Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити, що заявник, [PERSON] постійно проживала з померлою, [PERSON], з початку 2010 року до дня її смерті - [INFO], за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги мотивувала тим, що встановлення вказаного факту їй потрібно для оформлення спадщини в нотаріальній конторі. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 07.03.2017 року заявлені вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Суду пояснила, що [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,01га, розташованої на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в зв'язку з тим, що їй необхідно довести факт проживання однією сум`єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Зазначала, що [PERSON], на день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Останні роки [PERSON] тяжко хворіла, у зв'язку з чим потребувала постійного догляду, вона була самотня, рідних у неї не було, а єдиною близькою людиною для неї була заявник, [PERSON], яка з початку 2010 року за нею доглядала та проживала з нею без реєстрації у її квартирі до дня її смерті. Пізніше, у 2013 році [PERSON] уклала з заявником договір довічного утримання, за яким передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] Після смерті [PERSON] заявник поховала її за власний рахунок в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області.Посилаючись на дані обставини, на підставі наданих доказів, просила суд встановити той факт, що [PERSON] постійно проживала з померлою, [PERSON], з початку 2010 року до дня її смерті - [INFO], за адресою: [ADDRESS] Заінтересована особа - Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до суду надала заяву, в якій повідомили, що із заявленими вимогами [PERSON] ознайомлені та просили справу розглянути за відсутністю їх представника.(а.с.48) Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, свідка, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно вимог ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 13.07.2016 року, актовий запис №443.( а.с.10) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,01 га для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва, яка розташована на [ADDRESS] що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] виданий 10.01.2005 року та який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010553000104, кадастровий номер [NUMBER] (а.с11-12). За життя [PERSON] заповіту не склала, тому має місце спадкування за законом. Згідно з копії домової книги смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, померла [PERSON], при житті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується записом про реєстрацію в домової книги за вказаною адресою (а.с.13-16 ). У зв'язку з тим, що [PERSON] тяжко хворіла, знаходилась на «Д» обліку, що підтверджується випискою з медичної картки амбулаторного хворого від 02.03.2017 року ( а.с. 19), останні роки свого життя, з початку 2010 року до дня смерті, тобто до [INFO], [PERSON] проживала разом з [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] Згідно акту обстеження фактичного проживання [PERSON] від 14.02.2017 року проведеного депутатом Лиманської селищної ради [PERSON], встановлено, що [PERSON] дійсно проживала без реєстрації з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з початку 2010 року і до дня смерті [PERSON] [INFO] року ( а.с.18). Так судом встановлено, що 16.07.2013року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання (догляду), який був посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Патраманською Л.М., та зареєстрований в реєстрі за № 1496. За вищевказаним договором [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 60,0 кв.м., у тому числі житловою площею 39,40 кв.м. ( а.с.21-23) Поховання [PERSON], яка померла [INFO], провела [PERSON] за свій власний рахунок в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується довідкою № 207 виданої Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області від 27.02.2017 року (а.с.20). Факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем - [PERSON], померлою [INFO] на час відкриття спадщини. підтверджується також поясненнями свідків. Так, свідок [PERSON], [INFO] суду пояснила, що вона є сусідкою померлої [PERSON] Їй достовірно відомо, що [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. Останні роки вона тяжко хворіла, була одинокою жінкою та потребувала постійного догляду, єдиною близькою людиною для неї була [PERSON] , яка з початку 2010 року і до дня її смерті - [INFO] року проживала разом з [PERSON] та доглядала за нею. Коли [PERSON] померла то вона за свої власні кошти її поховала в смт. Лиманське. Із письмових пояснень свідка [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], встановлено, що ії достовірно відомо, що з початку 2010 року [PERSON] проживала з [PERSON] до дня її смерті [INFO] року. [PERSON] останнім часом хворіла та [PERSON] за нею доглядала. Ніяких родичів у [PERSON] не було, єдиною близькою людиною для неї була [PERSON] Після смерті [PERSON] заявник провела її поховання за власний рахунок в смт. Лиманське ( а.с. 49) Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки добре знали померлу [PERSON] З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Згідно листа державного нотаріуса №226/02-14 від 14.02.2017 року, заявник [PERSON] зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], але їй відмовлено в зв'язку з тим, що їй необхідно довести факт проживання однією сім`єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини( а.с.24). При огляді копії спадкової справи № 201/2016 щодо майна померлої [PERSON], яка померла [INFO], встановлено, що [PERSON] до нотаріуса звернулася з заявою своєчасно. Крім неї інших спадкоємців які прийняли спадщину не має.(а.с.33-47). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - в порядку окремого провадження встановлюються факти проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядаються за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо. Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Представником заявника в суді підтверджено, що дійсно [PERSON] постійно проживала з померлою [PERSON] з початку 2010 року по день її смерті, тобто по [INFO]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], з початку 2010 року до дня її смерті - [INFO], за адресою: [ADDRESS] Судовий збір сплачено заявником в повному обсязі при зверненні до суду.

Outcome: approved