Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

У жовтні 2014р. Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що 24.04.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»), правонаступником якого єПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], було укладено кредитний договір №014/0029/82/73638 від 24.04.2007р., згідно якого останній отримав кредит в розмірі 395964,00 доларів США, строком до 24.03.2027р., зі сплатою 13,75% річних. 24 квітня 2007р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON], за Кредитним договором №014/0029/82/73638 від 24.04.2007р., між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»та [PERSON], було укладено договір поруки №014/0029/82/73638-64 від 24.04.2007р.,згідно якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №014/0029/82/73638 від 24.04.2007р. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України 30.04.2009р. між банком та [PERSON] було підписано Додаткову угоду №1 до кредитного договору №014/0029/82/73638 від 24.04.2007р., згідно якої строк погашення кредиту був збільшений, графік погашення кредиту та сплати інших платежів викладений в новій редакції в додатку №1, який є невід'ємною частиною додаткової угоди. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов'язань, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості в розмірі 269823,47 доларів США та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00грн. Представник позивача за довіреністю від 31.10.2014р., в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за відсутності представника позивача в заочному порядку (а.с.55,56-57). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.54). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» як правонаступник ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за всіма правами та обов'язками, є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.42-43). Судом встановлено, що 24.04.2007р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого єПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], було укладено кредитний договір №014/0029/82/73638 від 24.04.2007р., згідно якого останній отримав кредит в розмірі 395964,00 доларів США, строком до 24.03.2027р., зі сплатою 13,75% річних (а.с.10-15). 24 квітня 2007р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON], за Кредитним договором №014/0029/82/73638 від 24.04.2007р., між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»та [PERSON], було укладено договір поруки №014/0029/82/73638-64 від 24.04.2007р.,згідно якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №014/0029/82/73638 від 24.04.2007р. (а.с.32-34). З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України 30.04.2009р. між банком та [PERSON] було підписано Додаткову угоду №1 до кредитного договору №014/0029/82/73638 від 24.04.2007р., згідно якої строк погашення кредиту був збільшений, графік погашення кредиту та сплати інших платежів викладений в новій редакції в додатку №1, який є невід'ємною частиною додаткової угоди (а.с.22-23,24-29). Судом встановлено, що через невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором №014/0029/82/73638 від 24.04.2007р., станом на 05.09.2014р. склалася заборгованість відповідачів перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в розмірі 269823,47 доларів США, що складається з: - заборгованості за кредитом - 233176,27 доларів США (за курсом НБУ на дату розрахунку 2989832,77 грн.); - заборгованості за відсотками - 20466,25 доларів США (за курсом НБУ на дату розрахунку 262422,35 грн.); - пені за порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків - 16180,95 доларів США (за курсом НБУ на дату розрахунку 207475,38 грн.). Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості від 05.09.2014р. відповідно до умов кредитного договору №014/0029/82/73638 від 24.04.2007р. (а.с.6). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобов'язань ухиляються. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі - Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином банк, як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох. Частиною 1 ст.554 ЦК України визначено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частин 1,2,4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку в повному обсязі однім із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Встановлено, що умовами договору поруки укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»та [PERSON] передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Тому, позивач має право вимагати виконання зобов'язання як від боржника, так і від поручителів. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин (а.с.36,37). Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядилися на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договорами та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 3654,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved