Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

У квітні 2017 року Маріупольська міська рада звернулася до суду з вказаною заявою про визнання спадщини відумерлою. Заява мотивована тим, що після смерті [PERSON], який помер 20.01.2015 року в Камишівському психоневрологічному інтернаті, залишилася спадщина у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS], житловою площею 19,1 кв.м., загальною площею 32,2 кв.м. яка належала померлому. Залишену після смерті спадщину, у встановлений законом термін, ніхто не прийняв, в квартирі ніхто не проживає, квартира закрита та опечатана, існує заборгованість по сплаті комунальних послуг, що створює незручності для сусідів і комунальних служб, так як будинок кооперативний і витрати на його утримання, обслуговування розподіляються на всіх мешканців будинку. Просить визнати спадщину у вигляді зазначеної квартири відумерлою. Представник заявника у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, справу розглянути без присутності представника. Представник заінтересованої особи - Камишівського психоневрологічного інтернату у судове засідання не зявився, надіславши на адресу заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що [PERSON], [INFO], знаходився з 12.03.2014 року на повному державному забезпеченні та постійному проживанні в Камишиівському психоневрологічному інтернаті на підставі путівки № 65/85, виданої Департаментом соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, та відповідно до рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 14.05.2012 року визнаний недієздатний. Відомості про опікунів, призначених у судовому порядку або на підставі рішення органів опіки чи піклування в особовій справі [PERSON] відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що з довідки ЖБК «Металург» від 23 червня 2016 року вбачається, що померлий [PERSON] був членом ЖБК «Металург» з 22.01.1965 року та їм повністю проведено виплату суди в сумі 2253 рублів за квартиру [ADDRESS] 01 жовтня 1979 року. (а.с. 4). Згідно особовому рахунку за № 26 [PERSON]Ф є власником квартири [ADDRESS] на підставі ордеру № 6731 від 10.11.1965 року (а.с.3). 20 січня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 40, складеного 20.01.2015 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції (а.с.23). Згідно відомостей Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкової справи після смерті [PERSON] не заводилися, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визначає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно вимогам ст. 278 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або не прийняли спадщину, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, спадщина не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив термін більше ніж рік, суд вважає, що є підстави для визнання спадщини після його смерті відумерлою. На підставі ст. ст.11,218,274,277,278 ЦПК України та ст. ст.1220,1222,1277 ЦК України,

Outcome: approved