Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

у жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2005 року, мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними відсутнє взаємопорозуміння та повага одне до одного, шлюбні відносини між ними припинились з червня 2019 року, з того часу спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, а тому просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, час для примирення не надавати, судовий збір стягнути з відповідачки (а.с. 8), відповідачка позов визнала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] ( а.с.23). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст. ст. 200 ч. 4, 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 01.10.2005 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 3, 4). Сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). За інформацією Абрамівської сільської ради Машівського району Полтавської області від 13.11.2019, відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 20). Як зазначив позивач та не спростувала відповідачка, сторони з червня 2019 року не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, у них різні характери та погляди на життя, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємної поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому суд доходить висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Прізвище відповідачки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити - « [PERSON] », оскільки про його зміну вона не заявила. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов задоволено, а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір. Разом з тим, враховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст. 142 ЦПК України, позивачу слід повернути судовий збір в сумі 384,20 грн. з державного бюджету та стягнути з відповідачки на його користь 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved