Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 25 000,00 грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 458,56 грн. та загальну суму процентів, передбачених договором у розмірі 750,00 грн. та судовий збір. В обгрунтування своїх вимог позивач вказував, що 28.10.2013року уклав з відповідачем договір позики, за яким передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути позику до 01.12.2013року, про що написав письмову розписку. На його вимогу про повернення боргу відповідач грошові кошти не повернув, став уникати його та ухилятися від обов'язку повернути борг. На момент звернення до суду з вказаним позовом гроші йому так і не повернуті. Тому на підставі ст.ст.526, 1046-1050 ЦК України вважає, що гроші повинні бути стягнуті в примусовому порядку. Крім того просить стягнути передбачені ст.625 ЦК України інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 458,56 грн. та загальну суму процентів, передбачених договором, у розмірі 750,00 грн. Посилаючись на наведені вище обставини, позивач просив позов задовольнити, стягнути вказані суми та відшкодувати судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив стягнути суму заборгованості за договором позики - 26 208,56 гривень та судові витрати в сумі 262,10 гривень. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав, підтвердив наявність в нього заборгованості перед позивачем. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 28.10.2013року між позивачем і відповідачем був укладений договір позики в усній формі, за умовами якого позивач передав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 25 000,00 грн., які останній зобов'язався повернути не пізніше 01.12.2013року. В забезпечення виконання умов договору позики відповідачем власноруч була складена розписка щодо отримання грошей, однак свої зобов'язання у встановлений договором строк відповідач не виконав. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Обов'язок позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором, передбачений в ст.1049 ЦК України. Таке ж правило містить ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК зазначає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначає стаття 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач на день звернення до суду грошові зобов'язання не виконав та допустив прострочення їх виконання на 3 місяця - з 02.12.2013р. до 16.03.2014р. Згідно з наданим розрахунком втрати від інфляції за весь час прострочення складають 458,56 гривень, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. (Кількість днів прострочення на 16.03.2014р. становить 103 дні; розмір облікової ставки становить 6,5% річних; 25000 грн. х 6,5% х 103 : 365 =458,56 грн.) Також підлягають стягненню передбачені п.2 договору позики 3 відсотки річних від простроченої суми заборгованості, що за 3 місяця складає 750,00 гривень (25000 грн.х3% : 100% = 750 грн.). З огляду на вищевикладене суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі на загальну суму 26208,56 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений останнім при подачі позову судовий збір у розмірі 262,10 гривень.

Outcome: approved