Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на наступне. 10.09.2003 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Курісове, вул. Іваницева, 3. Він є спадкоємцем першої черги за законом, інший спадкоємець відмовився від спадщини на його користь, проте через відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовної заяви. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надано суду заяву про розгляд страви за його відсутності, визнання позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що за [PERSON], згідно запису №498 на сторінці 23 в погосподарській книзі №12 Курісовської сільської ради Лиманського району Одеської області, у приватній власності значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами 1984 року побудови, що розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Курісове, вул. Іваницева, 3, що підтверджується витягом від 29.09.2016 року №1054. Згідного технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого станом на 07.10.2016 року, інвентаризаційна справа №30138житл, будинок має загальну площу 164,6кв.м., житлову площу 78,6кв.м., допоміжну площу 86,0кв.м. 10.09.2003 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖД №349478, виданим виконкомом Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 12.09.2003 року, актовий запис №28. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №461653, виданого Петрівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 30.04.1975 року, актовий запис №22. Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], яка відмовилася від спадщини на користь [PERSON], що підтверджується заявою від 10.03.2004 року №117, спадкова справа №82/2004. Відповідно до ст.2 Закону України від 01.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1261, 1297 ЦК України,

Outcome: approved