Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка [PERSON] подано вище вказану позовну заяву до відповідача Великонизгірецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю в 1 (один) місяць. Позов мотивується тим, що 22 березня 2004 року померла баба позивачки - [PERSON], [INFO], про що виконавчим комітетом Великонизгірецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області видано свідоцтво про смерть серії від 22.03.2004 року. 17 лютого 1982 року помер батько позивачки та син [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Позивачка у своєму позові стверджує, що вона є спадкоємцем за правом представлення після смерті своєї баби [PERSON] Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, або за заповітом чи за законом немає. Позивачка до смерті доглядала [PERSON] та несла всі витрати щодо поховання. Вона є єдиний спадкоємець, крім неї спадкоємців немає. Позивачка була впевнена, що спадкового майна у баби немає, тому до нотаріальної контори після її смерті не зверталась, бо вважала, що спадкове майно відсутнє. У липні 2016 року у речах належних померлій, позивачка знайшла державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,5383 га, розташовану на території Великонизгірецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, призначенням для ведення особистого селянського господарства. Звернувшись до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу, з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], позивачці було відмовлено у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини згідно постанови про відмову від 18.07.2016 року. На день смерті спадкодавиці вона не була з нею зареєстрована, згідно довідки № 332 від 31.05.2016 року, виданої Великонизгірецькою сільською радою Бердичівського району Житомирської області. Позивачка вважає, що пропустила 6-ти місячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки вважала, що іншого спадкового майн немає, вона не знала про існування вищевказаного документу на земельну ділянку. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовну вимогу підтримала, просила суд її задовольнити з наведених у позові підстав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, ознайомившись з матеріалами цивільної справи та проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1 та 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацами 1, 2, 3, 4 п.24 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. [PERSON] відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим визначити позивачу додатковий строк тривалістю в 1 (один) місяць для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved