Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] (надалі по тексту - Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (надалі по тексту - Відповідач), в якому просила стягнути з останнього на свою користь майнові збитки внаслідок залиття у розмірі - 22 252,80 грн., вартість робіт по складанню кошторису в сумі - 500 грн., втрити на правову допомогу в розмірі - 5000 грн., а також судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. З 2005 року вказану квартиру постійно заливає, оскільки будинок знаходиться в аварійному стані. Так, 11.01.2017 року квартиру позивача було в черговий раз залито внаслідок прориву мережи гарячого водопостачання на горищі будинку. За заявкою Позивача відповідною комісією було проведено обстеження за результатами якого було встановлено, що залиття відбулось внаслідок невиконання відповідачем обов»язку щодо ремонту даху будинку. Вказані обставини зафіксовані актом про залиття, а розмір матеріального збитку завданий Позивачу, відповідно до кошторису на ремонтні роботи в кухні та в туалеті склав - 22 252,80 грн. Балансоутримувачем будинку [ADDRESS] є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва», а до обов'язків останнього належить забезпечення належного технічного стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (в тому числі холодного водопостачання та водовідведення) до точки розподілу, проведення періодичного ремонту внутрішньобудинкових систем. Мережі гарячого водопостачання відносяться до інженерного обладнання будинку та обслуговуються виключно відповідачем, оскільки на його балансі перебуває будинок. У зв»язку з не відшкодуванням у добровільному порядку коштів збитків Позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права. У додатково поданих за печеннях на відзив пояснив, що договору від 10.01.2017 року між відповідачем та третьою особою отримано у вільному доступі не було та саме відповідач не виконав належним чином свого обов»язку по контролю за технічним станом інженерного обладнання будинку. Доказів звортнього ним надано не було. 13.02.2018 року до суду надійшов відзив на позов від відповідача, у якому останній просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки роботи на даху вказаного будинку виконувались в 2014 році уповноваженими особами КП «ЖЕК «Михайлівський» та іншими товариствами, за якість виконання робіт якими відповідач відповідальності не несе. В той же час, згідно акту від 20.01.2017 року причиною залиття квартири відповідача став фізичний знос мережі ГВП на горищі будинку. Відповідач до складання вказаного акту не залучався. Крім того, в січні 2017 року із третьою особою було укладено договір щодо утримання і технічного обслуговування внутрішньо-будинкових та комунікаційних мереж у житлових будинках комунальної власності району «Михайлівка» Шевченківського району. За умовами вказаного договору саме третя особа несе відповідальність за винекнення вказаних ситуацій та зобов»язано своєчасно вживати заходів щодо уникнення та ліквідації таких аварійних ситуацій та зобов»язано відшкодовувати збитки у випадку надання неякісних послуг. Вказані обставини вкилючають відповідальність відповідача за заподіяну позивачу шкоду внаслідок залиття та є підставою для відмови у позові щодо відповідача, оскільки відповідальність за заподіяну шкоду майну Позивача повинна нести ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг». Третя особа ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» про час і місце судового розгляду повідомлялось належним чином, але у судове засідання свого представника не направило, поважності причин неявки до суду не повідомило, відзив на позов не подавало. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 03.11.2017 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду за участю сторін. Під час проведення підготовчого судового засідання судом було залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Індустріально-будівельний холдинг», а саме протокольною ухвалою суду від 18.12.2017 року. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Учасників, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1,3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу від 25.09.1997 року. Вказаний об»єкт нерухомості був зареєстрований за позивачем в Київському БТІ (а.с. 9). У судовому засіданні встановлено, що 11.01.2017 року відбулось залиття квартири [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до п.2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартири складається відповідний акт в день залиття квартири. В акті зазначаються причини залиття, висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше. Про факт залиття комісією у складі: майстра технічної дільниці №5 Єретньової Л.В., майстра [PERSON], слюсаря-сантехніка ВОП «Михайлівська» [PERSON] був складений Акт комісійного обстеження санітарно-технічного стану квартири [ADDRESS] від 20.01.2017 року, в якому причиною залиття зазначено - прорив мережі гарячого водопостачання внаслідок фізичного зносу мережі гарячого водопостачання на горищі будинку. Внаслідок залиття квартири Позивача, як встановлено у Акті від 20.01.2017 р., було в квартирі пошкоджено: в туалеті утворення жовтих плям на гіпсокартонній стелі, площа залиття біля 1 кв.м., на стіні біля каналізаційних труб рді потьоки, а на кухні пложею - 7,5 кв.м. сліди від залиття на стелі загальною площею біля - 2 кв.м. Згідно з кошторисом на ремонтні роботи кухні та туалету у вказаній квартирі, що складений на підставі акту про залиття від 20.01.2017 року, то договірна ціна ремонтних робіт із врахуванням вартості матеріалів становить - 22 252, 80 грн., а вартість робіт по кошторису становить - 500 грн. (а.с. 11-23). Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до статей 58, 59, 62, 63, 64, 212 Цивільного процесуального кодексу України, вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються самостійно судом в їх сукупності. До істотних обставин, що підлягають з'ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому обов'язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача. Судом встановлено, що баласоутримувачем будинку [ADDRESS] є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва». Згідно п. 2.1. Статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва», метою його діяльності є забезпечення ефективного управління, належного управління житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об'єктів благоустрою та отримання прибутку. Предметом діяльності Підприємства є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за Підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договорів них засадах у встановленому порядку; надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку; надання послуг з аварійного обслуговування внутрішньо будинкових та зовнішніх інженерних мереж; надання послуг із ремонту житлового та нежитлового фонду, інженерного й ліфтового обладнання в установленому порядку; проведення періодичного обстеження об'єкті житлового та нежитлового фонду з метою визначення їх технічного стану та відповідності вимогам нормативних документів у встановленому порядку (п.п. 2.2.1., 2.2.2, 2.2.4, 2.2.5, 2.2.18 цього Статуту). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. За умовами ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг. Згідно з п.п. 1, 2, 7, 10 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Відповідно до п.п. 4, 5, 6 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний: забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005р., балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законом звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При розгляді справи було встановлено, що Відповідач не виконав належним чином зобов'язання відносно здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання, яке знаходяться у будинку [ADDRESS], а також щодо утримання цього обладнання в належному технічному стані, внаслідок чого сталося залиття квартири [ADDRESS], чим було Позивачу завдано матеріальну шкоду. Крім того, судом критично оцінюється твердження представника Відповідача, що відповідальність за спричинену Позивачу шкоду, повинена нести третя особа по справі, в силу укладеного між ними договору, судом такі твердження не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що сантехнічне обладнання було передано від Комунального підприємства до ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг». Крім цього, Відповідач не надав доказів відсутності своєї вини у затопленні зазначеної квартири, як не надав договору між ним та третьою особою, всупереч ч.1 ст.81ЦПК України. Більш того, за умовами п.3.2.5 договору, на який як на підставу своїх вимог та запечень посилається відповідача, що укладений між Відповідачем та Третьою особою, вбачається, що третя особа остання зобов'язалась відшкодувати збитки лише у випадку подання неякісних послуг, а не в усіх випадках як вказує Відповідач. Таким чином, оскільки залиття сталося внаслідок неналежного обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних мереж і комунікацій будинку [ADDRESS], з боку Відповідача, то саме останній має нести відповідальність за спричинену шкоду Позивачу. При цьому, суд приймає до уваги витрати по кошторису ремонтних робіт та матеріалів на відновлення стану квартири позивача, оскільки вказаний кошторис виконаний сертифікований спеціалістом ФОП [PERSON] та обсяг необхідних для відновлення належного стану пошкодженої квартири позивача відповідає обсягу пошкоджень згідно акту огляду квартири від 20.01.2017 року (а.с.10-20). Враховуючи вище викладене, суд, з метою належного захисту прав Позивача, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з Відповідача на користь позивача грошові кошти на відшкодування вартості пошкодженої внаслідок залиття квартири Позивача саме в розмірі - 22 252,80 грн. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі - 640 грн. Підстав для задоволення вимог позивача про стягнення витрат по оплаті вартості по складанню кошторисної документації на ремонтні роботи в сумі - 500 грн. суд не вбачає, оскільки жодних доказів їх оплати суду не надано. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved