Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2162, вчинений 11 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем, про стягнення [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 1 535 981, 59 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 675\~924,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02 червня 2008 року між ним та ПАТ «КБ «Надра» був укладений кредитний договір № 828504/ФЛ, згідно з умовами якого Банк надав йому у тимчасове користування грошові кошти у сумі 58 938 доларів США на строк до 12 травня 2028 року. В цей же день, з метою забезпечення виконання зобов`язання, між ним та Банком був укладений договір іпотеки № 828504/ФЛ-3, предметом якого виступив дачний будинок, що належить йому на підставі договору купівлі-продажу дачного будинку серії ВКК № 366644 від 02 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Бондаренко В.Г. З цією ж метою між ним, Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 828504/ФЛ-П, згідно з яким [PERSON] виступила поручителем по кредитному договору. 23 жовтня 2013 року Банк звернувся з позовом до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з вимогою про стягнення солідарно із нього та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 828504/ФЛ від 02 червня 2008 року. 24 грудня 2013 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення (заочне) у справі № 206/7237/13-ц, яким позов задовольнив частково. Стягнув солідарно із нього та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 828504/ФЛ від 02 червня 2008 року, що утворилася станом на 13 серпня 2013 року та складається із: заборгованості по сплаті кредиту у розмірі 56 317,11 доларів США, відсотків за користування кредитом 24 469,42 доларів США, пені в розмірі 3 229,81 доларів США, що в сумі складає 84 016,34 доларів США, що в еквіваленті становить 671\~542,61 грн., а також стягнуто судові витрати. Отже, Банк скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Після звернення Банку до суду з позовом про дострокове повернення позики його право на нарахування процентів за кредитом припинилося. Заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 206/7237/13-ц набрало законної сили 21 січня 2014 року. З моменту набрання законної сили рішенням суду і до цього часу (більше шести років) позивач не звертався до суду з заявою про видачу виконавчого листа та не пред`являв виконавчий лист до виконання до державної виконавчої служби. 11 серпня 2021 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2162, яким стягнув з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» прострочену заборгованість за сумою кредиту у розмірі 1 535 981, 59 грн., прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 675\~924,40 грн. 25 жовтня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області відкрив виконавче провадження ВП № 67263564 на підставі вищевказаного виконавчого напису. Зазначений виконавчий напис він вважає протиправним. Право вимоги у відповідача виникло 13 серпня 2013 року, а виконавчий напис вчинено 11 серпня 2021 року, тобто минуло 8 років. Отже, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Укладення ж договору про відступлення права вимоги між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та стягувачем ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не є підставою для поновлення пропущеного строку для звернення стягувача з вимогою про стягнення боргу. Крім того, безспірність заборгованості спростовується наявністю судових рішень. Також, він не одержував від ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» повідомлення - вимоги про усунення порушень. Приватний нотаріус Кобельницький С.І. порушив вимоги закону, не повідомив його про те, що до нього звернувся з заявою відповідач про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію, коли він не мав можливості ніяким чином заперечувати проти незаконного стягнення грошових коштів поза межами строку встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а відповідно нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог відповідача. Також, приватний нотаріус не мав правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. 17 листопада 2021 року від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 17 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір № GL48N718070_І_3 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги, зокрема, за договором № 828504/ФЛ від 02 червня 2008 року укладеним з [PERSON] , та Договором іпотеки № 828504/ФЛ-3 від 02 червня 2008 року. 20 липня 2020 року ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» на адресу позивача засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 828504/ФЛ від 02 червня 2008 року. 23 вересня 2020 року та 14 грудня 2020 року ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» на адресу позивача засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення було направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 828504/ФЛ від 02 червня 2008 року у тридцятиденний строк. Згідно вказаної вимоги, ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» повідомило позивача, що станом на 17.07.2020 року загальний розмір заборгованості по вказаному Кредитному договору складає 2\~211\~905,99 грн. З цього вбачається, що новий кредитор у відповідності до вимог чинного законодавства повідомив позивача про заміну кредитора у зобов`язанні, а також про розмір заборгованості. Наразі позивачем кредитні зобов`язання не виконані. Матеріали позовної заяви не містять належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження наявності будь-яких заперечень з боку позивача у відповідь на надіслану відповідачем вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання. Позивачем не спростовано належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед відповідачем за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення. На виконання вимог діючого законодавства відповідачем було подано нотаріусу всі документи. Сам факт звернення кредитора до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною. Таким чином відсутні будь-які докази щодо спірності розміру заборгованості, окрім бездоказових тверджень позивача. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог. У зв`язку з викладеним вважає, що позовна заява [PERSON] є необґрунтованою та безпідставною, а отже підлягає залишенню без задоволення в повному обсязі. 23 листопада 2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Вважає, що відповідач не спростував жодного доказу та обставин, які він виклав у позовній заяві. 