Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з указаним позовом. Уточнивши позовні вимоги, позивачі просять скасувати усиновлення [PERSON], [INFO], громадянина України, [PERSON], [PERSON], встановлене рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 грудня 2016 року у справі № 484/3667/16-ц; зобов'язати Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції внести зміни до актового запису від [INFO] року № 11, вчиненого Виконавчим комітетом Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про народження [PERSON], [INFO] року, де: у графі «Прізвище» змінити з «[PERSON]» на «[PERSON]», у графі «Місце народження» змінити з «[ADDRESS]» на «[ADDRESS]», у графі «Батько» змінити з «[PERSON]» на «[PERSON]», у графі «Мати» змінити з «[PERSON]» на «[PERSON]»; передати дитину [PERSON], [INFO], Службі у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради для подальшого влаштування. Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2017 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду (а. с. 36). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2017 року залучено Службу у справах дітей по Лівобережному району управління «Служби у справах дітей» Маріупольської міської ради та Первомайську районну державну адміністрацію Миколаївської області як орган опіки та піклування до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (а. с. 53). 14 листопада 2017 року від позивачів надійшло клопотання про витребування письмових доказів, а саме: у Службі у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області висновок щодо усиновлення дитини [PERSON], висновки про стан здоров'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], акт про вибуття дитини, виписки з медичної картки амбулаторного хворого [PERSON], а також у Службі у справах дітей по Лівобережному району управління «Служби у справах дітей» Маріупольської міської ради висновок щодо доцільності скасування усиновлення [PERSON] Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 листопада 2017 року витребувано у Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради висновок щодо доцільності скасування усиновлення [PERSON], [INFO], [PERSON], [PERSON] Витребувано у Службі у справах дітей Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області належним чином посвідчені копії документів, а саме: висновок органу опіки та піклування виконкому Первомайської міської ради від 02 грудня 2016 року № 7346/031-26 про доцільність усиновлення [PERSON], [INFO]; висновок про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] від 07 вересня 2016 року; висновок про стан здоров'я [PERSON]; висновок про стан здоров'я [PERSON]; акт про вибуття дитини до сім'ї усиновлювачів; виписку з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 12 жовтня 2016 року (а. с. 57). На виконання ухвали суду від 16 листопада 2017 року від Служби у справах дітей Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області до суду надійшли: висновок органу опіки та піклування виконкому Первомайської міської ради про доцільність усиновлення [PERSON] від 02 грудня 2016 року, висновок про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 07 вересня 2016 року, висновок про стан здоров'я [PERSON], [PERSON] від 08 вересня 2016 року, акт про вибуття дитини у сім'ю усиновлювачів від 27 грудня 2016 року, виписку з амбулаторної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] Від Служби у справах дітей по Лівобережному району управління «Служби у справах дітей» Маріупольської міської ради до суду надійшов акт проведення співбесіди з малолітнім (неповнолітнім) [PERSON] та висновок органу опіки та піклування Маріупольської міської ради щодо вирішення питання про скасування усиновлення. 20 листопада 2017 року до Жовтневого районного суду від відповідачів надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачі посилаються на те, що відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 грудня 2016 року [PERSON] та [PERSON] оголошено усиновлювачами [PERSON], [INFO], вихованця КП «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Рішення суду набрало законної сили 27 грудня 2016 року. До актового запису від [INFO] року № 11 про народження [PERSON], [INFO] року, у графах про батька та матір, прізвища дитини, а також місце його народження внесені відповідні зміни. 27 грудня 2016 року дитину передано усиновлювачам, про що складений акт вибуття дитини до сім'ї усиновлювачів, де було вказано, що дитина здорова. До усиновлення позивачі дитину не знали, можливості тривалий час поспілкуватися з дитиною не мали. До усиновлення загальна кількість часу, який позивачі мали на спілкування з дитиною, складав не більше 4 годин за три зустрічі. Дитина нічого не казала під час спілкування, лише посміхалася. Весь період проживання дитини у сім'ї позивачів вони приділяли усю їх увагу, спрямовану на його виховання, навчання, починаючи з елементарних правил поведінки, догляду за собою, оточували його любов'ю і турботою, використовуючи свій батьківський досвід у вихованні дітей. Однак за період спільного проживання дитини з позивачами, починаючи з 27 грудня 2016 року дитина не проявила жодної емоційної прихильності до усиновлювачів, як до батьків. Дитина не може звикнути до нової сім'ї, здійснюючи спогади про свою сім'ю, не бажаючи сприймати нових батьків, досить часто у своїй мові застосовує нецензурні слова та вирази, під час лікування у дитячому санаторії дитина проявляла факти агресивної та злобної поведінки. Усиновлювачами створені усі необхідні умови для розвитку та побуту дитини. До усиновлення хлопчик з 01 вересня 2016 року до 27 грудня 2016 року навчався у Першотравневій загальноосвітній школі № 9 у 1-му класі, однак позивачам не були надані записи про результати навчання дитини, його педагогічної характеристики, також такої характеристики на надано і КЗ «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Позивачами підготовлені відповідні документи для влаштування дитини із січня 2017 року до навчання у загальноосвітній школі № 51 м. Маріуполя та із 16 січня 2017 року дитина пішла до школи, однак з першого дня перебування дитини у родині позивачів встановлено, що вона не знає цифр, букв, не вміє рахувати та читати, під час спілкування із ним щодо необхідності навчатися хлопчик кидається іграшками у батьків, забивається у кут, закривається у своїй кімнаті, виявляє злобну поведінку. У школі хлопчик погано навчається, задирається до дітей, організовує бійки, хитрує та обманює. Після невеликих розумових навантажень хлопчик жаліється на головні болі, вказуючи, що вони у нього давно. Дитина не знаходить жодного спілкування із іншими дітьми, зокрема із донькою сина позивачів. Часто у нічний час хлопчик прокидається та плаче, жаліється на різні жахи, які він бачить навколо себе. З огляду на те, що процес навчання і спільного проживання вимагав великого психологічного навантаження як для дитини, так і для батьків, у позивачів виникли сумніви у фізичному та психічному стані здоров'я дитини, вони занепокоєні проявами неадекватної поведінки дитини, вважаючи, що у його поведінці наявні ознаки психічного розладу. Після закінчення навчального процесу у школі позивачі почали обстеження стану здоров'я [PERSON]. Після повного медичного обстеження підтвердилися ознаки психічного розладу здоров'я дитини, а саме: випискою із дитячого неврологічного відділення м. Маріуполя № 6172-660; випискою із карти психіатричного обліку від 04 серпня 2017 року; випискою із карти психіатричного обліку від 04 серпня 2017 року; висновком невропатолога від 03 вересня 2017 року; висновком ендокринолога від 07 вересня 2017 року. Позивачі виховали своїх двох дітей, які мають свої родини, живуть самостійно і виховують своїх дітей, однак мали велике бажання збільшити їх родину, виховувати спільно ще одну дитину, якій надати сімейне тепло, батьківську любов, турботу. До матеріалів позовної заяви позивачами представленні наступні фотокопії документів: паспортні відомості позивачів; свідоцтво про народження [PERSON]; довідку про реєстрацію місця проживання [PERSON]; рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 грудня 2016 року; ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року; висновок органу опіки та піклування виконкому Первомайської міської ради про доцільність усиновлення [PERSON] від 02 грудня 2016 року; висновки про стан здоров'я [PERSON]; акт про вибуття дитини у сім'ю усиновлювачів; виписки з медичної картки амбулаторного хворого [PERSON]; особова справа учня ЗОШ І-ІІІ ступенів № 9 м. Первомайська [PERSON]; виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON]; консультаційні висновки спеціаліста на [PERSON]; виписка із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON]; виписка із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON]; висновок про стан здоров'я [PERSON]; розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 19 вересня 2016 року про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування; виписка із історії хвороби [PERSON] Посилаючись на положення ст. ст. 238-240 СК України, наведенні документи, а також на відсутність порозуміння між батьками та дитиною, внаслідок психічного розладу, що проявляється у змінах його характеру, емоційному стані та поведінці, а також виявлені вроджені паталогічні особливості фізичного здоров'я усиновленої дитини, яка потребує постійного перебування під диспансерним наглядом та лікування, яке позивачі не у змозі забезпечити, у зв'язку із змінами у стані їх здоров'я, вони просили позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 листопада 2017 року заяву про уточнення позовних вимог [PERSON], [PERSON] до Служби у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, треті особи, які на заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, Первомайська районна державна адміністрація Миколаївської області, Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області, про скасування усиновлення, прийнято до розгляду по суті. У судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача - Сорокіна Ю.О. - до судового засідання не з'явилася, попередньо від Служби у справах дітей по Центральному району Маріупольської міської ради надійшла заява, в якій начальник служби просив провести розгляд справи за відсутністю їх представника, виключно з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Представник третьої особи - Служби у справах дітей по Лівобережному району управління «Служби у справах дітей» Маріупольської міської ради - Шестак В.В. - у судовому засіданні суду пояснила, що саме їх Служба здійснює нагляд за правами дитини, вона особисто із психологом спілкувалися з дитиною, за наслідками спілкування дійшли висновку про доцільність скасування усиновлення, оскільки між дитиною та усиновлювачами відсутній будь-який контакт, дитина повідомила, що не хоче проживати із усиновлювачами, не вважає їх своїми батьками. Первомайська районна державна адміністрація Миколаївської області свого представника до суду не направила, причини неявки суд не повідомила. Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області свого представника до суду не направив, причини неявки його не повідомив. Судом у відповідності до положень ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, учасникам справи роз'яснено зміст ст. ст. 12, 13, 42, 49 цього Кодексу, наслідки вчинення та не вчинення процесуальних дій. У судовому засіданні сторони вказали, що саме представлені письмові докази підлягають дослідженню на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, виходить з такого. Судом установлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно із повторним свідоцтвом про народження від 24 червня 2016 року серії [NUMBER], [INFO] року народився [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а. с. 17). Відповідно до висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] від 07 вересня 2016 року за даними медичного обстеження [PERSON] здоровий, а також відповідно до Виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON], [INFO], останній здоровий (а. с. 21, 75, 79). Згідно з висновком про стан здоров'я [PERSON] від 07 вересня 2016 року, останній за станом здоровий, може бути усиновлювачем (а. с. 32, 76). Відповідно до висновку про стан здоров'я [PERSON] від 08 вересня 2017 року, остання за станом здорова, може бути усиновлювачем (а. с. 19, 33, 77). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконкому Первомайської міської ради про доцільність усиновлення [PERSON] від 02 грудня 2016 року, є доцільним усиновлення [PERSON], як дитини позбавленої батьківського піклування та таким, що відповідає інтересам дитини, громадянами України [PERSON] та [PERSON] (а. с. 18, 70, 74). Розпорядженням Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 19 вересня 2016 року № 286-р [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а. с. 34). Відповідно до акта про вибуття дитини у сім'ю усиновлювачів від 27 грудня 2016 року, адміністрацією КЗ «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» передано, а усиновлювачами прийнято усиновлену ними дитину - [PERSON], [INFO] (а. с. 20, 78). Згідно із повторним свідоцтвом про народження від 31 березня 2017 року серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року, про що складений відповідний актовий запис № 11, батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а. с. 12). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання дитини від 20 вересня 2017 року, [PERSON] зареєстрований з 20 вересня 2017 року до теперішнього часу за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 грудня 2016 року заяву [PERSON], [PERSON] про усиновлення задоволено. Оголошено громадян України [PERSON], [INFO], уродженця с. Пробіжне Пробіжнянського району Тернопільської області, та [PERSON], [INFO], уродженку м. Бердянськ Запорізької області, усиновлювачами [PERSON], [INFO] та записати їх батьками дитини. Зобов'язано Первомайський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести відповідні зміни до актового запису від [INFO] року № 11 про народження [PERSON], [INFO], записавши: у графі «відомості про батька» - [PERSON], [INFO], громадянин України; у графі «відомості про матір» - [PERSON], [INFO], громадянка України, змінити прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Ім'я, по-батькові, дату народження дитини залишено без змін. Місцем народження дитини вказано м. Бердянськ Запорізької області, Україна. Рішення суду набрало законної сили 27 грудня 2017 року (а. с. 14-16). Відповідно до особової справи № х/27 [PERSON] у м. Первомайську був учнем Первомайської ЗОШ І-ІІІ № 9, вибув 27 грудня 2016 року (а. с. 22-24). Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6170-660, виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 04 серпня 2017 року № 931, усиновлений [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 23 червня 2017 року по 07 липня 2017 року з діагнозом: основний - синдроми вегетативної дисфункції на фоні патологічної ізвитості обох ВСА, ПА і соматогенному фоні; супутній - вторинна кардіопатія, Но, конституційна затримка фізичного розвитку, гіпсохромна анемія середнього ступеню, Ф 70.0, Ф 06.65, Ф 81.1, ентеробіоз (а. с. 25, 26). У період часу з 07 серпня 2017 року по 03 жовтня 2017 року проходив обстеження у медичних спеціалістів, про що вказують консультаційні висновки спеціалістів від 07 серпня 2017 року, 07 вересня 2017 року, від 03 жовтня 2017 року (а. с. 27, 28, 29). Згідно із консультаційним висновком кардіологічного відділення Лікарні швидкої медичної допомоги від 17 жовтня 2017 року № 961 [PERSON] хворіє стенокардією напруги ФКІІ, атеросклеротичним кардіосклерозом НК ІІ ст., гіпертонічною хворобою ІІ ст. ризик 3, перебуває у стадії нестійкої ремісії (а. с. 64). Відповідно до акта проведення співбесіди з малолітнім (неповнолітнім) [PERSON] від 13 грудня 2017 року, проведеного головним спеціалістом сектору з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей по Лівобережному району Маріупольської міської ради Шестак В.В. та психолога 2 категорії Лівобережного районного центру соціальних служб для дітей, сім'ї та молоді Маріупольської міської ради [PERSON], за її результатами встановлено, що з початку розмови малолітній [PERSON] не зміг пригадати як звати матір, при цьому пам'ятає як звати батька ([PERSON]), старшого брата ([PERSON]) та бажав повернутися до родини батьків, пам'ятає, що у нього була окрема кімната. [PERSON] пам'ятає позитивні події, які були у родині (як він з батьками їздив до Львову). Наприкінці розмови дитина виявила бажання жити в іншій родині, хоча пояснити чому не змогла (а. с. 89). Згідно з висновком органу опіки та піклування Маріупольської міської ради від 27 грудня 2017 року № 13-31-20 щодо позовної заяви [PERSON] та [PERSON] про доцільність або недоцільність скасування усиновлення, орган опіки та піклування не заперечує проти скасування усиновлення [PERSON], [INFO], громадянами: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та вважає його за доцільне та таким, що відповідає інтересам дитини (а. с. 90, 91). Указані обставини визнані учасниками справи, тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, окремому доказуванню не підлягають і у суду відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Відповідно до положень частини 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. У справі, яка є предметом розгляду, підставою позову указано саме те, що між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювачів, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов'язків. Проводячи оцінку поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх досліджені, надаючи їм оцінку в цілому, так і кожному доказу окремо, суд вважає, що як за період з 26 грудня 2016 року по 06 листопада 2017 року усиновлення [PERSON] та [PERSON] малолітнього [PERSON], так і на теперішній час між дитиною та учиновлювачами дитини так і не був установлений позитивний психоемоціний зв'язок, без якого неможливий нормальний та гармонійний розвиток дитини та створення люблячого сімейного оточення для дитини, хоча усиновлювачі здійснили всі дії на створення стосунків для спільного проживання та виконання ними своїх батьківських обов'язків, відсутня взаємна злагода в силу особистих якостей усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини, вона не відчуває себе членом сім'ї усиновлювачів, дитина дуже прив'язана і не може забути про свою біологічну матір після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан. За таких обставин слід дійти висновку, що підстави для нормалізації відносин між усиновлювачеами та усиновленим відсутні і подальше усиновлення може порушувати інтереси дитини, у виниклій ситуації вона буде позбавлена права на належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. З огляду на обставини справи, безпосередні пояснення позивачів, позицію відповідача, представника третьої особи, яка безпосередньо приймала участь під час спілкування з дитиною, у даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких скасування усиновлення не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3)) - адже позивачі неодноразово зазначали, що вичерпали усі доступні їм можливості щодо виховного впливу на [PERSON], однак у нього відсутня емоційна прихильність до них, як до батьків, так і у них відсутні теплі батьківські почуття до нього, як до свого сина. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду, як зазначено в ч. 4 ст. 238 СК України. За змістом ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов'язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. У разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім'я, по батькові, які вона мала до усиновлення. З огляду на висновки суду щодо доцільності скасування усиновлення [PERSON] усиновлювачами [PERSON] та [PERSON], слід дійти висновків, що у такому випадку на майбутнє припиняються права та обов'язки, що виникли у зв'язку із усиновленням, та підлягають відновленню права та обов'язки між [PERSON] та його батьками, іншими родичами за походженням. У зв'язку з тим, що дитині [PERSON] ([PERSON]) за розпорядженням Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 19 вересня 2016 року № 286-р надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, після набрання рішенням законної сили - вона обов'язково повинна бути передана на опікування органів опіки та піклування. Внаслідок скасування усиновлення та відповідно припинення прав та обов'язків дитини із усиновлювачами та відновлення прав дитини з її родичами за походженням, дитині необхідно присвоїти прізвище, ім'я по батькові, які вона мала до усиновлення. У справі позивачами, крім вимог про скасування усиновлення, заявлено вимогу про зобов'язання третьої особи - Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області внести зміни до актового запису від [INFO] року № 11, вчиненого Виконавчим комітетом Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про народження [PERSON], [INFO]. Проте такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області не був залучений до участі у справі в якості відповідача, до нього не було заявлено жодних вимог матеріального характеру, і таке зобов'язання третьої особи є прямим порушенням вимог ст. ст. 2, 4, 5, 13 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. У той же час статтею 241 СК України передбачено, що після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов'язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Після набрання рішенням суду законної сили та у разі не внесення відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних відомостей до актового запису про народження, таке є підставою для оскарження бездіяльності (дій) відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану та притягнення до відповідальності, встановленої законом. З огляду на викладене, слід дійти висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Outcome: partial