Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь з відповідача, у зв`язку із невиконанням боржником рішення суду про стягнення заборгованості, грошові кошти в сумі 192 153,92 грн. з яких: 32255,28 грн. три проценти річних; 159898,64 грн. інфляційні втрати. Також просила розподілити судові витрати. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 03.02.2011 [PERSON] отримала від позивача позику в розмірі 133 360,00 грн. за борговою розпискою. В зв`язку з ухиленням від повернення позики, рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.04.2014, яке набрало законної сили 19.05.2014, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 149 695,33 грн., а саме 133 360,00 грн. суми позики, 8401,68 грн. інфляційних втрат, 7 933,65 грн. трьох процентів річних за період з 10.11.2011 по 05.09.2013. На день звернення до суду рішення від 07.04.2014 не виконане, кошти за розміром заборгованості не повернуті. Посилаючись на порушення відповідачем грошового зобов`язання з виплати вказаних сум, на підставі статті 625 ЦК України, просить задовольнити позов, стягнувши вказані суми за період з 06.09.2013 по 27.09.2021. Відповідач правом на подачу відзиву не скористалась. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.10.2121 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 22.06.2021 продовжено розгляд справи в зв`язку із повторним направленням відповідачу копій ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Крім того, отримання судової кореспонденції відповідачем підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Із матеріалів справи встановлено, що 03.02.2011 [PERSON] отримала від позивача позику в розмірі 133 360,00 грн. за борговою розпискою. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.04.2014, яке набрало законної сили 19.05.2014, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто грошові кошти в розмірі 149 695,33 грн., а саме 133 360,00 грн. суми позики, 8401,68 грн. інфляційних збитків та 7 933,65 грн. трьох процентів річних за період з 10.11.2011 по 05.09.2013 (а.с.5-8). Доказів того, що вказане рішення від 07.04.2014 відповідачем виконане матеріали справи не містять. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Також суд враховує, що за змістом частини другої статті 625 ЦК України передбачена нею відповідальність за порушення грошового зобов`язання не залежить від причин невиконання грошового зобов`язання, вини зобов`язаної особи. Вказана відповідальність має компенсаційний, а не штрафний характер. Позивачем розраховані інфляційні виплати та трьох процентів річних за період з 06.09.2013 по 27.09.2021 (2943 дня)) і їх розмір згідно його розрахунку склав: 159 898,64 грн. інфляційні втрати, 32 255,28 грн. три проценти річних, всього 192 153,92 грн. Інфляційні втрати розраховуються за формулою: Сума боргу х Індекс інфляції / 100% - Сума боргу, де Індекс інфляції - добуток щомісячних індексів за відповідний період. Отже, інфляційні втрати на борг в сумі 133 360,00 грн. за вказаний період необхідно розраховувати помноженням помісячних індексів інфляції за період з 06.09.2013 по 27.09.2021 /100% - 133 360,00 грн. При цьому, позивачем взято річні індекси інфляції, надруковані і газеті «Урядовий кур`єр» за період з 2014 по 2020 роки та вірно розраховані вказані індекси помісячно за період з 06.09.2013 по 31.12.2013 та за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 шляхом їх перемноження. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за формулою: сума боргу х 3% х кількість прострочених днів/365 днів у році. В даному випадку три проценти річних становлять: 133 360,00 грн. х 3% х 2943 дні (з з 06.09.2013 по 27.09.2021) / 365 днів = 32 255,28 грн., тому суд погоджується з розрахунком позивача. Враховуючи вищевикладене, відсутність доказів виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення заборгованості за договором позики від 03.02.2011 згідно рішення суду від 07.04.2014, суд приходить до висновку про задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача на підставі частини другої статті 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох процентів річних, що з врахуванням заявлених позовних вимог за період з 06.09.2013 по 27.09.2021 становить 192 153,92 грн. Крім того, відповідно до частини першої статті 141, 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1921,50 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із позовом.

Outcome: approved