Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] предявила позов до ПАТ «Банк Демарк», у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1339 від 17.08.2015 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки жилий будинок з надвірними спорудами, що розташовані у м. Чернігові по вул. Заньковецької, № 37, та відшкодувати їй судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що: - згідно з п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабміну України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу, серед іншого, засвідчену ним копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання, яка була ним надіслана боржникові та майновому поручителю, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, і оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику вказаної вимоги. Проте ПАТ «Банк Демарк» для вчинення оспорюваного виконавчого напису не надав нотаріусу опису вкладення, що підтверджує надіслання [PERSON] вимоги щодо виконання нею зобовязань перед цим товариством за кредитним договором від 27.03.2012 р. № 12-011 та іпотечним договором від 29.03.2012 р. Так, цю вимогу ПАТ «Банк Демарк» виклав у листі на імя [PERSON], який було їй направлено рекомендованим листом без опису вкладення 07.05.2015 р. і який вона виявила у поштовій скриньці 15.05.2015 р. Цей лист [PERSON] не було вручено під розписку. Отже останню не було належно повідомлено про порушення зобовязань за вказаними договорами та про обовязок достроково погасити заборгованість за ними, - у вищевказаній вимозі ПАТ «Банк Демарк» зазначалося, що розмір заборгованості [PERSON] перед даним товариством на 06.05.2015 р. становить 122621 грн. 88 коп., з яких заборгованість за кредитом 95053 грн. 86 коп., заборгованість за процентами 8243 грн. 93 коп., штраф за порушення строку сплати процентів 18000 грн. 00 коп., штраф за порушення сплати кредиту 200 грн. 00 коп., по пені по кредиту 482 грн. 22 коп., по пені по відсотках 641 грн. 87 коп. Отже для вчинення виконавчого напису відповідач мав подати нотаріусу заяву про стягнення заборгованості саме у цій сумі за період з 01.12.2014 р. по 06.05.2015 р. Натомість в оспорюваному виконавчому написі вказано, що ПАТ «Банк Демарк» зверталося до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису для стягнення простроченої заборгованості, яка забезпечена заставою, у сумі 157577 грн. 12 коп. за період з 01.12.2014 р. по 11.08.2015 р., що складається з заборгованості за кредитом 95053 грн. 86 коп., заборгованості за процентами 13366 грн. 27 коп., штрафу за порушення строку сплати процентів 42000 грн. 00 коп., штрафу за порушення сплати кредиту 400 грн. 00 коп., пені по кредиту 1629 грн. 16 коп. та пені по відсотках 2127 грн. 83 коп. Крім того, розрахунок розміру невиконаних зобовязань відповідачем зроблено без урахування думки позивача і він не відповідає дійсній сумі заборгованості. Також нотаріусом не перевірено дотримання ПАТ «Банк Демарк» вимог закону при визначенні розмірів неустойки та підстав її стягнення. Так, відповідно до п. 6.4 кредитного договору, у разі порушення перший та другий рази строку сплати відсотків за кредитом позичальник сплачує за кожне таке порушення штраф у розмірі 3000 грн. 00 коп., а за порушення цього строку три й більше разів розмір штрафу збільшується у 2 рази. Крім того, за порушення строку сплати процентів договором передбачено пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочених процентів. Тобто за одне й те саме порушення передбачено подвійну відповідальність. Тож при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не перевірено наявність чи відсутність спору щодо розміру заборгованості, - звернувши стягнення на предмет іпотеки, ПАТ «Банк Демарк» фактично позбавив [PERSON] можливості заперечувати розмір стягуваних з неї неустойок. Оскаржуваним рішенням позов задоволено: оспорюваний [PERSON] виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню; з ПАТ «Банк Демарк» на користь [PERSON] стягнуто 487 грн. 20 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. В апеляційній скарзі ПАТ «Банк Демарк» просить скасувати дане рішення і постановити рішення про відмову у задоволенні вимог [PERSON] Доводи скарги зводяться до такого: - на момент подання ПАТ «Банк Демарк» нотаріусу заяви про вчинення оспорюваного [PERSON] виконавчого напису заборгованість, яка є предметом цього напису, була безспірною. Так, остання не оспорювала у суді ні дій банку, ні розмір нарахованої ним заборгованості, - у надісланій [PERSON] вимозі ПАТ «Банк Демарк» вказало суму заборгованості за кредитом станом на 06.05.2015 р. З моменту надіслання цієї вимоги дія як кредитного, так і іпотечного договору, укладених ПАТ «Банк Демарк» з [PERSON] та [PERSON] відповідно, не припиняється, а чинним законодавством не передбачено, що виконавчий напис має бути вчинено саме на той обсяг заборгованості, який вказано у вимозі до боржника про її погашення, - позивач вказує, що з сумою заборгованості 122621 грн. 88 коп. станом на 06.05.2015 р. вона згодна. Тож вона має бути згодною і з розрахунком цієї заборгованості станом на 17.08.2015 р., т.я. його зроблено у такий же спосіб, як і попередній розрахунок. Тому є неправильним висновок суду І інстанції про те, що вказана у оспорюваному виконавчому написі сума заборгованості є спірною, - місцевий суд встановив, що на порушення п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріусу для вчинення виконавчого напису, про який йдеться, не було надано опису вкладення, що підтверджує надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання. Цей висновок є вірним. Проте порушення вищевказаної норми є формальним, т.я. факт отримання [PERSON] письмової вимоги про усунення нею порушення виконання зобовязання по справі доведено. У судовому засіданні представник ПАТ «Банк Демарк» підтримала апеляційну скаргу, а представник [PERSON] просив її відхилити за безпідставністю. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що на порушення п/п «ґ» п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення оспорюваного виконавчого напису відповідач не надав нотаріусу засвідчену ним копію опису вкладення, який підтверджує надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання, та що нотаріус не перевірив безспірності заборгованості у сумі 154577 грн. 12 коп., т.я. у письмовій вимозі ПАТ «Банк Демарк» до [PERSON] про усунення нею порушення виконання зобовязання розмір заборгованості останньої вказано у сумі 122621 грн. 88 коп. З такими висновками частково не погоджується апеляційний суд. Так, по справі встановлено наступне. 27.03.2012 р. ПАТ «Банк Демарк» і третя особа [PERSON] уклали кредитний договір № 12-011, а 28.05.2014 р. договір № 1 про внесення змін до договору від 27.03.2012 р. (їх копії на а.с. 47-49, 50). Згідно з цими договорами ПАТ «Банк Демарк» надало [PERSON] кредит у сумі 120000 грн. 00 коп. до 26.03.2019 р. під 20% річних та під зобовязання щомісячно погашати кредит у сумі 2672 грн. 00 коп. Пунктом 3.6.2 даного договору передбачено, що обовязкове дострокове погашення кредиту і процентів відбуватиметься невідкладно у випадку, якщо, серед іншого, позичальник не сплачує чергові платежі за договором на протязі трьох або більше місяців. Статтею 6 цього договору передбачено таку відповідальність позичальника: - за кожен факт порушення строку сплати кредиту штраф у розмірі 50 грн. 00 коп. та пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який вона нараховується, від суми простроченого платежу (п. 6.3), - за порушення строку сплати процентів за кредитом: пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який вона нараховується, від суми простроченого платежу, а також за перший та другий випадки штраф у сумі 3000 грн. 00 коп. за кожен факт такого порушення, а за третій та наступні випадки вказаний розмір штрафу збільшується у 2 рази (п. 6.4). На забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором ПАТ «Банк Демарк» і позивач [PERSON] 29.03.2012 р. уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 634 (його копія на а.с. 42-46). Цим договором забезпечено всі вимоги ПАТ «Банк Демарк» за кредитним договором (з наступними змінами) з [PERSON] шляхом передачі [PERSON] в іпотеку ПАТ «Банк Демарк» належного їй житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в м. Чернігові по вул. Заньковецької, № 37, загальною вартістю, що визначена за домовленістю сторін, у сумі 631553 грн. 00 коп., яка може змінюватися (в залежності від конюнктури ринку тощо). У пункті 2.2.2 даного договору зазначено, що у разі порушення зобовязань, забезпечених іпотекою, ПАТ «Банк Демарк» зобовязаний надіслати [PERSON] письмову вимогу про усунення нею порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у 30-денний строк та попередження про звернення стягнення (у тому числі дострокове) на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. У пункті 2.1.14 вказаного договору іпотеки зазначено, що ПАТ «Банк Демарк» має право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо його письмова вимога про усунення [PERSON] порушення виконання зобовязання не буде задоволена протягом 30-денного строку. В пункті 5.2. цього ж договору зазначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснене, зокрема, на підставі виконавчого напису нотаріуса і що вибір способу звернення стягнення на предмет іпотеки належить іпотекодержателю. Внаслідок порушення [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 27.03.2012 р. № 12-011 (зі змінами) станом на 06.05.2015 р. виникла заборгованість у сумі 122621 грн. 88 коп., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 95053 грн. 86 коп., за відсотками у сумі 8243 грн. 93 коп., по штрафу за порушення строку сплати відсотків у сумі 18000 грн. 00 коп., по штрафу за порушення строку сплати кредиту у сумі 200 грн. 00 коп., по пені по кредиту у сумі 482 грн. 22 коп. і по пені по відсотках у сумі 641 грн. 87 коп. Ці обставини жодним з учасників судового розгляду не заперечуються. Зокрема наявність заборгованості перед ПАТ «Банк Демарк» у такій сумі підтвердив представник [PERSON] у судовому засіданні апеляційного суду. 07.05.2015 р. ПАТ «Банк Демарк» рекомендованими листами з повідомленнями про їх вручення направив [PERSON] й [PERSON] вимоги №№ 03/12-1496 і 03/12/1495 відповідно про погашення ними вказаної заборгованості та з попередженням про те, що у разі несплати її протягом 30 днів банк вимагатиме дострокового розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Ці вимоги 15.05.2015 р. отримано [PERSON] особисто. Дані обставини підтверджуються копіями вимог, про які йдеться, поштових повідомлень про їх вручення та конверту, у якому отримала вимогу [PERSON] (а.с. 58-61, 17). Вказані вимоги ні [PERSON], ні [PERSON] не задовольнили. Внаслідок цього за період з 01.12.2014 р. по 11.08.2015 р. заборгованість за укладеним 27.03.2012 р. ПАТ «Банк Демарк» і [PERSON] кредитним договором № 12-011 (зі змінами) склала 154577 грн. 12 коп., а саме: за кредитом - 95053 грн. 86 коп., за відсотками - у сумі 13366 грн. 27 коп., по штрафу за порушення строку сплати відсотків у сумі 42000 грн. 00 коп., по штрафу за порушення строку сплати кредиту у сумі 400 грн. 00 коп., по пені по кредиту у сумі 1629 грн. 16 коп. і по пені по відсотках у сумі 2127 грн. 83 коп., що підтверджується копіями довідки та розрахунку ПАТ «Банк Демарк» відповідного змісту (а.с. 51, 52). 17.08.2015 р. останнє звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою, у якій просило його вчинити оспорюваний [PERSON] виконавчий напис. До цієї заяви товариство додало копії описаних вище іпотечного й кредитного договорів, витяг з паспорта позивача, копії документів про право власності останньої на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в м. Чернігові по вул. Заньковецької, № 37, розрахунок заборгованості за кредитним договором і довідку про те, що з моменту звернення ПАТ «Банк Демарк» до [PERSON] й [PERSON] з вимогою щодо виконання ними кредитних зобовязань кредитну заборгованість не погашено і що її розмір становить 154577 грн. 12 коп., копію документа про отримання [PERSON] готівкових коштів у кредит, копії вимоги до [PERSON] й [PERSON] про погашення ними кредитної заборгованості з відмітками про те, що станом на 17.08.2015 р. її не погашено, копії поштових повідомлень про вручення вказаних вимог і виписки по банківському рахунку [PERSON] Викладене підтверджене копіями вищевказаної заяви й доданих до неї всіх документів, які описано вище (а.с. 37-64). 17.08.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено оспорюваний позивачем виконавчий напис (його копія на а.