Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачі звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вони є власниками по ? частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS], проте не можуть розпоряджатися своїм майном оскільки на домоволодіння накладений арешт без номеру Народним судом Києво-Святошинського району, архівний номер 4030710KІЕV473, архівна дата 04.01.2002 15:40 дата виникнення 10.07.1968 номер реєстру 28. Як зазначають позивачі, арешт на їхнє майно було накладено в 1968 році у зв'язку з розглядом кримінальної справи, в той час як частини будинку були продані з прилюдних торгів в 1970 році, вже неодноразово відчужувалися, рішення суду виконано повністю, проте судовий виконавець Народного суду Києво-Святошинського району арешт не зняв, а зняти арешт у встановленому законом порядку позивачі змоги не мають. Таким чином позивачі вважають, що підстави для накладення арешту на майно відпали, а тому і просять зняти арешт з такого майна. У судове засідання позивачі не з'явилися. Подали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Просили позов задоволити. У судове засідання відповідач та його представники не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. При розглядів судом справи встановлено, що 16 листопада 1985 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку за адресою: [ADDRESS], який посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори, [PERSON] зареєстрований за № 3313. 18 грудня 1985 року зареєстрований в реєстрі права власності на нерухоме майно Києво-Святошинського БТІ номер запису 1199 в книзі 1542. 12 частина домоволодіння належала [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання з прилюдних торгів , виданого Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 25.02.1970 року по р. №457 зареєстрованого в Київському міжміському БТІ 03.03.1970 року за № 1199. 14 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір дарування 1/2 частини будинку за адресою: [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу, [PERSON] зареєстрований за № 5770. 29 жовтня 2004 року зареєстрований в реєстрі права власності на нерухоме майно Києво -Святошинського БТІ номер запису 1199 в книзі 24, № витягу 5246752. 12 частина домоволодіння належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу укладеного з [PERSON], від 10 жовтня 1998 року посіченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу реєстраційний № 7042. 16 листопада 1985 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку за адресою: [ADDRESS], який посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори, [PERSON] зареєстрований за № 3305 12 частина домоволодіння належала [PERSON] на підставі рішення народного суду Києво-Святошинського району від 12.02.1968 року зареєстрованого в Київському міжміському БТІ 03.03.1970 року за № 1199. У вересні 2014 року сторони звернулися до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори з питанням дарування частини будинку, де їм стало відомо, що відповідно витягу з державного реєстру іпотек, на вищевказаний будинок накладений арешт відповідно повідомлення без номеру Народним судом Києво-Святошинського району, архівний номер 4030710KІЕV473, архівна дата 04.01.2002 15:40 дата виникнення 10 липня 1968, номер реєстру 28. Як вбачається з матеріалів справи, арешт на майно Народним судом Києво-Святошинського району було накладено у зв'язку з розглядом кримінальної справи в 1968 році, в той час як на сьогодні рішення суду виконано повністю, арешт був внесений з архівного запису 1968 року. З матеріалів позову встановлено, що станом на день розгляду справи на сьогодні рішення суду виконано повністю, тобто обставини, що стали підставою для накладення арешту на майно, на сьогодні усунуті. Відповідно ст.. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки підстави для арешту майна боржника відпали. На підстав зазначеного та

Outcome: approved