Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

у квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 14008 грн. та судові втрати на суму 1779 грн., що складаються із судового збору у розмірі 1762 грн. та комісії банку на суму 17 грн.. В обґрунтування позову зазначає, що 19.01.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого\~кредитування» (далі позивач, ТОВ «Служба миттєвого кредитування») та [PERSON] (далі відповідач, [PERSON]Д.) було укладено кредитний договір №150119-102845 (далі Договір), відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі\~600 грн. та зобов'язувалася сплатити проценти у сумі 360 грн. і повернути кредитні кошти у строк до 10.02.2015 року. Але відповідач станом на 22.03.2018 р. своїх зобовязань по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків не виконала, в звязку з чим її заборгованість за кредитним договором становить 14008 грн., з яких: основний борг 600 грн.; відсотки за договором 360 грн.; пеня за договором 13048 грн.. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 18.05.2018 р. відкрито провадження у даній справі та призначене проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті на 20.06.2018 р.. Ухвалою від 20.06.2018 р. в звязку з відсутністю поштового повідомлення про вручення відповідачу копій ухвали, позовної заяви з додатками, розгляд справи було відкладено на 30.08.2018 р.. Представник позивача у судові засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримку позовних вимог та про заочний розгляд справи (вх.№8221 від 06.06.2018 р.). Відповідач 30.08.2018 р., будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, повторно до суду не з'явилась, відзиву на позовну заяву не надала. Згідно з\~ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~у разі\~неявки у\~судове засідання\~відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.01.2015 року [PERSON], ознайомившись із Умовами надання та обслуговування кредитів, що розміщені на офіційному сайті www.bistrozaim.ua, уклала із ТОВ «Служба миттєвого\~кредитування» кредитний\~договір № 150119-102845 (далі Договір), відповідно до умов якого отримала кредит на особисті потреби у розмірі 600 грн. строком на 30 днів до 17.02.2015 р. та зобовязувалась сплатити проценти у розмірі 360 грн. (а.с.5). Факт отримання кредиту підтверджується видатковим касовим ордером від 19.01.2015 р. на суму 600 грн. (а.с.6). Підпунктом 3.1.1 Умовами надання та обслуговування кредитів визначено, що Клієнт зобовязаний повернути Кредит у повному обсязі в Дату повернення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення Кредиту відповідно до цих Умов, Договору та/або умов відповідної угоди Сторін. Відповідно до п.3.1.1.2 Умов, погашення заборгованості здійснюється в Дату повернення кредиту єдиним платежем. При цьому такий платіж складається з суми Кредиту та процентів, нарахованих за користування Кредитом. Відповідно до п. 3.2 Умов, при внесенні суми, що є недостатньою для погашення кредиту повністю, кошти зараховуються у наступному порядку: 1.сума неустойки; 2. проценти за кредитом; 3. сума кредиту. Згідно п.4.3,4.4 Умов у разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до Позичальника застосовуються штрафні санкції згідно п.4.3 Умов. За порушення строків повернення кредиту Клієнт зобовязується сплачувати Товариству неустойку у вигляді пені у відсотках від суми кредиту, у розмірі, що вказана в Заяві-Анкеті за кожен день простроченого або неналежного платежу за кредитним договором у розмірі та порядку, що наведений у п.4.4 При виникненні заборгованості Клієнт зобовязується сплачувати Товариству пеню у розмірі 2,64% суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на пятнадцятий день заборгованості Клієнт зобовязується сплачувати Товариству пеню у розмірі 4,02 %, на тридцятий день заборгованості клієнт зобовязується сплачувати Товариству пеню у розмірі 6,67%. Але відповідач порушила взяті на себе зобов'язання та не сплатила борг за кредитним договором і відсотки за користування кредитом, внаслідок чого станом на 22.03.2018 року виникла заборгованість у розмірі 14008 грн., з яких: основний борг становить 600,00 грн., проценти за договором 360 грн. та пеня 13048 грн. (розрахунок а.с.16-35). Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною третьою ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань» від 22 листопада 1996 року прийшов до висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та пункту 4 частини 5 статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. При цьому, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за кредитом та процентами за користування ним станом на 22.03.2018 року становить 960 грн. (600 грн. + 360 грн.), а розмір нарахованої пені становить 13048 грн.. Отже, приймаючи до уваги, що заявлена сума пені є значною та не може бути визнана співмірною із розміром основного боргу за кредитом і відсотками, суд вважає можливим застосувати правила ч. 3 ст. 551 ЦК України про співмірність вимог із розміром заподіяних збитків і вважає за можливе зменшити суму неустойки (пені) з 13048 грн. до 1304 грн. 80 коп.. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не виконала умови кредитного договору, а тому з неї слід стягнути на користь позивача загальну заборгованість за ним у розмірі 2264 грн. 80 коп., в тому числі: 600 грн. основного боргу; 360 грн. процентів за договором; 1304 грн. 80 коп. пені. У відповідності до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.. Щодо стягнення 17 грн. витрат по оплаті комісії банку за прийняття платежу, то оскільки зазначена сума не є судовими витратами в розумінні статті 133 ЦПК України, вона не підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 5, 6, 15, 509, 549, 551, 611, 627, 628, 634, 1054\~ ЦК України,

Outcome: partial