Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

У квітні 2017 року позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі структурного підрозділу ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач є абонентом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в м. Святогірськ та користується комунальними послугами (послуги по питному водопостачанню та водовідведенню), однак не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг. Станом на 01.12.2016 року заборгованість за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS], за період з жовтня 2008 року по грудень 2016 року склала 9 840 грн. 04 коп. Між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги на підставі відкритого особистого рахунку № [NUMBER]. У зв'язку з зазначеним просять суд стягнути вказану заборгованість та судові витрати з [PERSON] У судовому засіданні представник позивача Шатілов В.В., який діє на підставі довіреності №3450 від 27.12.2016 року (а.с.36), підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні за період виникнення заборгованості з 2008 року по лютий 2013 року, пояснення надав аналогічні викладеним у заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні, зазначила, що з 31.01.2013 року в її квартирі відсутній водогін холодної води, а відповідно вона не користується послугами позивача. Крім того, просила застосувати строк загальної позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до оборотних відомостей за період з 2008 року по грудень 2016 року включно за особовим рахунком [NUMBER], сума заборгованості [PERSON] за спожиті послуги перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі структурного підрозділу ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» становить 9 840 грн. 04 коп. (а. с.12-20). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, централізоване опалення тощо). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Як вбачається з копії, належним чином завіреної, акту представника ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» начальника ОРУ [PERSON] від 31.01.2013 року, при дослідженні квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] комісією було встановлено, що з 31.01.2013 року водовідведення в вказаній квартирі відсутнє, про що свідчить відповідна пломба (а.с.42). Представник позивача не заперечував стосовно викладеного факту, проте наполягав на задоволенні позовних вимог за період з 2008 року по лютий 2013 року. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] з 01 лютого 2013 року не отримує послуг позивача, ствердження позивача про виникнення вказаної заборгованості у період до грудня 2016 року не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим між сторонами відсутні фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України вказує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що сума заборгованості в розмірі 9 840 грн. 04 коп. утворилася за період з 2008 року по 01 лютого 2013 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності, відповідно до ст. 261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. У судовому засіданні відповідач [PERSON] звернулася до суду з проханням про застосування строку позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України). Як встановлено з оборотної відомості за особовим рахунком [NUMBER], сума заборгованості [PERSON] за спожиті послуги перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі структурного підрозділу ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» утворилася з 2008 року по 2013 рік, що дає суду підстави вважати, що на момент відключення квартири [ADDRESS], від водогону та опломбування, позивачу було достовірно відомо про наявність заборгованості відповідача. Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищенаведене, а також оскільки позивачем не висловлено клопотання про поновлення строку позовної давності, та не наведено обґрунтованих підстав поновлення такого строку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі структурного підрозділу ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню в зв'язку із пропущенням позивачем строку позовної давності. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed