overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що з 14 жовтня 2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обовязки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14 жовтня 2006 року у Кобеляцькому районному відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Полтавської області, актовий запис №122. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 жовтня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Кобеляцькому районному відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №021124, виданого 14.10.2006 року, зроблений актовий запис № 122 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Тривалий час року сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 20.07.2010 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 161. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З 2016 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просив шлюб розірвати, на примирення не згодний.\~ Позивач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав. Відповідачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Зал». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 20.07.2010 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 161, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказав, що він звернувся до Маріупольського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо оформлення їй пенсії у звязку з досягненням пенсійного віку. У підтвердження свого трудового стажу він надав трудову книжку, однак, у звязку із виявленням розбіжностей, це не виявляється можливим. Так, у трудовій книжці [PERSON] в графі рік народження зазначено тільки рік 1963, а також не коректно зроблено запис імя та по-батькові заявника [PERSON], яке написано в другий раз. Оскільки наявність цього недоліку позбавляє заявника можливості оформити право на пенсію, просила встановити факт належності йому трудової книжки АТ-І № 6709539 від 29.10.1980 року. Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Маріупольського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 01.038.1963 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження V-УР №1368757, актовий запис № 104. 06 жовтня 1972 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] в Палаці одруження м. Жданова Донецької області, актовий запис №3533. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Слепченко». Як вбачається із паспорту громадянина України серія ВК №277325, виданого 12.05.2006 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився 01 серпня 1963 року в місті Маріуполі Донецької області. З наданої трудової книжки АТ-І № 6709539, виданої 29.10.1980 року на ім'я [PERSON], вбачається, некоректно вказана дата народження 1963 рік та імя, по-батькові написано два рази. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за наявності всіх необхідних доказів, а також з урахуванням того, що організація, яка видала трудову книжку не має можливості внести до неї виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки заявнику. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

У жовтні\~2018\~року [PERSON]\~звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом\~до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебуває у шлюбі, зареєстрованому 11 листопада 2006 року Березинською селищною радою Тарутинського району Одеської області, актовий запис №17. В період шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначив, що вони з відповідачкою разом не проживають з лютого 2018 року, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносин фактично припинені, спроби зберегти сімю виявились марними. Причиною розпаду сімї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, постійній суперечки та конфлікти. На примирення позивач не згоден, вважає, що збереження сімї є неможливим та суперечить його інтересам. Посилаючись на дані обставини, просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутності та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 27). Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, якою визнала позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 30). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 листопада 2006 року Березинською селищною радою Тарутинського району Одеської області, актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). В період шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5-7) В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Причиною розпаду сімї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, постійні суперечки та конфлікти. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачкою не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. За таких обставин суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 704,80 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду у повному обсязі (а.с. 1). На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком по вул. Левченка, 14 у м. Новограді-Волинському, Житомирської області. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що йому на праві власності належить 55/100 частин будинку по вул. Левченка, 14 у м. Новограді-Волинському, Житомирської області. У вказаному будинку зареєстровані позивач, доньки позивача [PERSON] та [PERSON], а також син позивача відповідач [PERSON] У 2006 році позивач дав згоду на реєстрацію місця проживання [PERSON] у спірному будинку. Відповідач фактично ніколи не проживав у вищевказаному будинку та останні 10 років проживає за межами України. [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстрації, однак останній відмовляється вчинити вказані дії, посилаючись на зайнятість та відсутність можливості прибути в Україну. Позивач отримує мінімальну пенсію, та у звязку з реєстрацією відповідача у будинку, [PERSON] позбавлений можливості оформити субсидію, тому змушений сплачувати комунальні послуги на загальних підставах, що стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не прибув, подав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

у жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження, посилаючись не те, що народився у м. Грозний Чеченської республіки [INFO]. Зазначив, що для реєстрації в законному порядку факту народження звернувся до Голосіївського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, де йому повідомили про те, що провести державну реєстрацію його народження не являється можливим у зв'язку з тим, що ним не наданий документ, що є підставою для державної реєстрації народження. Заявник в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати заяву у його відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що відповідно до довідки про народження № 179 від 25.09.2018 року в архіві Заводського відділу ЗАГС м. Грозного Чеченської Республіки наявний запис № 1225В від 09.08.2002 року про народження [INFO] [PERSON], батьками якого є: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 26.07.2007 року [PERSON] народився [INFO] у м. Грозний Чеченської Республіки, батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 6). Згідно посвідки на постійне проживання [PERSON] народився [INFO] у РФ(а.с. 5). Судом встановлено, що отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до ст. 273 ЦПК України (1963) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. На підставі вищевикладеного, встановлених у судовому засіданні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 12 березня 2011 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 100. Від шлюбу дітей не мають. Через органи РАЦСу він не має можливості розірвати шлюб, оскільки відповідач до РАЦСу не з'являлася. Причиною розірвання шлюбу стало те, що через різні побутові дрібниці відношення в сім'ї погіршилися, часто виникали сварки. Виявилося , що вони мають різні характери та погляди на життя. Вони припинили шлюбно-сімейні відносини, оскільки більше року тому відповідач, зібрала свої речі та пішла до другого чоловіка. На цей час у неї створилася нова сім'я. Вказав, що їх шлюб існує лише формально, збереження сім'ї надалі неможливе, просив шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином. Надав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, сповіщалася про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 12 березня 2011 року, сторони по справі, з 12 березня 2011 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 100. (а.с. 3) Причиною розірвання шлюбу стало відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на життя, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся у суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, в обґрунтування зазначив, що [INFO] року в м. Харків помер його рідний брат [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв'язку із розбіжностями у написанні прізвищ його та спадкодавця. Просив встановити факт родинних відносин, визнати що він є рідним братом померлого [INFO] року [PERSON] Заявник та представник заявника в судове засіданні не з'явилися,сповіщалися судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Представник заявника надав суду заяву про підтримання вимог [PERSON] у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає окрім іншого справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Під юридичними фактами слід розуміти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов'язує певні правові наслідки. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 03 липня 2017 року [INFO] року помер [PERSON] в м. Харкові, після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. (а.с.4). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його рідний брат [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв'язку із розбіжностями у написанні прізвищ спадкоємця та спадкодавця. Відповідно до копій свідоцтв про народження заявника та спадкодавця їх батьками були російською: «[PERSON] та [PERSON]» (а.с.5,14). Письмовими поясненнями свідка [PERSON]., підтверджується, що вона знала про розбіжності у написанні прізвищ батька та дядька, але ніколи не надавала цьому великого значення ( а.с. 25-29). Таким чином, вищевказані докази в сукупності з поясненнями свідка, підтверджують факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] та [PERSON] були рідними братами. Іншим шляхом усунути невідповідність прізвища неможливо, для заявника це має істотне значення, через ці розбіжності він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, тому заява підлягає задоволенню в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved