Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить припинити стягнення з нього на користь відповідача коштів на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно протягом усього часу проживання з дитиною-інвалідом [PERSON], [INFO]; припинити стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць до досягнення дитиною повноліття; стягувати з нього в користь малолітнього сина-інваліда [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 26.09.2002 року. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO]. 25.09.2009 року шлюб між сторонами у справі розірвано. Вважає, що оскільки їхній з відповідачем син з 25.11.2011 року перебуває у Роздільському дитячому будинку-інтернаті на повному державному утриманні, а відповідач не за цільовим призначенням використовує кошти, що стягуються з нього як аліменти на дитину, стягнення з нього таких виплат необхідно припинити. Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали. Пояснили, що позивач не заперечує щодо сплати аліментів на утримання сина, однак бажає перераховувати такі на рахунок в Ощадному банку. З 25.11.2011 року дитина-інвалід [PERSON] перебуває у Роздільському дитячому будинку-інтернаті. Відповідач вдруге одружена. Наведене є підставою для припинення стягнення з позивача коштів на утримання відповідача. Доказів нецільового використання відповідачем коштів на утримання сина [PERSON] не мають. Зазначають, що у позивача є сім'я. Відповідач постійно вимагає у позивача кошти. Просять позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково - у частині припинення стягнення аліментів на її утримання у зв'язку з проживанням з нею дитини-інваліда. Щодо стягуваних з позивача аліментів на утримання дитини пояснила, що ці кошти використовує лише на потреби дитини. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що шлюб між сторонами у справі був зареєстрований 26.09.2002 року. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 25.09.2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 220 (а.с. 6). Стосовно позовної вимоги про припинення стягнення коштів на утримання відповідача, суд виходить з наступного. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.10.2009 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом [PERSON], [INFO], та опікування ним (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Згідно з довідкою Роздільського дитячого будинку-інтернат № 25551445 від 02.08.2013 року № 306 [PERSON], [INFO], з 25.11.2011 року знаходиться у Роздільському дитячому будинку-інтернаті на повному державному утриманні (а.с. 11). Ураховуючи, що право на утримання в одного з подружжя, передбачене ст. 88 СК України, триває лише протягом всього часу його проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею, припинення спільного проживання цим одним з подружжя з дитиною-інвалідом є підставою для припинення у нього права на утримання від другого з подружжя. За таких обставин позов у цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про припинення стягнення в користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 193 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Так, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.10.2009 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 08.10.2009 року до повноліття дитини (а.с. 10). Оскільки суду не подано доказів нецільового використання відповідачем аліментів на утримання сина [PERSON], представник позивача [PERSON] у судовому засідання визнала, що таких доказів у неї немає, суд вважає вимогу про припинення стягнення аліментів на користь відповідача на дитину безпідставною, а тому у її задоволенні необхідно відмовити. У зв'язку з цим не підлягає задоволенню вимога про стягнення цих аліментів шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Таким чином, позов задовольняється частково, у межах, зазначених вище.

Outcome: partial