Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачі звернулися до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовували тим, що 19 квітня 2010 року помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок. Даний будинок був успадкований їх батьком, але не оформив належним чином свої права. Після звернення до нотаріальної контори, їм стало відомо, що вони пропустили строки прийняття спадщини. На поважність причини вказали, що про смерть батька дізнались лише у липні 2015 року, оскільки після розлучення батьків, вони проживали з матірю. Тому раніш дізнатись про смерть батька не могли. Просили суд визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті 19 квітня 2010 року батька [PERSON] терміном на один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали. Суду пояснили, що після розлучення між їх батьками склались напружені відносини. Тому щоб не засмучувати мати, з батьком вони майже не спілкувались: останній раз чули його по телефону років тринадцять назад, а коли бачили не памятають. Вказали, що батько про них не піклувався, останні роки зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя. Цього літку вирішили провідати батька, але коли приїхали сусід повідомив, що батько помер. Через необізнаність, у встановлений законом строк не могли звернутись до нотаріальної контори. Також зазначили, що сільська рада зобовязана була їх повідомити про смерть батька. Тому дізнатись раніш про смерть батька та відкриття спадщини не могли, що є поважною причиною. Просили суд задоволити позов. У судове засідання представник Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Подав суду заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. У судове засідання [PERSON] не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У судовому засіданні судом розяснено обовязок позивачів довести свої вимоги та у разі складнощів в отриманні доказів, суд сприяє їх подачі, розглядаючи відповідні клопотання. Клопотань від позивачів суду не заявлено. При розгляді справи судом встановлено, що 29 березня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК №180490, виданого виконавчим комітетом Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. [PERSON] був батьком [PERSON] (свідоцтво про народження №421102, виданого відділом ЗАГСу Ленінградського району м. Києва) та батьком [PERSON] (свідоцтво про народження №415253, виданого відділом ЗАГСу Залізничного району м. Києва). З матеріалів спадкової справи встановлено, що 22 вересня 2010 року до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори звернувся [PERSON], який був кредитором спадкодавця. Згідно довідки виконавчого комітету Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №201від 20 квітня 2010 року саме [PERSON] за власний рахунок поховав [PERSON] 06 листопада 2015 року до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори звернулись [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини. Постановами державного нотаріуса від 06 листопада 2015 року відмовлено у прийнятті заяв від [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька, через пропуск встановленого строку. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1272 ЦК України у разі пропущення встановленого строку для прийняття спадщини спадкоємець вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З наданих суду пояснень вбачається, що поважною причиною позивачі вказали на необізнаність про смерть батька, що повязано з забороною їх матері спілкуватись з батьком. Дані пояснення суд оцінює критично, оскільки належних та допустимих доказів цим обставинам суду не подано. Крім того, суд враховує вік позивачів та їх право після досягнення повноліття самостійно визначити обсяг піклування про своїх батьків, можливість спілкування та надання матеріальної допомоги, моральної підтримки. З матеріалів справи та пояснень сторін, що жодних перешкод в спілкуванні вони не мали, обовязку сільської ради повідомляти спадкоємців про відкриття спадщини немає. Зважаючи на пояснення сторін, подані ними докази, сплин часу після смерті батька, суд вважає, що позивачами пропущено строк для звернення до нотаріальної контори без поважних причин. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed