Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до відповідачки [PERSON] з позовом про припинення права на частку в спільному майні, треті особи: [PERSON], [PERSON] посилаючись на те що сторони та треті особи є співвласниками домоволодіння [ADDRESS]. Оскільки частка відповідачки є незначною 1/21 і не може бути виділена в натурі, спільне володіння майном є неможливим і таке припинення не завдасть шкоди відповідачці, яка забезпечена житлом, просила припинити право відповідачки на вищевказану частку та визнати право власності на цю частку за позивачкою зі сплатою відповідачці передбаченої законом грошової компенсації. Ухвалою суду вищевказаний позов був об'єднаний в одне провадження зі позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визначення порядку користування житловими будинками та визначення порядку землекористування. В обґрунтування вказаного позову [PERSON] також посилалася на те, що сторони є співвласниками домоволодіння за вищевказаною адресою і те, що його реальний поділ є неможливим, тому просила суд визначити порядок користування приміщеннями жилих будинків та встановити порядок землекористування. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник заявлений нею позов підтримали з підстав викладених у ньому. Пояснили, що висновком судової будівельно-технічної експертизи №114/15 від 30.11.2015 року встановлено, що реальне виділення належної відповідачці частки технічно неможливе, також визначено, що ринкова вартість домоволодіння [ADDRESS] з ПДВ складає 778160 грн. В цій частині вважають експертизу обґрунтованою. Також вважають, що спільне користування спірним нерухомим майном неможливе, припинення права відповідачки на належну їй частку не завдасть їй істотної шкоди, тому недоцільним є виділення їй будь-яких приміщень у користування. Члени її сім'ї, які в теперішній час проживають разом з відповідачкою, забезпечені власним житлом. Позивачка внесла на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 29645 грн. в якості компенсації вартості частки відповідачки. На підставі викладеного просили позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі, а у задоволенні позову [PERSON] відмовити за необґрунтованістю. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] заперечували. Не дивлячись на те, що реальне виділення частки [PERSON] неможливе, просили виділити їй в користування житлові приміщення у спірному будинку згідно другого варіанту запропонованого у висновку експерта. При цьому посилалися на те, що частина будинку по [ADDRESS] належна [PERSON] має незначну площу. Там фактично проживають члени її сім'ї в кількості 6 осіб. Крім того в теперішній час у неї погіршилися стосунки з чоловіком і вона, у разі задоволення її позову, має намір перейти на проживання до виділених їй приміщень в будинку за адресою [ADDRESS] Також адвокат Савченко В.Б. звернула увагу на те, що для припинення права на частку [PERSON] мають бути наявні всі передбачені ст. 365 ЦК України умови. Не погоджуються з висновком експерта в частині визначення вартості її частки, вважають що аналогічні об'єкти (аналоги) обрані експертом некоректно, не врахована вартість землі та місце розташування об'єкта. Підтвердили, що в даному випадку вартість має визначатися без ПДВ. Просили відмовити у задоволенні позову [PERSON] та задовольнити заявлений [PERSON] позов. Представник [PERSON] та [PERSON] адвокат Охлопков О.І. проти задоволення позову [PERSON] заперечував. Поданий ним позов в інтересах [PERSON] про припинення права [PERSON] на частку у спірному домоволодінні ухвалою суду за його клопотанням залишено без розгляду. Тому суд вважає, що при вирішенні позову [PERSON] останній покладається на розсуд суду. Також в судовому засіданні допитано експерта [PERSON] яка пояснила, що зазначила у висновку експерта вартість спірного домоволодіння з ПДВ, оскільки згідно методики оцінювання передбачається, що продавцем нерухомого майна до його вартості включається ПДВ. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони та треті особи є співвласникам домоволодіння [ADDRESS] з наступними частками: [PERSON] 5/7 частин на підставі договору дарування від 16.12.1996 року посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області Шофаренко О.О. реєстровий №3294, договору дарування від 16.12.1996 року посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області Шофаренко О.О. реєстровий №3296 та договору дарування від 16.08.2002 року посвідченого державним нотаріусом Скадовської державної нотаріальної контори Херсонської області Куліш Л.Г. реєстровий №2332; [PERSON] 1/7 частина на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02.08.1994 року у справі №2-304/94; [PERSON] 1/21 частина на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 17.06.2011 року у справі №2-12/11; [PERSON] 1/21 частина на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 17.06.2011 року у справі №2-12/11; [PERSON] на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 17.06.2011 року у справі №2-12/11. Право власності вищевказаних осіб зареєстроване у встановленому законом порядку. Як вбачається з заповіту від 04.03.2014 року [PERSON] заповіла належну їй 1/21 частину домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] З довідки Другої херсонської державної нотаріальної контори від 07.04.2015 року вих. №431/02-14 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року і з заявою при прийняття спадщини після її смерті за заповітом звернулася [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З висновку судової будівельно-технічної експертизи №114/15 від 30.11.2015 року вбачається, що ринкова вартість домоволодіння [ADDRESS] станом на 13.10.2015 року складає з ПДВ 778160 грн.; реальний виділ 1/21 частки належної [PERSON] з технічних причин неможливий; експертом запропоновано два варіанти визначення порядку користування вищевказаним домоволодінням; визначення порядку користування земельною ділянкою також не є можливим через незначну частку співвласника [PERSON] тому експертом запропоновано залишити усю земельну ділянку за вищевказаною адресою у спільному користуванні. Таким чином вартість частки [PERSON] складає 778160 грн. (вартість домоволодіння в цілому) - 155632 (20% ПДВ яке не сплачується фізичними особами) = 622528 (вартість домоволодіння без ПДВ) х 1/21 (розмір частки [PERSON].) = 29644,19 грн. (вартість частки [PERSON].) З квитанції Акціонерного товариства «Ощадбанк» №11 від 11.01.2016 року вбачається, що [PERSON] на депозитний рахунок суду було внесено грошові кошти в сумі 29645 грн. як оплата для [PERSON] за 1/21 частину домоволодіння. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину виданих Скадовською держнотконторою від 14.07.2003 року реєстровий №1266 та від 05.12.2011 року реєстровий №1-1093 на праві власності належить 177/300 частин сусіднього зі спірним домоволодіння [ADDRESS] Згідно довідки Скадовської міської ради від 28.10.2014 року за №3354 у вказаному домоволодінні зареєстровані [PERSON], [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син. Крім того, з акту обстеження Скадовської міської ради від 30.12.2015 року вбачається, що у вказаному домоволодінні без реєстрації також фактично проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вирішуючи справу суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Суд не погоджується з доводами представника [PERSON] адвоката Саченко В.Б про те, що для припинення права особи на частку обов'язковою є наявність всіх чотирьох умов передбачених ст. 365 ЦК України, оскільки згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі №6-37цс13 для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Наявність умови передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України (частка є незначною і не може бути виділена в натурі) вбачається з матеріалів справи та підтверджена висновком будівельно-технічної експертизи. Вартість цієї частки [PERSON] на депозитний рахунок суду внесена, що вбачається з квитанції. На підставі викладеного суд вбачає передбачені підстави для вирішення питання про припинення права [PERSON] на належну їй частину спірного домоволодіння і визнання на неї права власності за [PERSON] При цьому суд не може погодитися з доводами [PERSON] про необґрунтованість вартості спірного домоволодіння визначеної експертом, оскільки, як пояснила експерт, земельна ділянка під ним не оформлена, житлові будинки побудовані на початку ХХ сторіччя мають значну ступінь зносу. [PERSON] має на праві власності інше житло у якому зареєстрована та проживає разом з чоловіком та сином. Доводи [PERSON] про те, що особи які проживають у частині будинку [PERSON] без реєстрації не забезпечені житлом не спростовані. Доводи [PERSON] про погані стосунки з чоловіком не підтверджені належними та допустимими доказами. Таким чином припинення права [PERSON] на належну їй 1/21 частину спірного домоволодіння, на думку суду, не завдасть їй чи членам її сім'ї істотної шкоди. На підставі викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, право відповідачки на належну їй 1/21 частину спірного домоволодіння має бути припинено зі сплатою грошової компенсації його вартості, а за позивачкою має бути визнано право на вказану частину домоволодіння. Враховуючи, що задоволення позову [PERSON] виключає задоволення позову [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування житловими будинками з господарськими та надвірними спорудами та земельною ділянкою. При цьому суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що за обома варіантами порядку користування житловими будинками площа, яка пропонується до виділу у користування [PERSON] значно перевищує її ідеальну частку.

Outcome: approved