21 січня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська постановив ухвалу, якою у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у видачі дубліката виконавчого листа, у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та у заміні стягувача у виконавчому листі відмовив повністю. 08 лютого 2021 року вказана ухвала набула чинності. Отже, відповідач остаточно втратив право на стягнення заборгованості у судовому порядку, тому і вирішив піти шляхом надання нотаріусу неправдивої інформації. У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості провадиться за період з 05 липня 2019 року по 06 серпня 2021 року. Що суперечить обставинам, встановленим рішенням суду. До відзиву не долучено жодного належного та актуального доказу щодо надіслання та отримання вимоги про усунення порушень, хоча навіть наявність її не давала права на здійснення виконавчого напису у зв`язку зі спливом трьох років з моменту виникнення права вимоги. Крім того, кредитний договір не був посвідчений нотаріально, тому нотаріус не мав права вчиняти оскаржуваний виконавчий напис. У зв`язку з викладеним просив позов задовольнити. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами, з урахуванням поданого відповідачем відзиву. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що 02\~червня 2008\~року між\~Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 828504/ФЛ, відповідно до умов якого останній отримав кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності у розмірі 58 938,00 доларів США, на строк до 12 травня 2028 року, зі сплатою відсотків у розмірі 14,49% річних (а.с. 21-25). Крім того, 02 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 828504/ФЛ-П, за умовами якого остання поручилася перед ВАТ КБ «Надра» за належне виконання [PERSON] зобов`язань по договору № 828504/ФЛ від 02 червня 2008 року (а.с. 26-27). Також,\~02\~червня 2021\~року між\~Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] було\~укладено Договір\~іпотеки №\~828504/ФЛ-3,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Дніпропетровського\~міського нотаріального\~округу Бондаренко\~В.Г.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 1607,\~згідно з\~яким [PERSON] \~з метою\~забезпечення виконання\~зобов`язання,\~що витікає\~з кредитного\~договору №\~828504/ФЛ\~від 02\~червня 2008\~року,\~передав в\~іпотеку Відкритому акціонерному товариству комерційний банк «Надра» нерухоме майно дачний будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 641 кв.м. (а.с. 28-31). 23 жовтня 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2013 року по справі № 206/7237/13-ц було задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором\~№ 828504/ФЛ від\~02\~червня\~2008 року,\~що\~утворилася станом на 13.08.2013 року\~та\~складається із:\~заборгованості по сплаті кредиту\~у розмірі 56 317,11\~доларів США, відсотків за користування кредитом 24 469,42 доларів\~США, пені в розмірі 3 229,81 доларів\~США, що в сумі складає 84 016,34 доларів США, що в еквіваленті становить 671\~542,61 грн. Стягнуто в рівних долях з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 441,00 грн., по 1\~720,50 грн. з кожного. У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів у розмірі 5 893,80 долари США - відмовлено (а.с. 36-39). Вказане рішення суду набрало законної сили 21 січня 2014 року. 17 липня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року, між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк\~«Надра» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Дніпрофінансгруп» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_І_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за № 509, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк\~«Надра» відступило за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Дніпрофінансгруп» належні Банку права вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору (а.с. 136-137). Згідно з витягом з Додатку до Договору № GL48N718070_І_3 від 17 липня 2020 року про відступлення прав вимоги, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Дніпрофінансгруп» перейшло\~право вимоги,\~серед іншого,\~за кредитним\~договором №\~828504/ФЛ від 02 червня 2008 року та Договором іпотеки від 02 червня 2008 року, посвідченим Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г., зареєстрованим в реєстрі за № 1607, що були укладені з [PERSON] (а.с. 138). Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» зверталось до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення строків пред`явлення до виконання виконавчого документа, заміну стягувача у виконавчому листі за судовим рішенням у цивільній справі з позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Однак, ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2021 року по справі № 206/7237/13-ц у задоволенні даної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було відмовлено повністю (а.с. 40-43). Вказана ухвала набрала законної сили 08 лютого 2021 року. 11 серпня 2021 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2162, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору № 828504/ФЛ від 02 червня 2008 року, який укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», за період з 05 липня 2019 року по 06 серпня 2021 року у розмірі 2\~211\~905,99 грн. (з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1\~535\~981,59 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 675\~924,40 грн.), а також плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1\~700,00 грн. (а.с. 46). 25 жовтня 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександром Володимировичем було відкрито виконавче провадження № 67263564 з виконання вищезазначеного виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького Сергія Івановича від 11 серпня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2162 (а.с. 48-50). Також, 25 жовтня 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександром Володимировичем у виконавчому провадженні № 67263564 було винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 52-54), про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 56-58), про арешт майна боржника [PERSON] (а.с. 60-62) та про арешт коштів боржника [PERSON] (а.с. 64-66). Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] посилався на те, що виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І. від 11 серпня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 2162, вчинений з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки заборгованість є спірною, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі нотаріально посвідченого договору, а укладений між банком та позивачем кредитний договір не був посвідчений нотаріально, рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 206/7237/13-ц з нього вже стягнуто заборгованість за кредитним договором, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення виконавчих написів регламентовано главою 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно п. 1.