Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 02.06.2016 року, просив визнати його батьком [PERSON], [INFO]. На обгрунтування позову послався на те, що позивач тривалий час спільно проживав з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, від спільного проживання у них 13.04.2008 року народився син [PERSON]. Оскільки шлюб зареєстровано не було, [PERSON] записала прізвище дитини за своїм прізвищем, а імя та по батькові згідно ч.1 ст.135 СК України, батьком дитини записано [PERSON]. В майбутньому вони мали намір зареєструвати шлюб та за спільною заявою визнати його батьком дитини. 10.01.2016 року [PERSON] померла, дитині надано статус сироти, її опікуном призначено дідуся [PERSON]. Йому відомо, що він є рідним батьком дитини, син проживає з ним і він займається його вихованням. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що він є дідусем дитини. Позивач проживав спільно з його дочкою [PERSON] у квартирі позивача тривалий час, у 2008 році у них народився син [PERSON]. Позивач піклувався про внука, дитина проживає з позивачем. Його дочка [PERSON] померла 10.01.2016 року, його призначили опікуном [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] проживала разом з позивачем до і після народження дитини. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, свідка, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Установлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 416461 [PERSON] померла 10.01.2016 року. Згідно копії витягу з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 17.03.2016 року №69 малолітньому [PERSON]-М.В. надано статус дитини-сироти. [PERSON], [INFO] призначено опікуном над малолітнім [PERSON]-М.В., [INFO] Згідно з ч.ч. 1, 2, абз. 1 ч. 3, ч. 4 ст. 128 СК України (далі СК) за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу (1501-06, 1502-06, 1503-06, 1504-06, 1505-06) України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК при народженні дитини у матері, яка не перебувала у шлюбі, у випадках коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1\~ст. 126 СК). Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхній представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України). Як видно з копії свідоцтва про народження [PERSON] [PERSON], [INFO], серії 1-СГ № 139529, матірю дитини записана [PERSON], а батьком [PERSON]. Отже, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК, що було підставою для прийняття позову судом на підставі ч. 4 ст. 128 цього Кодексу. За результатами генетичного дослідження (документи є у матеріалах справи), проведеного за клопотанням позивача, після дослідження зразків, наданих позивачем, одержаний результат, що має точність 99,99%, свідчить про те, що позивач є батьком [PERSON] [PERSON], [INFO]. З цих даних та пояснень сторін, свідка, у яких вони визнають спільне проживання [PERSON] та [PERSON], беручи до уваги відомості про батька [PERSON] Митики-Марка, зазначені у свідоцтві про народження останнього, імя та по батькові якого відповідає імені та по батькові позивача, суд дійшов висновку про доведення батьківства позивача стосовно [PERSON] [PERSON], тому його необхідно визнати батьком цієї дитини. Отже, позов задовольняється.

Outcome: approved