Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

\~\~\~\~ У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач по справі є її батьком. 19.06.2014 року їй виповнилося 18 років. На теперішній час вона навчається в Донбаському державному педагогічному університеті за спеціальністю початкова освіта, заочної форми навчання, факультету початкової, технологічної та професійної освіти. Термін навчання з 01.09.2017 року по 31.12.2018 року. В звязку з цим вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати, тому й просить стягнути на її користь аліменти до досягнення нею 23 років, або до закінчення навчання у розмірі ? частини усіх видів доходу відповідача. В судове засідання\~позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити (а.с.17). \~ Відповідач [PERSON]\~належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з урахуванням наданого письмового пояснення. В письмовому поясненні просив відмовити у задоволенні позову [PERSON], з тих підстав, що він не працює, не має стабільного доходу, останній раз перебував на обліку як безробітній у центрі зайнятості у 2014 році, що підтверджується записами у його трудовій книжці, після того був знятий з обліку. Зазначає, що знайти роботу у сільській місцевості практично неможливо (а.с.10,18). Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи: відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3). [PERSON] з 01.09.2017 року навчається у Донбаському державному педагогічному університеті за спеціальністю початкова освіта, заочної форми навчання, факультету початкової, технологічної та професійної освіти. Термін навчання до 31.12.2018 року. Наведені обставини підтверджуються довідкою № 638 від 05 вересня 2017 року виданою деканом факультету Донбаського державного педагогічного університету (а.с.4). Вирішуючи питання про стягнення аліментів з [PERSON] на час навчання [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З копії трудової книжки відповідача, запис № 36 від 20.03.2014 року (а.с.16) вбачається, що [PERSON] отримував виплату допомоги по безробіттю від Слов'янського міського центру зайнятості з 10.02.2014 року по 20.03.2014 року. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, саме на позивачеві в даному випадку лежить обовязок доведення можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу. Як видно з позовної заяві та і з матеріалів справи позивач не навела будь-яких доказів, які б з достовірністю підтверджували її позовні вимоги в частині спроможності та можливості відповідача [PERSON] надавати їй матеріальну допомогу з урахуванням можливості мінімального забезпечення і власних матеріально побутових потреб відповідача. Лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Таким чином наведені докази та їх належний аналіз, переконують суд у відсутності підстав про задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed