Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв транспортного засобу Ldv Convoy, державний номерний знак [NUMBER]. 28 грудня 2013 року сталось ДТП, винним в якому було визнано водія [PERSON] Своїми діями відповідач завдав матеріального збитку власнику іншого транспортного засобу Daewoo, державний номерний знак [NUMBER], - [PERSON], якому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5 416,31 грн. За умовами договору відповідач мав обов'язок повідомити їх про настання страхового випадку, що [PERSON] не було зроблено. Тому вони набули право вимоги в порядку регресу до відповідача в розмірі сплаченого страхового відшкодування. У добровільному порядку [PERSON] кошти не сплатив. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» страхове відшкодування в розмірі 5416,31 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду листа, в якому просив суд слухати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвали заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляд справи судом встановлено, що 02 березня 2013 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АС/4067434. За даним договором застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв транспортного засобу Ldv Convoy, державний номерний знак [NUMBER]. 28 грудня 2013 року3 в м. Києві по вул. Гетьмана, 15, [PERSON], керуючи автомобілем Ldv Convoy, державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції. В результаті чого сталось зіткнення з автомобілем Daewoo, державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження автомобілів. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 січня 2014 року винним у ДТП було визнано [PERSON] та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави. Згідно страхового акту № 1 від 11 квітня 2014 року та відомості для виплати страхових відшкодувань ПрАТ «СК «Провідна» сплатила [PERSON] страхове відшкодування згідно страхового акту в розмірі - 5 416,31 грн. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює небезпеку. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. За ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У ст. 9.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих на одного потерпілого. Ст. 38.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. За таких обставин, оскільки матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Daewoo, державний номерний знак [NUMBER], складає 5 416,31 грн., ПрАТ «Провідна» відшкодувала 5 416,31 грн., відповідач в судове засідання не з'явився, не надав суду доказів виконання умов договору щодо повідомлення страховика, тому до стягнення з [PERSON] підлягає сума в розмірі 5 416,31 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат у відповідності до ст. 79 ЦПК України відноситься судовий збір та витрати, пов'язані з викликом відповідача. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрати, сплачені по розміщенню оголошення в газеті, в розмірі 400 грн.

Outcome: approved