Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У квітні 2015 року виконавчий комітет Центрально-Міської районної в місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 23 листопада 2007 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 2011 року подружжя шлюбні відносини не підтримують, з цього часу [PERSON] залишила малолітнього сина [PERSON] на свого чоловіка та свекруху, переклавши на них батьківські обовязки щодо виховання та утримання дитини. Малолітню дочку [PERSON] відповідач часто, на декілька днів, залишала на свекруху, а сама в той час бродяжила та вживала спиртні напої. 22 січня 2015 року о 22.45 годині до приймального відділення комунального закладу «Криворізька міська дитяча лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» каретою швидкої допомоги в супроводі оперуповноваженого сектору кримінальної міліції у справах дітей Центрально-Міського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області [PERSON] була доставлена малолітня [PERSON], яка була недоглянута та в брудному одязі. Дитина протягом 10 днів, до того як доставлена до лікарні, перебувала зі співмешканцем відповідача, [PERSON], оскільки місцезнаходження матері було невідоме. За час перебування малолітньої [PERSON] в лікувальному закладі мати відвідала дочку тільки один раз. За таких обставин 20 лютого 2015 року адміністрацією комунального закладу «Криворізька міська дитяча лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» спільно з сектором кримінальної міліції у справах дітей Центрально-Міського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області складено акт про покинуту дитину у закладі охорони здоровя. Відповідно до рішення виконкому районної у місті ради від 03 березня 2015 року № 77 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та направлено до комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», в якому на даний час дитина і перебуває. За ініціативою служби у справах дітей виконкому районної у місті ради малолітні [PERSON] та [PERSON], 23 лютого 2015 року та 26 лютого 2015 року відповідно, були влаштовані до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» з метою їхнього соціального захисту. Однак мати жодного разу не відвідала дітей у вказаному державному закладі. Відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню, навчанню та утриманню дітей, не здійснює за ними належний догляд і контроль, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не цікавиться їхнім здоровям і життям. Крім того, відповідач разом зі своїм співмешканцем [PERSON] систематично зловживає спиртними напоями, збирає за місцем свого мешкання осіб сумнівної поведінки, з якими розпиває алкогольні напої. З [PERSON] проводилась індивідуально-профілактична робота спеціалістами служби у справах дітей виконкому районної у місті ради та фахівцями з соціальної роботи Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме за ухилення від виконання батьківських обовязків. Посилаючись на викладене, виконавчий комітет Центрально-Міської районної в місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнути з неї аліменти на утримання дітей у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомила. У звязку з цим, за згодою позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» у судове засідання не зявився, від закладу до суду надійшов лист про розгляд справи за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримують. Прокурор у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є оперуповноваженим сектору кримінальної міліції у справах дітей Центрально-Міського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, пояснив, що на відповідача від її співмешканця неодноразово надходили скарги про те, що вона не займається вихованням дітей, залишає їх на декілька днів і за це притягувалась до адміністративної відповідальності. Йому відомо, що дітей забирали до лікарні, відповідач зловживає спиртними напоями, а в будинку, де мешкають діти, антисанітарні умови проживання. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є дільничним інспектором Центрально-Міського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, пояснив, що [PERSON] разом зі своїм співмешканцем [PERSON] ведуть антисоціальний образ життя, завжди знаходяться в стані алкогольного спяніння, у будинку відсутні жодні умови для проживання. Діти неохайні та брудні, повертати їх матері неможливо. Сусіди в їхні відносини не втручаються. Відповідач зі співмешканцем перебувають на обліку щодо насилля у сімї, але між собою. Вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є соціальним педагогом КЗШ № 5, пояснила, що [PERSON] не виконує свої батьківські обовязки, не цікавиться вихованням дітей, лишає їх самих або залишає на інших людей. На даний час діти перебувають у центрі реабілітації. Анастасія та [PERSON] мешкали з матірю та її співмешканцем по вул. Гусєва, 16 у м. Кривому Розі. При відвідуванні цього будинку було встановлено, що відповідач знаходиться в неадекватному стані (скоріше за все в алкогольному спянінні), діти перелякані, умови проживання антисанітарні, все брудне. [PERSON] до школи водить його бабуся та інколи батько. Вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є фахівцем із соціальної роботи Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, пояснила, що [PERSON] не виконує свої батьківські обовязки. Службою у справах дітей та соціальною службою було проведено рейд по вул. Гусєва, 16 у м. Кривому Розі, під час якого встановлено незадовільні умови проживання. Бабуся допомагала доглядати за дітьми, а також їхній батько, який зібрав [PERSON] до школи. Мати зловживає алкогольними напоями, вони застали її в нетверезому стані, діти брудні та дуже голодні. [PERSON] та [PERSON] мешкали з бабусею по вул. Весняній, 13 у м. Кривому Розі, а менша дитина з матірю. Відповідачу було рекомендовано звернутись до нарколога, прибрати в будинку та зробити косметичний ремонт, а також належним чином годувати дітей, але всі ці рекомендації було проігноровано. Дітям було надано необхідні сезонні речі (одяг). Вважає, що дітей повертати відповідачу не можна та її необхідно позбавити батьківських прав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є бабусею дітей та свекрухою відповідача, пояснила, що невістка залишила дітей на родичів, зловживає алкогольними напоями, у будинку антисанітарні умови проживання, не цікавиться дітьми. [PERSON] мешкав разом із нею більше 2 років і не хотів до матері. Син перебуває з невісткою в шлюбі. По вул. Гусєва, 16 у м. Кривому Розі було дитяче ліжко у Насті, а Ліза спала на дорослому ліжку, білизна начебто чиста. У січні 2015 року вона була у будинку відповідача, яка знаходилась у стані алкогольного спяніння. Зі слів дітей мати зі співмешканцем часто билися. [PERSON] не хотів провертатись до матері, оскільки її співмешканець його недолюблював, бо він не рідна дитина. Вона, бабуся, відвідує дітей у центрі реабілітації. [PERSON] дітей не відвідує, 9 травня 2015 року її не пустили до дітей, тому що вона була пяна. ЇЇ батько (дідусь) відвідує дітей. Вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, показання свідків, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, з 23 листопада 2007 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 2011 року подружжя шлюбні відносини не підтримують, з цього часу [PERSON] залишила малолітнього сина [PERSON] на свого чоловіка та свекруху, переклавши на них батьківські обовязки щодо виховання та утримання дитини. Малолітню дочку [PERSON] відповідач часто, на декілька днів, залишала на свекруху, а сама в той час бродяжила та вживала спиртні напої. Постановами Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 жовтня 2013 року та від 16 червня 2014 року [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, а саме за ухилення від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. 22 січня 2015 року о 22.45 годині до приймального відділення комунального закладу «Криворізька міська дитяча лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» каретою швидкої допомоги в супроводі оперуповноваженого сектору кримінальної міліції у справах дітей Центрально-Міського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області [PERSON] була доставлена малолітня [PERSON], яка була недоглянута та в брудному одязі. Дитина протягом 10 днів, до того як доставлена до лікарні, перебувала зі співмешканцем відповідача, [PERSON], оскільки місцезнаходження матері було невідоме. За час перебування малолітньої [PERSON] в лікувальному закладі мати відвідала дочку тільки один раз. За таких обставин 20 лютого 2015 року адміністрацією комунального закладу «Криворізька міська дитяча лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» спільно з сектором кримінальної міліції у справах дітей Центрально-Міського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області складено акт про покинуту дитину у закладі охорони здоровя. Відповідно до рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 03 березня 2015 року № 77 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та направлено до комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», в якому на даний час дитина і перебуває. За ініціативою служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради малолітні [PERSON] та [PERSON], 23 лютого 2015 року та 26 лютого 2015 року відповідно, були влаштовані до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» з метою їхнього соціального захисту. Однак мати жодного разу не відвідала дітей у вказаному державному закладі. Відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню, навчанню та утриманню дітей, не здійснює за ними належний догляд і контроль, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не цікавиться їхнім здоровям і життям. Крім того, відповідач разом зі своїм співмешканцем [PERSON] систематично зловживає спиртними напоями, збирає за місцем свого мешкання осіб сумнівної поведінки, з якими розпиває алкогольні напої. З [PERSON] проводилась індивідуально-профілактична робота спеціалістами служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради та фахівцями з соціальної роботи Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, однак це відповідних позитивних результатів не дало. Згідно із висновком виконкому Центрально-Міської районної у місті ради як органу опіки та піклування від 6 травня 2015 року № 8/33-4161 останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Статтею 150 СК України передбачено обовязок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитини» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» розяснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ураховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітніх дітей та стягнення аліментів на їх утримання слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено та повністю підтверджується матеріалами справи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей.

Outcome: approved