Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, просив стягнути з [PERSON] на його користь, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 14 січня 2020 року, завдану майнову шкоду в розмірі 180 679 грн та відшкодування моральної шкоди - 20 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 серпня 2019 року приблизно о 17 год. 20 хв. при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Благовісна в м. Черкаси, водій автомобіля «Nissan Primastar», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] - не надав переваги в русі водію автомобіля «Subary Legacy», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 вересня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 9 вересня 2019 року автотоварознавцем ФОП [PERSON] проведено автотоварознавче дослідження розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Subary Legacy», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , відповідно до якого вартість матеріального збитку вказаного транспортного засобу становить 305 679 грн. Відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ «СГ «ТАС» згідно полісу № АО/5022518 від 20 березня 2019 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності 100 000,00 грн. 18 жовтня 2019 року позивачем було реалізовано залишки транспортного засобу на суму 25000 грн. Позивач зазначає, що на його думку, з винної у ДТП особи на користь власника транспортного засобу необхідно стягнути різницю між страховим відшкодуванням (100 000 грн), доходом від реалізованих залишків транспортного засобу (25 000 грн) та сумою коштів, яка необхідна для проведення відновлювального ремонту. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 26 грудня 2019 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позов. У вступному слові в судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Новік В.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Буджерак М.Р. у вступному слові в судовому засіданні заперечували щодо позовних вимог. Представник відповідача вказав, що позивач мав право заявляти позов про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля, а не вимагати повного відшкодування матеріальних збитків. Крім того, зауважив, що позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди внаслідок ДТП. Заслухавши вступне слово представника позивача, відповідача та представника відповідача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець у ст. 1166 ЦК України відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину. Перераховані підстави визнають загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частина 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом установлено, що 29 серпня 2019 року приблизно о 17 год. 20 хв. при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Благовісна в м. Черкаси водій автомобіля «Nissan Primastar», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] - не надав переваги в русі водію автомобіля «Subary Legacy», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 вересня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (а.с.3). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої також потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно звіту автотоварознавця ФОП [PERSON] від 9 вересня 2019 року №А9-24, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Subary Legacy», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] становить 305 679 грн. (а.с. 4-7). Відомостей вказаного звіту відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ «СГ «ТАС» згідно з полісом №АО/5022518 від 21 березня 2019 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с.20) В ході розгляду справи представником позивача [PERSON] повідомлено, що АТ «СГ «ТАС» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в межах ліміту в розмірі 100 000 грн. Згідно договору комісії № 4393 від 18 жовтня 2019 року [PERSON] доручив ПП «Автоком Центр» здійснити продаж свого транспортного засобу «Subary Legacy», номерний знак [NUMBER] . Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №4393 від 18 жовтня 2019 року, ПП «Автоком Центр» продало транспортний засіб «Subary Legacy», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] за 25 000 грн. Таким чином, суд робить висновок про те, що позивач довів свої позовні вимоги належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки в розмірі 180 679 грн, розмір яких розраховується наступним чином: 305 679 грн (матеріальний збиток) - 100 000 грн (сплачене страхове відшкодування) - 25 000 грн (кошти від продажу автомобіля) грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода настала з вини відповідача [PERSON] , а пошкодження автомобіля внаслідок цієї ДТП, на думку суду, однозначно завдало моральних страждань власнику майна [PERSON] , який після пошкодження свого автомобіля не міг використовувати його у власних цілях і у зв`язку з цим було порушено звичний життєвий уклад [PERSON] , то суд вважає доведеним завдання відповідачем моральної шкоди позивачу. Проте розмір заявленного позивачем відшкодування моральної шкоди у 20 000 грн, на думку суду, є надмірним. Об`єктивно оцінюючи обставини ДТП, доводи позивача та надані ним докази щодо завдання моральної шкоди,

Outcome: partial