с. 5). Цим написом нотаріус пропонує звернути стягнення на предмет іпотеки належний [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в м. Чернігові по вул. Заньковецької, № 37, і задовольнити вимоги ПАТ «Банк Демарк» про стягнення забезпеченої іпотекою простроченої заборгованості за кредитним договором від 27.03.2012 р. № 12-011 за період з 01.12.2014 р. по 11.08.2015 р. у сумі 154577 грн. 12 коп., з них 95053 грн. 86 коп. основний борг за кредитом, 13366 грн. 27 коп. заборгованість за відсотками, 42000 грн. 00 коп. - штраф за порушення строку сплати відсотків, 400 грн. 00 коп. - штраф за порушення строку сплати кредиту, 1629 грн. 16 коп. - пеня по кредиту, 2127 грн. 83 коп. - пеня по відсотках. Названий вище виконавчий напис звернуто до виконання: на його підставі державним виконавцем Новозаводського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції 03.09.2015 р. відкрито виконавче провадження і вчиняються відповідні виконавчі дії. Це підтверджено копіями постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 48619177 і листа державного виконавця від 03.09.2015 р. № 680/7 (а.с. 5, 5 (зв.)). З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Відповідно до п/п 3.1 п. 3 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Мінюсту України від 22.02.2012 р. № 296/5 (зареєстрований у Мінюсті України 22.02.2012 р. за № 282/20595), нотаріус вчиняє виконавчі написи за двох умов: якщо подані йому документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років. У підпункті 3.2 цього пункту зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який затверджено постановою Кабміну України від 29.06.1999 р. № 1172. Для вчинення оспорюваного виконавчого напису ПАТ «Банк Демарк» надало нотаріусу всі документи, вичерпний перелік яких передбачено п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за винятком передбачених підпунктом «ґ» цього пункту оригінала розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржникові письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання. Проте у даному конкретному випадку порушення припису вказаного підпункту не є підставою для задоволення позову, т.я. по справі встановлено не тільки факт надіслання позивачеві письмової вимоги відповідача про погашення заборгованості за кредитним договором з попередженням про наслідки її невиконання, а й факт отримання цієї вимоги позивачем особисто (про це йдеться навіть у позовній заяві а.с. 2 (зв.)). Твердження [PERSON] про те, що розрахунок розміру невиконаних зобовязань за кредитним договором відповідачем зроблено без урахування її думки та що нотаріусом не перевірено дотримання ПАТ «Банк Демарк» вимог закону при визначенні розмірів неустойки та підстав її стягнення, не є підставою для задоволення вимог останньої в силу п/п 3.2 п. 3 і п. 6 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Представник [PERSON] апеляційному суду пояснив, що [PERSON] визнає, що станом на 06.05.2015 р. виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 122621 грн. 88 коп., та що вона визнає її складові (про це вже йшлося вище). У вимогах ПАТ «Банк Демарк» від 07.05.2015 р. №№ 03/12-1496 і 03/12/1495 про погашення [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 12-011 від 27.03.2012 р., яка утворилася станом на 06.05.2015 р. у загальній сумі 122621 грн. 88 коп., останнім не повідомлялося, що на дату стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки сума заборгованості може бути збільшена внаслідок нарахування процентів за користування кредитом і неустойок після 06.05.2015 р. Отже сума заборгованості, нарахована за період з 07.05.2015 р. по 11.08.2015 р., є спірною. Тому її стягнення не повинно було включатися нотаріусом до оспорюваного виконавчого напису. Доводи позовної сторони про те, що звернувши стягнення на предмет іпотеки, ПАТ «Банк Демарк» фактично позбавив [PERSON] можливості заперечувати розмір стягуваних з неї неустойок, є юридично неспроможними як такі, що суперечать ст. 50 Закону України «Про нотаріат». Так, з тексту пунктів 6.3 і 6.4 кредитного договору між ПАТ «Банк Демарк» і [PERSON] від 27.03.2012 р. № 12-011 прямо й конкретно вбачається, що цими пунктами всупереч ст. 61 Конституції України і ст. 549 ЦК України дійсно передбачено подвійну відповідальність за порушення строків сплати кредиту та процентів за кредитом одночасно штраф і пеню - дві неустойки за одне й те ж порушення (дві неустойки за кожне з цих порушень). Виходячи з наведеного у цьому абзаці і ч. 3 ст. 551 ЦК України, апеляційний суд вважає за необхідне у рамках цієї справи визнати незаконними вимоги ПАТ «Банк Демарк» про стягнення двох неустойок як за порушення строків сплати кредиту, так і за порушення строків сплати процентів за кредитом. Встановлені по справі та описані вище характер і спосіб порушення [PERSON] та [PERSON] прав ПАТ «Банк Демарк» і наслідки порушення цих прав вказують на те, що виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості розумною неустойкою за порушення [PERSON] і [PERSON] зобовязань перед ПАТ «Банк Демарк» є нараховані останнім пеня по кредиту у сумі 482 грн. 22 коп. і штраф за порушення строку сплати відсотків у сумі 18000 грн. 00 коп. Згідно з нині чинною редакцією статті 50 Закону України «Про нотаріат», право на оскарження нотаріальної дії (нотаріального акта) має особа, прав та інтересів якої стосується ця дія (акт). Редакція цієї статті, що була чинною з 06.04.2006 р. по 01.12.2008 р., містила частину сьому, яка приписувала, що спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. Аналіз змісту нині чинної редакції ст. 50 Закону України «Про нотаріат» доводить суд висновку, що визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню частково, не буде суперечити її приписам. Даного висновку апеляційний суд дійшов ще й з урахуванням того, що у п. 16 нині чинної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що спір про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, вирішується у порядку цивільного судочинства, якщо однією з сторін спору є фізична особа. По справі встановлено, що виконавчий напис, про який йдеться, вчинено як на безспірну, так і на спірну заборгованість, і що на його виконання вчинено певні виконавчі дії. Враховуючи ці обставини, апеляційний суд доходить висновку про те, що визнання його таким, що не підлягає виконанню у повному обсязі, призведе до непропорційного втручання у відносини між [PERSON], [PERSON] і ПАТ «Банк Демарк» та спричинить припинення стягнення на користь останнього безспірної заборгованості, розмір якої є значно вищим, ніж спірної (ці розміри буде наведено нижче), та потребу у повторному зверненні до нотаріуса або до суду для її стягнення. Отож апеляційний суд вважає за необхідне оспорюваний виконавчий напис: - визнати таким, що не підлягає виконанню, в частині пропозиції задовольнити вимоги ПАТ «Банк Демарк» у розмірі забезпеченої заставою простроченої заборгованості на загальну суму 32797 грн. 11 коп., а саме: за відсотками - у загальній сумі 5122 грн. 34 коп. за період з 07 травня по 11 серпня 2015 р., по штрафу за порушення строку сплати відсотків - у сумі 24000 грн. 00 коп. за цей же період, по штрафу за порушення строку сплати кредиту у сумі 400 грн. 00 коп. за період з 01.12.2014 р. по 11.08.2015 р., по пені по кредиту у сумі 1146 грн. 94 коп. за період з 07 травня по 11 серпня 2015 р. і по пені по відсотках у сумі 2127 грн. 83 коп. за період з 01.12.2014 р. по 11.08.2015 р., - визнати таким, що підлягає виконанню, в частині пропозиції задовольнити вимоги ПАТ «Банк Демарк» у розмірі забезпеченої заставою простроченої станом на 06.05.2015 р. заборгованості на загальну суму 121780 грн. 01 коп., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 95053 грн. 86 коп., за відсотками у сумі 8243 грн. 93 коп., по штрафу за порушення строку сплати відсотків у сумі 18000 грн. 00 коп., по пені по кредиту у сумі 482 грн. 22 коп. Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням рішення про часткове задоволення позову. У порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України у звязку з частковим задоволенням як позову, так і апеляційної скарги апеляційний суд перерозподіляє судові витрати (документи про сплату судового збору на а.с. 1, 121, 126) таким чином: - ПАТ «Банк Демарк» має компенсувати [PERSON] половину витрат по сплаті судового збору за звернення до суду з позовом у сумі: 487 грн. 20 коп.: 2 = 243 грн. 60 коп., - [PERSON] має компенсувати ПАТ «Банк Демарк» половину витрат по сплаті судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою у сумі: 1339 грн. 80 коп.: 2 = 669 грн. 90 коп., - шляхом взаємозаліку [PERSON] повинна компенсувати ПАТ «Банк Демарк» витрати по сплаті судового збору у сумі: 669 грн. 90 коп. - 243 грн. 60 коп. = 426 грн. 30 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial