Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

У квітні 2018 року\~ позивач звернувся до суду з позовом про його звільнення від сплати заборгованості по аліментах у сумі 20963,12 гривень на утримання дочки [PERSON], [INFO], у звязку зі станом здоровя боржника, мотивуючи заяву тим, що рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10.02.1999 року зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмір 1/4\~ частини його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.02.1999 року. Однак в силу свого поганого стану здоровя та неможливості сплати аліментів, у позивача утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на березень 2018 року становить\~ 20963,12 гривень. На теперішній час єдиним джерелом доходу у позивача є пенсія за інвалідністю. В силу свого стану здоровя, яке він підтверджує документально, він не в змозі сплатити зазначену заборгованість, що змусило його на звернення до суду з відповідним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить\~ задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив, відповідачка не надала. Представник третьої особи - Лівобережний відділ державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON]І, яка діє на підставі довіреності від 25.09.2018 року, у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, розгляд справи залишила на розсуд суду. Ухвалою суду від 14.02.2019 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи неодноразово належним чином повідомленою про час\~ та місце розгляду справи, до судового засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, в той же час позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з такого. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Судом встановлено,\~ що рішенням\~\~ Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10.02.1999 року зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4\~ частини його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.02.1999 року. Зазначене рішення було звернуто до виконання у примусовому порядку. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом №2-399 від 10.07.2012 року у [PERSON] утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки, яка станом на березень 2018 року становить 20963,12 гривень. Відповідно до уточнюючої довідки Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області\~ №1866/34-1/19 від 23.01.2019 року, [PERSON], станом на 31.12.2018 року, має заборгованість по аліментам за виконавчим листом №2-399 від 10.07.2012 року\~ у розмірі 14406,62 грн. У звязку з наведеним, суд вважає за необхідне розяснити, що, відповідно до ч.2 статті 197 Сімейного кодексу України, суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості частково або повністю залежно від обставин справи. При цьому суд зясовує, внаслідок яких обставин утворилася заборгованість. В законі закріплено приблизний перелік підстав, за наявності яких це можливо. Суд може звільнити платника від сплати заборгованості, якщо вона виникла в результаті: а) тяжкої хвороби платника аліментів; б) інших обставин, що мають істотне значення. На підтвердження свого хворобливого стану здоровя позивачем надано: -\~ довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісію серії АВ №0707792 від 27.04.2017 року, проведеного повторно, відповідно до якої [PERSON], [INFO], є інвалідом другої групи за загальним захворюванням, може виконувати роботу на дому, рекомендовано лікування у невролога, інвалідність встановлена на строк до 01.05.2018 року; -\~ довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісію серії АВ №0919439 від 17.04.2018 року, проведеного повторно, відповідно до якої [PERSON], [INFO], є інвалідом другої групи за загальним захворюванням, може виконувати роботу в дома, рекомендовано лікування у невролога, інвалідність встановлена на строк до 01.05.2021 року; - довідки КЗ «Маріупольська міська лікарня №4 ім.І.К.Мацука» від 15.08.2017 року, згідно яких [PERSON] є інвалідом другої групи, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-невролога\~ з діагнозом «уповільнений розсіяний енцефаломієліт», потребує постійного лікування та обстеження, а також у лікаря-ендокринолога\~ з діагнозом «цукровий діабет 2 типу». - копію медичної картки амбулаторного хворого та виписки з історій хвороб, за якими [PERSON], за період перебування на інвалідності, перебував на стаціонарному лікуванні, а саме з 10.07.2012 року по 23.07.2012 року (14 днів), з 18.12.2012 року по 29.12.2012 року (12 днів), з 11.12.2013 року по 24.12.2013 року (14 днів), з 12.11.2014 року по 24.11.2014 року (13 днів), з 11.12.2015 року по 21.12.2015 року (11 днів) та з 09.03.2017 року по 20.03.2017 року (12 днів). Відповідно до довідки Лівобережного обєднаного УПФУ м.Маріуполя Донецької області №83164/02 від 29.03.2018 року та довідки Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області\~ №6628/34-2108 від 18.10.2018 року, єдиним джерелом доходу [PERSON] є пенсія за інвалідністю в розмірі 1452 грн., з якої проводяться відрахування в розмірі 50% в рахунок стягнення заборгованості по аліментам. Разом з тим, на запит суду, надано листи Лівобережного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області\~ від 22.11.2018 року, а також Маріупольського обєднаного управління ПФУ Донецької області від 23.01.2019 року та 14.02.2019 року, згідно яких [PERSON] нараховані наступні\~ суми по сплаті аліментів: - з 11.12.2013 року по 24.12.2013 року (14 днів) 214,29 грн., - з 12.11.2014 року по 24.11.2014 року (13 днів) 211,14 грн., - з 11.12.2015 року по 21.12.2015 року (11 днів) 195,29 грн., - з 09.03.2017 року по 20.03.2017 року (12 днів) 241,35 грн. Інформація щодо нарахування сум по сплаті аліментів за періоди з 10.07.2012 року по 23.07.2012 року та з 18.12.2012 року по 29.12.2012 року, відсутня\~ як у Лівобережного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області та Кальміуського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області (знищена за закінченням строків зберігання), так і у Маріупольському обєднаному управлінні ПФУ Донецької області, оскільки [PERSON] у зазначені періоди не перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України. Питання про звільнення від сплати заборгованості вирішується судом за позовом платника аліментів. Законодавством встановлена можливість, а не обовязок суду ухвалити відповідне рішення, тому суд може відмовити в позові, якщо підстави для його задоволення відсутні. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як зазначено в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Отже, суд виходить з відсутності належних та допустимих доказів, наданих відповідачем, які б спростовували існування обставин, що мають істотне значення, та були наявні як на час дії норми визначеної ч.3 ст.197 СК України, так і не перестали існувати після зміни в законодавстві та відповідають вимогам ч.2 ст.197 СК України. Враховуючи викладене, суд зазначає про наявність умов передбачених ст.197 СК України,\~ які надають можливість суду частково звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментами по утриманню дитини, в межах сум нарахованих позивачу під час знаходження його на лікуванні, в розмірі 862,07 грн. (214,29 грн. + 211,14 грн. + 195,29 грн. + 241,35 грн.) Позивач, стверджував, що ним, у період з 2003 по 2013 роки, здійснено поштові перекази на імя [PERSON] на суму 21160 грн., на підтвердження чого надано копії квитанцій. Проте, відповідачка, яка б могла підтвердити чи спростувати, що ці перекази нею отримано в рахунок погашення аліментів, до суду не зявилась, а позивачем не доведено, що державним виконавцем вказані суми не враховані при нарахуванні заборгованості по сплаті аліментів, у звязку з чим суд позбавлений можливості надати обєктивну оцінку даним обставинам. На підставі викладеного,

Outcome: partial