Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 03.03.2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено договір кредиту № 155АІ10140303002, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 116640,00 грн., зі сплатою останнім 16,60 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості 03.03.2017 року. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач належним чином свої зобовязання не виконав, у звязку із чим виникла прострочена заборгованість. Станом на 14.09.2017 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 31908,37 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання щодо розгляду справи за відсутністю представника банку. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, у звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 03.03.2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 155АІ10140303002, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу для оплати придбаного автомобіля кредит в розмірі 116640,00 грн., зі сплатою останнім 16,60 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості 02.03.2017 року. Як вбачається з меморіального ордеру № 649403693 від 03.03.2014 року ПАТ «Урсоцбанк» виконав свої зобовязання та надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 116640,00 грн. Відповідач в свою чергу взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав і порушив умови договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Загальна сума заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором станом на 14.09.2017 року становить 31908,37 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 29170 грн., заборгованості за відсотками- 2521,06 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 168,35 грн., інфляційних витрат за відсотками 48,96 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 527 ЦК України передбачає, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Таким чином, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість яка складається з заборгованості за кредитом 29170 грн., заборгованості за відсотками - 2521,06 грн., інфляційних витрат за відсотками 48,96 грн. В той же час вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення відсотків 168,35 грн., задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Пунктом 3 Розпорядження Кабінету міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Згідно з переліком, який затверджено вказаним Розпорядженням КМУ, Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже на теперішній час дані правовідносини також регулюються Законом України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, оскільки відповідач зареєстрований та проживає в населеному пункті, на території якого здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що штрафи позивачем нараховані відповідачу за період з 02.12.2016 р. по 05.09.2017 року, тобто під час дії мораторію на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями. Тому у задоволені вказаної частини позовних вимог банку необхідно відмовити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції позивач сплатив судовий збір в розмірі 1600 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 99,63 % : 31788,98 грн. (розмір задоволених вимог)*100% / 31908,37 грн.(розмір предявлених вимог)), тобто 94 % від суми сплаченого судового збору (99,63% * 1600 грн./100% = 1594,08 грн.) складає 1594,08 грн.

Outcome: partial