Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У квітні 2014 року позивач Київський національний університет імені Тараса Шевченка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 30 липня 2009 року між сторонами укладено договір про надання освітньої послуги (навчання) № 2373, відповідно до якого університет бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання студента [PERSON] на філософському факультеті за спеціальністю філософія, освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» з 1 січня 2011 року по 30 червня 2014 року, а відповідач зобов'язувалась своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу у розмірах та у строки, встановлені у п. 3.1 договору. Оскільки відповідач не виконала умови договору у повному обсязі, не сплатила за навчання [PERSON], то позивач звернувся з цим позовом до суду та просив стягнути з [PERSON] 1 623 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позові. Відповідач позовні вимоги не визнала, зазначила, що її донька [PERSON], починаючи з лютого 2011 року перестала навчатися в університеті, оскільки нею не було здано заліки та екзамени першого семестру, у зв'язку з чим за інформацією методистів університету її повинні були відрахувати за академічну неуспішність. Також відповідач зазначила, що викликів на навчання на другий семестр її доньці не приходили. Кошти за договором про навчання відповідач сплатила повністю у розмірі 6 091 грн., як це передбаченого договором. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30 липня 2009 року між сторонами Київським національним університетом імені Тараса Шевченка та [PERSON] укладено договір про надання освітньої послуги (навчання) № 2373, відповідно до якого університет бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання студента [PERSON] на філософському факультеті за спеціальністю філософія, освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» з 1 січня 2011 року по 30 червня 2014 року, а відповідач зобов'язувалась своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу у розмірах та у строки, встановлені у п. 3.1 договору (а.с. 7-9). Відповідно до п. 5.2 договору загальна вартість навчання становить 20 300 грн., які вносяться замовником безготівково та посеместрово. Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У виконання умов договору відповідачем [PERSON] за навчання доньки [PERSON] було внесено 6 091 грн. за період з 1 вересня 2009 року по 1 червня 2011 року, хоча вартість наданої послуги становила 7 714 грн. (а.с. 4). Наказом Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 1807-33 від 14 липня 2011 року відраховано [PERSON] зі складу студенів ІІ курсу ОКР «Бакалавр» філософського факультету напряму підготовки «Філософія» заочної форми навчання (контракт) за академічну неуспішність та за порушення умов договору про надання освітньої послуги (навчання) (а.с. 5-6). Разом з тим, відповідачем не було сплачено за надані освітні послуги 1 623 грн. за період навчання з 1 лютого 2011 року по 31 травня 2011 року. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Проте, відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання щодо оплати навчання своєї доньки. При цьому, доводи відповідача, що позивачем не виконувались умови договору щодо надання освітніх послуг з приводу направлення повідомлень [PERSON] про навчання, повідомлення методистами університету, що її донька буде відрахована за неуспішність, а також те, що [PERSON] з 1 лютого 2011 року по 31 травня 2011 року навчалась в іншому навчальному закладі - Національній музичній академії України ім. П.І. Чайковського, що, на її думку, є підставою для відмову у задоволенні позову, - є безпідставними, оскільки договір про надання освітньої послуги, який укладений між сторонами, не припиняв свою дію відповідно до положень розділу 7. Навчання у іншому навчальному закладі не є доказом неможливості навчання в університеті. Крім того, із залікової книжки [PERSON] вбачається, що вона протягом 1,6 року успішно поєднувала навчання у двох начальних закладах. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то сплачений позивачем судовий збір на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved