Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~У жовтні\~2018\~року [PERSON] звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної власності, мотивуючи свої вимоги тим, що йому належить відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом ѕ частини у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4.7105 га, кадастровий номер 4820355700:06:000:0132, яка знаходиться на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області та ѕ частину у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0.2551 га, кадастровий номер 4820355700:06:000:1516, яка знаходиться на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області. Відповідачу [PERSON] належить по ј частині кожної з вказаних земельних ділянок. Посилаючись на те, що він не має змоги виділити як співвласник у натурі належну йому частину кожної з земельних ділянок у досудовому порядку через відсутність нотаріально посвідченої згоди відповідача, яка відмовляється її надавати у зв`язку з відсутністю часу та коштів, позивач прохав виділити йому в натурі ѕ частини земельної ділянки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0.2551 га, кадастровий номер 4820355700:06:000:1516, яка знаходиться на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, що становить 0.1913 га земельної ділянки, а також виділити йому в натурі ѕ частини земельної ділянки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4.7105 га, кадастровий номер 4820355700:06:000:0132, яка знаходиться на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, що становить 3.5329 га. Відповідач [PERSON] надала суду відзив та письмові пояснення, в яких вказала, що, не дивлячись на те, що її частки у земельних ділянках невеликі, вона б погодилася на виділення тільки в безоплатний для себе спосіб. Зазначила, що в досудовому порядку їй не були запропоновані реальні варіанти по розподілу земельної ділянки. Вказала на наявність у неї онкологічного захворювання, отримання мінімальної пенсії. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, прохав виділити позивачу земельні ділянки за варіантами 1 та 3, запропонованими експертом. Відповідач [PERSON] у судові засідання двічі не з`явилась. \~ \~ \~ \~ \~ Вивчивши\~матеріали справи,\~суд приходить\~до наступного.\~ Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 20 липня 2016 року позивач [PERSON] є власником ѕ часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4.7105 га, кадастровий номер 4820355700:06:000:0132, яка знаходиться на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області та ѕ часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0.2551 га, кадастровий номер 4820355700:06:000:1516, яка знаходиться на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області. Записи про реєстрацію прав власності на вказані земельні ділянки містяться в витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Також з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на ј частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4.7105 га, кадастровий номер 4820355700:06:000:0132, яка знаходиться на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області та право власності на ј частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0.2551 га, кадастровий номер 4820355700:06:000:1516, яка знаходиться на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 березня 2017 року у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування, визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування відмовлено. За замовленням [PERSON] приватним підприємством «Контур Зем» були розроблені технічні документації на спірні земельні ділянки. Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року по справі було призначено судову земельно-технічну експертизу та зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року провадження по справі відновлено. Згідно висновку експерта № 115-097 від 26 червня 2019 року за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи відповідно до нормативно-правових актів поділити земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4.7105 га, кадастровий номер 4820355700:06:000:0132, яка знаходиться на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, виділивши у натурі позивачу [PERSON] ѕ частки, позивачу [PERSON] ј частки земельної ділянки є технічно можливим. Експертом запропоновано два варіанти поділу земельної ділянки відповідно до ідеальних часток: -варіант № 1: позивачу [PERSON] надається частина земельної ділянки загальною площею 3.5329 га з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 1, 2, 3, 6, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки (на плані «Додаток 2» позначені блакитним кольором); відповідачу [PERSON] надається частина земельної ділянки загальною площею 1.1776 га з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 6, 3, 4, 5, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки (на плані «Додаток 2» позначені помаранчевим кольором); -варіант № 2: позивачу [PERSON] надається частина земельної ділянки загальною площею 3.5329 га з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 1, 2, 3, 4, 7, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки (на плані «Додаток 3» позначені помаранчевим кольором); відповідачу [PERSON] надається частина земельної ділянки загальною площею 1.1776 га з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 7, 4, 6, 5, яким позначені поворотні точки межі земельної ділянки (на плані «Додаток 3» позначені блакитним кольором). Крім того, згідно висновку експерта відповідно до нормативно-правових актів поділити земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0.2551 га, кадастровий номер 4820355700:06:000:1516, яка знаходиться на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, виділивши у натурі позивачу [PERSON] ѕ частки, позивачу [PERSON] ј частки земельної ділянки є технічно можливим. Експертом запропоновано два варіанти поділу земельної ділянки відповідно до ідеальних часток: -варіант № 3: позивачу [PERSON] надається частина земельної ділянки загальною площею 0. 1913 га з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 2, 3, 4, 5, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки (на плані «Додаток 4» позначені помаранчевим кольором); відповідачу [PERSON] надається частина земельної ділянки загальною площею 0.0638 га з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 1, 2, 5, 6, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки (на плані «Додаток 4» позначені блакитним кольором); -варіант № 4: позивачу [PERSON] надається частина земельної ділянки загальною площею 0. 1913 га з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 1, 2, 5, 6, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки (на плані «Додаток 5» позначені помаранчевим кольором); відповідачу [PERSON] надається частина земельної ділянки загальною площею 0.0638 га з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 2, 3, 4, 5, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки (на плані «Додаток 5» позначені блакитним кольором). Правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України, з урахуванням інтересів усіх її учасників. Частиною 1\~ст.\~316 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1\~ст.\~317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 358 ЦК України\~передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За змістом\~статті 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У відповідності до\~ст.\~367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності припиняється. Згідно приписів\~ст. 88 Земельного кодексу України\~вбачається що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі являються співвласниками по 3/4 та 1/4 частинах двох спірних земельних ділянок площами 0.2551 га та 4.7105 га, однак не можуть дійти згоди щодо виділення кожній з них належної їй успадкованої частки. У відповідності до рішення № РВ № - 4800393762018 від 12 квітня 2018 року державного кадастрового реєстратора відділу в Арбузинському районі Головного управління Держгеокадстру у Миколаївської області у задоволення заяви [PERSON] про внесення відомостей до Державного земельного кадастру відмовлено у зв`язку з відсутністю нотаріально посвідченої згоди на поділ земельної ділянки. З урахуванням викладеного суд вважає, що позивач у досудовому порядку не має змоги урегулювати спір щодо виділення у натурі належних йому на праві власності частин земельних ділянок, у зв`язку з чим позовна заява підлягає задоволенню. Як вбачається з ситуаційних планів технічної документації земельних ділянок спірні земельні ділянки містяться всередині земельних масивів та розташовані окремо одна від одної. Земельна ділянка площею 4.7105 га має заїзд з дороги, земельна ділянка 0.2551 га такого заїзду не має. При виборі обох запропонованих експертом варіантів земельна ділянка площею 4.7105 га матиме заїзд з дороги. Будь-яких пропозицій щодо вибору одного з варіантів, запропонованих експертом, відповідач не заявляла. Суд вважає, що обидва варіанти поділу земельних ділянок, запропоновані експертом, є прийнятними. Однак, з урахуванням конфігурацій земельних ділянок після їх поділу, суд вважає, що варіанти №№2 та 4, запропоновані експертом, є найбільш ефективним способом захисту прав кожного з співвласників, що враховує їхні інтереси і не порушує будь-чиї права. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою -1 відсоток ціни позову, але не менше 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У відповідності до ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складається з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру про визнання права власності у розмірі ѕ частини на дві земельні ділянки: площею 0.2551 га вартістю 4934 грн. та площею 4.7105 га вартістю 76591 грн. Загальна вартість обох земельних ділянок складатиме 81525 грн. Вартість ѕ земельних ділянок, на які претендує позивач, складає 61143 грн. 75 к. Один відсоток від останньої суми складатиме 611 грн. 44 к. За такого, позивач при зверненні до суду повинен був сплатити судовий збір у розмірі 704 грн. 80 к. Ним же при зверненні до суду сплачено за двома квитанціями 704 грн. 80 к. та 765 грн. 91 к., тобто переплата судового збору становить 765 грн. 91 к. Тобто, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 704 грн. 80 к. Відповідачем [PERSON] разом з відзивом подано суду довідку № 7319 від 18 грудня 2018 року, відповідно до якої [PERSON] отримує пенсію за віком, загальний розмір якої за 2018 рік склав 19489 грн. 20 к. Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору сторону з урахуванням її майнового стану за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Враховуючи, що розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу відповідача, під інші категорії осіб, визначені у статті 8 Закону України «Про судовий збір» відповідач не підпадає, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору на користь позивача. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3\~статті 133 ЦПК України\~визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною 2\~статті 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.\~\~ Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Крім того, відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Як\~вбачається з\~матеріалів справи,\~адвокат Гриненко\~І.І.\~представляв інтереси\~ [PERSON] \~на підставі\~ордеру серії\~МК №\~103071,\~виданого 01\~серпня 2018\~року \~та свідоцтва\~про право\~на зайняття\~адвокатською діяльністю. Згідно Акту приймання-передачі надання послуг від 02 серпня 2018 року до Договору від 01.08.2018 року вартість послуг адвоката за виконання наступних робіт: участь у судових засіданнях, консультацію, підготовку процесуальних документів та позову складає 3000 грн. Акт підписаний позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] І.І. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 01/08/2018 року позивачем [PERSON] сплачено за правову допомогу 3000 грн. Враховуючи те, що позивачем не надано суду договору про надання юридичних послуг, укладеного між ним та адвокатом [PERSON] І.І [PERSON] , суд вважає, що позивачем не підтверджено належним чином документально витрати на правову допомогу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що вказані витрати на правову допомогу не підлягають стягненню з відповідача. Однак, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати за проведення експертизи у загальній сумі 7000 грн., оскільки відповідач ухилялась від добровільного вирішення спору в позасудовому порядку, що змусило позивача звертатись до суду за захистом свого порушеного права, а без проведення експертизи неможливо було поділити спільне нерухоме майно. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Крім\~того,\~не підлягає\~задоволенню вимога\~позивача про\~стягнення з\~відповідача 50% вартості послуг за виготовлення технічної документації на земельні ділянки у розмірі 2900 грн., оскільки такі витрати не є судовими витратами, пов`язаними з розглядом справи у розумінні частини 3 статті 133 ЦПК України.

Outcome: approved