Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що вона вступила до Буковинського державного медичного університету та навчається за контрактом. У зв`язку із навчанням позивач зазнає матеріальних труднощів, тому потребує додаткової матеріальної допомоги у виді стягнення аліментів. По досягненню повноліття, у зв`язку із навчанням у Хмельницькому базовому медичному коледжі, її матір, [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на період її навчання. Внаслідок цього, Хмельницьким міськрайонним судом було ухвалено рішення від 16.03.2020 року про стягнення на користь позивача аліментів у розмірі однієї шостої частини від всіх доходів [PERSON] на період навчання у Хмельницькому базовому медичному коледжі. На разі, позивач вступила до Буковинського державного медичного університету у м. Чернівці на 2 курс 2 медичного факультету та навчається на денній формі навчання за контрактом за спеціальністю медицина з 01.09.2021 року по 30.06.2026. Вказані обставини підтверджуються довідкою № 1878 від 13.09.2021 року. Оскільки позивач навчається на контрактній формі навчання, відповідно вона змушена сплачувати за навчання в університеті 42 000 грн. щорічно. Також потрібно оплачувати витрати на гуртожиток, на дорогу з м. Чернівці до м. Хмельницький і назад. Окрім того, позивач часто хворіє гострими респіраторними захворюваннями, стоїть на обліку у лікаря алерголога з приводу респіраторного алергозу. Разом з цим у позивача виявлено пролапс метрального клапана та суправентикулярна тахікардія, що вбачається із консультативного заключення від 05.10.2021 року. У зв`язку із цим вона [PERSON] зазнає постійних витрат на лікування, що в середньому складає 2 000 грн. щомісячно. Також позивач навчається на заочній формі навчання на факультеті управління та економіки Хмельницького університету управління та права ім. Л.Юзькова, що підтверджується довідкою та договором. Вартість навчання сумарно за 3 роки складає 39 135,00 грн. Батько [PERSON] сплачував аліменти лише на підставі рішень суду, будь-якої участі в моєму утриманні добровільне не брав і не бере й досі. Просить стягувати аліменти на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись в розмірі 10 000,00 грн. щомісячно на період навчання, але не пізніше ніж до досягнення донькою 23-річного віку. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просить їх задоволити у заявленому розмірі. Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому заперечує проти позову та просить в його задоволенні відмовити, В судовому засіданні заявлений позов визнав частково, вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається має становити не більш як 500 грн. щомісяця, позаяк відповідач, хоча і є працездатним, однак не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину. Окрім того, ані позивач, ані її матір не погоджували з ним навчання за контрактом у двох вузах, а він надавати утримання повнолітній доньці в розмірі 10 000 грн. матеріальної змоги не має. 2. Заяви і клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 25 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 30 листопада 2020 року. 07.12.2021 року справу розглянуто по суті. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Перевіривши доводи позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного. Судом безспірно установлено, що на разі позивач навчається на 2 курсі 2 медичного факультету Буковинського державного медичного університету у м. Чернівці на денній формі навчання за контрактом за спеціальністю медицина, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2026. Вказані обставини підтверджуються довідкою Буковинського медичного університету за № 1878 від 13.09.2021 року. Оскільки позивач навчається на контрактній формі навчання, відповідно вона змушена сплачувати за навчання в університеті 42 000 грн. щорічно. Вона несе витрати по оплаті за проживання у гуртожитку, окрім того, позивач посилається на те, що вона часто хворіє гострими респіраторними захворюваннями, стоїть на обліку у лікаря алерголога з приводу респіраторного алергозу. Разом з цим у позивача виявлено пролапс метрального клапана та суправентикулярна тахікардія, що вбачається із консультативного заключення від 05.10.2021 року. Також позивач навчається на заочній формі навчання на факультеті управління та економіки Хмельницького університету управління та права ім. Л. Юзькова, що підтверджується довідкою та договором. Батьком дитини згідно свідоцтва про народження є відповідач. Позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на її утримання у зв`язку з навчанням в розмірі 10 000 грн. заробітку відповідача. 4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Позивач обґрунтовує поданий позов тим, що у зв`язку з навчанням за контрактом вона змушена оплачувати вартість освітніх послуг в розмірі 42 000 грн. в рік (3500 грн. на місяць), несе витрати по оплаті за проживання у гуртожитку по 520 грн. у місяць, витрачає кошти на придбання спецодягу та підручників, часто хворіє, потребує постійного нагляду лікаря, самостійно таких витрат нести не може та їх несе лише матір. В той же час батько ніякої участі в її матеріальному забезпеченні не бере, хоча в змозі таку матеріальну допомогу надавати, оскільки працює та проживає у м. Києві. Проте така позиція є хибною та не відповідає зібраним доказам та вимогам закону. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Судом достовірно установлено та не заперечується позивачем, що відповідач має на утриманні малолітню дитину, офіційних доходів не має. Тому суд вважає, що позивач не довела, а суд не встановив, що при таких обставинах у батька є можливість надавати допомогу повнолітній доньці, що продовжує навчання аліменти в розмірі 10 000 грн. з його заробітку. По-перше доказів того, що він має певний заробіток суд не встановив, офіційного доходу він не має, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, має обов`язок утримувати малолітню дитину, що знаходиться на його утриманні. Суд вважає, що відповідач може утримувати себе, малолітню дитину та сплачувати аліменти на утримання дитини, що навчається в розмірі 1000 грн. та не знаходить підстав для стягнення аліментів в розмірі 10 000 грн. щомісяця. 5. Норми права застосовані судом. Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних доньку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина (доньку), який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Представник відповідача заперечує про стягнення такого розміру аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи тим, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина, Доказів зворотного позивач не надала, а суд відповідно таких не встановив. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наявних у справі доказів, обов`язку матері в рівній мірі з батьком утримувати свою дитину, суд приходить до висновку, що відповідач може таку допомогу надавати повнолітній дитині, яка продовжує навчатись, у розмірі лише в розмірі 1000 грн. його заробітку (доходу) щомісяця до закінчення терміну навчання донькою, 30 червня 2026 року. Проте, суд не знаходить підстав для задоволення позову в повному обсязі у розмірі 10 000 грн., оскільки позивач не погоджувала з батьком вартість навчання за контрактом в розмірі 42 000 грн., як і не погоджувала навчання у Хмельницькому університеті управління та права з врахуванням матеріального становища відповідача та можливості таку допомогу надавати повнолітній дитині. При присудження аліментів у зв`язку з продовженням навчання не можуть враховуватись витрати на лікування, оскільки не передбачені законом. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до статті 141 ЦПК України на користь держави слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 908,00 грн. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial