Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У жовтні 2014 року прокурор Залізничного району м Львова звернувся в Залізничний районний суд м. Львова з позовом в інтересах департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (раніше департамент економічної політики Львівської міської ради) до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Як на підставу своїх вимог зазначав, що за результатами розгляду прокуратурою Залізничного району м. Львова листа департаменту економічної політики Львівської міської ради від 19.03.2014 року встановлено, що [PERSON] допускає порушення вимог ЦК України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та умов договору. Так, на виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» між департаментом економічної політики Львівської міської ради та відповідачем [PERSON] 20 березня 2012 року було укладено договір про пайову участь №150, а 06 червня 2013 року додаткову угоду №180 про внесення змін до договору про пайову участь №150 від 20 березня 2012 року. Відповідно до п.1.1. договору відповідач зобовязується здійснити відрахування у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом сплати пайового внеску на умовах і у порядку передбаченому цим договором. Відповідно до п.2.2. цього договору відповідач зобовязується сплатити пайовий внесок в розмірі 51 032,79 грн. в декілька етапів: - 1 000, 00грн. до 20 квітня 2012 року; - 50 032,79 грн. до 30 травня 2013 року. Додатковою угодою №180 про внесення змін до договору про пайову участь №150 від 20 березня 2012 року внесено зміни до п.2.2. та передбачено, що відповідач зобовязується сплатити пайовий внесок в розмірі 51 032,79 грн. в такі терміни: - 1 000, 00грн. до 20 квітня 2012 року; - 50 032,79 грн. до 30 липня 2013 року (але не пізніше дати прийняття обєкта будівництва в експлуатацію). Департаментом економічної політики Львівської міської ради було направлено відповідачу [PERSON] лист №23-вих-110 від 30.01.2014 року про необхідність перерахування суми пайового внеску у розмірі 50 032,79 грн. відповідно до додаткової угоди №180 про внесення змін до договору про пайову участь №150 від 20 березня 2012 року, однак останній жодних дій відповідно до змісту вказаного листа не вчинив, а тому, він, прокурор, враховуючи положення ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», на захист інтересів держави в особі департаменту економічної політики Львівської міської ради вирішив звернутись в суд. З огляду на такі обставини просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] в користь департаменту економічної політики Львівської міської ради 61 194, 48 грн. заборгованості за договором, з яких: 50 032,79 грн. основного боргу, 11 181,69 грн. пені. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року вищевказану цивільну справу на підставі ст. 114 ЦПК України було передано на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова. В ході судового розгляду справи, враховуючи реорганізацію органів прокуратури і утворенням місцевих прокуратур, до участі в справі замість прокурора Залізничного району м Львова було залучено керівника Львівської місцевої прокуратури №2, оскільки юрисдикція цієї прокуратури поширюється на Залізничний та Шевченківський райони м. Львова. В судовому засіданні 29 листопада 2017 року прокурор Львівської місцевої прокуратури №2 [PERSON] та представник департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (раніше - департамент економічної політики Львівської міської ради) [PERSON] позов підтримали, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні 29 листопада 2017 року позов не визнав, покликаючись на доводи, які викладені в долученому до справи письмовому запереченні на позовну заяву від 08 лютого 2017 року. В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 19 грудня 2017 року о 12.00 год., прокурор Львівської місцевої прокуратури №2 [PERSON], представник департаменту економічного розвитку Львівської міської ради [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] не зявились, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені та подали заяви з проханням проводити розгляду справи без їх участі. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 [PERSON], представника департаменту економічного розвитку Львівської міської ради [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON], зясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є, зокрема, договори та інші правочини. Положеннями ст. 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами до ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 20 березня 2012 року між департаментом економічної політики Львівської міської ради та відповідачем [PERSON] було укладено договір про пайову участь №150, а 06 червня 2013 року додаткову угоду №180 про внесення змін до договору про пайову участь №150 від 20 березня 2012 року. Відповідно до п.1.1. договору відповідач [PERSON]Б зобовязався здійснити відрахування у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Львова шляхом сплати пайового внеску на умовах і у порядку передбаченому цим договором. Відповідно до п.2.2. цього договору відповідач [PERSON]Б зобовязався сплатити пайовий внесок в розмірі 51 032,79 грн. в декілька етапів: - 1 000, 00грн. до 20 квітня 2012 року; - 50 032,79 грн. до 30 травня 2013 року. Додатковою угодою №180 про внесення змін до договору про пайову участь №150 від 20 березня 2012 року внесено зміни до п.2.2. та передбачено, що відповідач [PERSON] зобовязався сплатити пайовий внесок в розмірі 51 032,79 грн. в такі терміни: - 1 000, 00грн. до 20 квітня 2012 року; - 50 032,79 грн. до 30 липня 2013 року (але не пізніше дати прийняття обєкта будівництва в експлуатацію). 30 січня 2014 року департаментом економічної політики Львівської міської ради відповідачу [PERSON] надсилався лист №23-вих-110 про необхідність перерахування суми пайового внеску у розмірі 50 032,79 грн. відповідно до додаткової угоди №180 про внесення змін до договору про пайову участь №150 від 20 березня 2012 року, однак останній жодних дій відповідно до змісту вказаного листа не вчинив та вищевказану заборгованість не погасив. З долученого справи розрахунку пені від 24 жовтня 2014 року вбачається, що розмір такої за несвоєчасне відповідачем [PERSON] зобовязання становить 11 161,69 грн. Правильність проведення такого розрахунку не оспорював в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] Вищевказані обставини підтверджуються долученими до справи копіями договору про пайову участь №150 від 20 березня 2012 року, який був укладений між департаментом економічної політики Львівської міської ради та відповідачем [PERSON], додаткової угоди №180 від 06 червня 2013 року про внесення змін до договору про пайову участь №150 від 20 березня 2012 року, листа департаменту економічної політики Львівської міської ради лист №23-вих-110 від 30 січня 2014 року відповідачу [PERSON] про необхідність сплати заборгованості за договором про пайову участь, розрахунку пені та іншими доказами по справі. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі. Доводи представника відповідача [PERSON] [PERSON] в заперечення позову, на думку суду, є непереконливими, оскільки ним не подано належних і достатніх доказів того, що відповідач [PERSON] в установленому порядку і відповідно до вимог закону здійснив будівництво інженерних мереж (як окремого обєкту будівництва), що такі мережі введені в експлуатацію і передані в комунальну власність, і що таким чином він виконав свій пайовий внесок за договором.

Outcome: approved