Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

У жовтні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.08.1991 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Макіївки Донецької області, актовий запис № 2185, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними виникали суперечності за різними питаннями, було виявлено, що в них різноманітні характери та різні погляди на життя, у зв'язку з чим вони втратили почуття взаємоповаги і любові один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] Спору про поділ спільного сумісного майна немає, між ними досягнуто згоди про проживання дітей з матір'ю. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, відзив на позовну заяву не подав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. 28.01.2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 27.08.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого Палацом одруження м. Макіївка Донецької області, актовий запис № 2185 (а.с. 5) Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с. 7), а також дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с. 6). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства між подружжям припинено. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved