Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що відповідач по справі є її батьком. На даний час вона навчається на 3 курсі Державного вищого навчального закладу Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського та потребує матеріальної підтримки, яку відповідач їй не надає. Тому, змушена звернутися до суду з даним позовом та просити суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення її навчання у Таврійському національному університеті імені В.І. Вернадського. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки позивачка не підтримує з ним стосунків, не бажає спілкуватися з ним та його рідними. Зазначив, що не проти сплати аліментів, але в межах розумної суми. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі [PERSON], [INFO] є батьком позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 15 липня 1998 року. (а.с.19) За ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з Довідки № 350 від 02 жовтня 2018 року, виданої Таврійським національним університетом імені В.І. Вернадського, [PERSON], дійсно навчається на 3 курсі денної форми навчання (Навчально-наукового інституту філології та журналістики, спеціальності 014 Середня освіта. Мова та література (переклад включно) -турецька), за державним замовленням. Згідно Студентського квитка [NUMBER] виданого Таврійським національним університетом імені В.І. Вернадського, термін закінчення навчання [PERSON] - 30 червня 2020 року. За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК (2947-14) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Як встановлено в судовому засіданні та не спростовано відповідачем, останній матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання не надає, іншої сім»ї та дітей на утриманні не має, є людиною працездатного віку, атому зобов'язаний надавати матеріальну допомогу доньці на її навчання до закінчення нею навчання. Суд, вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на її утримання, бере до уваги матеріальне становище позивача, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача, приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 08 жовтня 2018 року і до закінчення навчання [PERSON] у «Таврійському національному університеті імені В.І. Вернадського», а саме до 30 червня 2020 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 08 жовтня 2018 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 08 жовтня 2018 року. Крім того, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору. У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Outcome: approved