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.\~ Пунктом 1.2 глави 16 Розділу ІІ вказаного Порядку\~визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2, а саме пункту 13, вбачається, що при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Слід враховувати, що боржник,\~який так\~само має\~право на\~захист свого\~цивільного права,\~в судовому\~порядку може\~оспорювати вчинений\~нотаріусом виконавчий\~напис:\~як з\~підстав порушення\~нотаріусом процедури\~вчинення виконавчого\~напису,\~так і\~з підстав\~неправомірності вимог\~стягувача (повністю\~чи в\~частині розміру\~заборгованості або\~спливу строків\~давності за\~вимогами в\~повному обсязі\~чи їх\~частині),\~з якими\~той звернувся\~до нотаріуса\~для вчинення\~виконавчого напису. З аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що при здійсненні виконавчого напису нотаріус повинен пересвідчитись та перевірити безспірність заборгованості боржника. Також обов`язковій перевірці підлягає встановлення строку, з якого у кредитора виникло право вимоги до боржника і чи не сплинув вказаний строк на момент звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними та беззаперечними, та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Позивач у позовній заяві наполягав на тому, що він ніколи не отримував від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» жодних повідомлень про заборгованість, а також заборгованість є спірною. При цьому відповідач не надав суду документів, які б спростовували такі твердження позивача та не надав доказів на підтвердження існування безспірної заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Суд зазначає, що про спірність розміру заборгованості позивача свідчить також вказаний у оспорюваному виконавчому написі період заборгованості, за який проводиться стягнення з 05 липня 2019 року по 06 серпня 2021 року, однак, як вже було зазначено вище заборгованість за кредитним договором № 828504/ФЛ від 02 червня 2008 року вже стягнута з [PERSON] та [PERSON] рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2013 року по справі № 206/7237/13-ц, а саме у загальному розмірі 84\~016,34 доларів США, що в еквіваленті становить 671\~542,61 грн., а не у розмірі 2\~211\~905,99 грн. (з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1\~535\~981,59 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 675\~924,40 грн.), як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі, що дає суду достатньо підстав вважати, що зазначений період та сума стягнення позбавлені ознак безспірності. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» був обізнаний про наявність рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2013 року по справі № 206/7237/13-ц, оскільки ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2021 року по справі № 206/7237/13-ц було відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення строків пред`явлення до виконання виконавчого документа, заміну стягувача у виконавчому листі за судовим рішенням у цивільній справі № 206/7237/13-ц. Крім того, з тексту оскаржуваного виконавчого напису від 11 серпня 2021 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався, зокрема, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29\~червня 1999\~року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік № 1172). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік № 1172 доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Згідно ч. 5 ст.\~254\~КАС України в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п.2\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» також втратив чинність з цього дня. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. До аналогічних по суті висновків дійшов Верховний Суд й у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 та від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Як вбачається з матеріалів справи, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 11 серпня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року\~у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем 11 серпня 2021 року, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі. Судом встановлено,\~що укладений\~02\~червня 2008\~року між\~Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] Кредитний договір № 828504/ФЛ, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також, слід зазначити, що до суми, яка підлягає стягненню з позивача за оспорюваним виконавчим написом, нотаріусом безпідставно були включені витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 1 700,00 грн., оскільки можливість стягнення таких витрат шляхом їх включення до розміру безспірної заборгованості за виконавчим написом законом не передбачена. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Під час\~розгляду справи\~належних доказів,\~у розумінні\~ст.ст.\~12,\~77,\~81\~ЦПК України, що відповідачем було надано нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, стороною відповідача надано не було. При цьому, твердження сторони відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що відповідачем було надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, суд до уваги не бере та відхиляє, оскільки судом встановлено, що відповідачем для вчинення оскаржуваного виконавчого напису не було надано нотаріусу нотаріально посвідчений кредитний договір. Оцінюючи у\~сукупності усі\~інші аргументи\~сторін,\~наведені ними\~в обґрунтування\~своїх вимог\~або заперечень,\~суд до\~уваги їх\~не бере,\~оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими. Підсумовуючи наведене та враховуючи встановлені обставини справи, оскільки оскаржуваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 11 серпня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, та приймаючи до уваги відсутність безспірної заборгованості, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького Сергія Івановича від 11 серпня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 2162, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем у зв`язку з розглядом справи в суді було сплачено судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 02 листопада 2021 року було задоволено 454,00 грн. Враховуючи,\~що позовні\~вимоги задоволенні,\~то з\~відповідача на\~користь позивача\~слід стягнути судовий збір у розмірі 454,00 грн. Крім того, враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, а позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, та

Outcome: approved