 05 квітня 2017 року (а.с. 4). Крім того, п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат поз»язаних з розглядом судової справи належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Таким чином суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витати пов'язані з публікацією оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» в розмірі 420,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved