Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що вона з березня 2006 року по січень 2016 року проживала спільно однією сім»ює без укладення шлюбу з відповідачем. Під час спільного проживання однією сім»єю, у них 14 листопада 2008 року народилася донька [PERSON]»я. Донька проживає з нею, відповідач участі у вихованні дитини не приймає та матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач зазначає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, оскільки має працездатний вік та задовільний стан здоровя, окрім того, аліменти нікому не сплачує. Враховуючи той так, що відповідач має мінливий (нестійкий) дохід, офіційно ніде не працює, позивач вважає за доцільне стягувати з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Тому, звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 300 гривень. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено та не оспорювалося сторонами, що з березня 2006 року по січень 2016 року, сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON]»я Євгенівна, [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про її народження Серії 1-ОК № 117522 від 23 грудня 2008 року (а.с 6). Відповідно до Довідки про склад сім»ї від 10 квітня 2017 року, виданої Комітетом самоорганізації населення мікрорайону Казнівка, малолітня [PERSON]»я Євгенівна, [INFO] проживає разом зі своєю матір»ю [PERSON] по вулиці Гетьманська, 79 в місті Фастів. (аюсю4). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Як встановлено судом останній дійсно не надає належної допомоги для утримання малолітньої доньки, у зв'язку з чим порушуються її інтереси. Згідно ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII передбачено, що прожитковий мінімум на дитину до 6 років з 01.01.2017 року по 30.04.2017 рік становить 1355 грн., а на дитину віком від 6 до 18 років становить 1689 грн.. Даним законом передбачено, що вищевказаний прожитковий мінімум на протязі року буде змінюватися. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини так і на батька. Так, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 1500 грн. на утримання доньки є не обґрунтованим, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати таку допомогу. Тому, суд приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги та матеріальне становище відповідача приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 11 квітня 2017 року, а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 11 квітня 2017 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 0 коп.

Outcome: partial