Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 21 березня 2014 року між ним та відповідачем був укладений письмовий договір позики, за яким відповідач отримав в борг суму в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США які зобов'язався повернути до 21 вересня 2014 року. Договір позики був укладений у простій письмовій формі в присутності свідків [PERSON] та [PERSON]. На сьогоднішній день гроші позивачці не повернуті, неодноразові звернення щодо повернення боргу відповідачем ігноруються. Тому позивач просила суд стягнути з [PERSON],[INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], основний борг в сумі 906 850, 00 гривень (дев'ятсот шість тисяч вісімсот п'ятдесят гривень), три проценти річних за період прострочення повернення позики з 22.09.2014 року по 01.10.2014 року в сумі 745,30 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивача позов підтримав та просив стягнути суму боргу еквівалентну курсу долара США на момент прийняття рішення, та надав довідку з Державного ощад Банку України про офіційний курс гривні до іноземних валют на 05.12.2014 року. У судове засідання відповідач не з'явився. Надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та просив розстрочити борг на три роки з виплатою щомісяця. Вивчивши матеріали справи,вислухавши пояснення позивача та покази свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При розгляді справи судом встановлено, що 21 березня 2014 року між позивачкою та відповідачем був укладений письмовий договір позики, за яким відповідач отримав в борг суму в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США які зобов'язався повернути до 21 вересня 2014 року. Договір позики був укладений у простій письмовій формі в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], що підтверджується наданою в судовому засіданні розпискою. Стаття 1047 ЦК України визначає що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України,інших актів цивільного законодавства. Порушення зобов'язання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 01.10. 2014 року: за 1 долар США = 12,955 грн., і відповідно 70000 доларів США є еквівалентом 906 850, 00 гривень (дев'ятсот шість тисяч вісімсот п'ятдесят гривень). Також відповідачем не були сплачені три проценти річних за період прострочення повернення позики. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Стаття 1049 ЦК України визначає що, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оцінюючи подані докази в сукупності суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують укладення договору позики та неналежне виконання відповідачем умов договору. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу, та трьох процентів річних від простроченої суми підлягають до задоволення Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат у відповідності до ст. 79 ЦПК України відноситься судовий збір. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 654,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved