Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У квітні 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 13 січня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір MRXRRX12110206, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1142,90 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконав. У зв'язку з цим станом на 04 березня 2014 року загальна сума заборгованості становить 15728,10 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4324,44 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 201,15 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 11202,51 грн. Судовим наказом, виданим Волноваського райсудом Донецької області від 18 лютого 2008 року, з відповідача на користь позивача стягнуто суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 2013,36 грн. Таким чином, сума заборгованості становить 13714,74 грн. Крім того, відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг відповідачу нараховано штрафні санкції, а саме 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 685,74 грн. штрафу (процентна складова). Таким чином, загальна сума заборгованості складає 14900,48 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14900,48 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ КБ «Приват Банк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13 січня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № MRXRRX12110206, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1142,90 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, по що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно розрахунку заборгованості за договором № MRXRRX12110206 від 13 січня 2007 року станом на 04 березня 2014 року загальна сума заборгованості становить 15728,10 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4324,44 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 201,15 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 11202,51 грн. Судовим наказом, виданим Волноваського райсудом Донецької області від 18 лютого 2008 року, з відповідача на користь позивача стягнуто суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 2013,36 грн. Крім того, відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг відповідачу нараховано штрафні санкції, а саме 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 685,74 грн. штрафу (процентна складова). Таким чином, загальна сума заборгованості складає 14900,48 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved