Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Руднянської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті його батька - [PERSON], відкрилася спадщина на все належне йому майно. До спадкового майна померлого також належить житловий будинок [ADDRESS], однак, на вказаний будинок відсутні правовстановлюючі документи, через що позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та вказав, що просить здійснювати розгляд справи за його відсутності. Представник Руднянської сільської ради Броварського району Київської області у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав лист, у якому вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 03 вересня 2009 року виконкомом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області ( а. с. 5 ). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на житловий будинок № 74 та надвірні будівлі по [ADDRESS]. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавцем 28 травня 2003 року складено заповіт, посвідчений секретарем Руднянської сільської ради Броварського району Київської області Ковальчук Н.І., за яким все своє спадкове майно, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, а також те, на що спадкодавець за законом матиме право заповів [PERSON]. Даний заповіт на день смерті заповідачем не переписано і не скасовано. (а.с. 7) Із спадкової справи № 770/2009 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, 16.10.2009 року звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в якій просив видати свідоцтво про право на спадщину, в тому числі на спадковий житловий будинок. Також зі спадкової справи вбачається, що іншим спадкоємцем за законом є син померлого - [PERSON], але останній відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивача. У видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно позивачу відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що свідчить відповідний лист Броварської районної державної нотаріальної контори за № 843/02-14 від 07.04.2015 року, рекомендовано звернутися до суду. (а. с. 17). У довідках від 17.04.2015 року за № 198 та від 23.04.2015 року за № 214, виданих виконавчим комітетом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, зазначено, що згідно записів у погосподарській книзі за 1955, 1956, 1957 та 2006-2010 роки, особовий рахунок [NUMBER] та [NUMBER], головою господарства по [ADDRESS], був [PERSON], який помер [INFO]. Померлий [PERSON] на день смерті був прописаний і постійно проживав у даному житловому будинку по [ADDRESS]. На даний час у вказаному будинку постійно проживає син померлого - [PERSON]. Відповідно до довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» по [ADDRESS], збудований житловий будинок загальною площею 76,8 кв.м, жилою площею 40,0 кв.м, з надвірними будівлями: вбиральня, сарай, гараж, погріб, колодязь, огорожа. Рік побудови будинку - 1956 ( а. с. 16). Із копії Державного акта на право приватної власності на землю, [NUMBER], виданого Руднянською сільською радою народних депутатів, вбачається, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,213 га, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). Зі змісту ст. 331 ЦК України вбачається, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти про прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державному комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Таким чином, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. У технічному паспорті на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на сторінці «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд» у графі «рік побудови» зазначено «1956 рік» (а.с. 12). Тобто, спірний будинок збудовано до 5 серпня 1992 року на земельній ділянці, яка перебувала у власності спадкодавця, а, відтак, на нього може бути визнано право власності, яке переходить у порядку спадкування. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Отже, із вищевикладеного вбачається, що за життя [PERSON] не встиг оформити у встановленому законом порядку спірний будинок, тому відсутні правовстановлюючі документи. Підстав незаконності набуття позивачем права власності на домоволодіння [ADDRESS] судом не встановлено. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved