overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка вказала, що з 16 серпня 2003 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадського стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області актовий запис №164. Від шлюбу мають доньку Аліну, [INFO], яка мешкає з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з грудня 2017 року. Від шлюбу мають доньку Аліну, [INFO] (свідоцтво серії І-КИ №277455), яка мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка вказала, що з 16 травня 2015 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Баглійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис №99. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з квітня 2017 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка вказала, що з 27 серпня 1999 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис №242. Від шлюбу у них була донька [PERSON], 05.08.2004 року вона загинула. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з 2007 року. Від шлюбу мали доньку [PERSON], яка 05.08.2004 року померла (свідоцтво серії І-КИ №575575). Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 липня 2005 року виконавчим комітетом Москалівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей, з 2016 року не підтримують з відповідачем сімейних стосунків та проживають окремо. Позивач, яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подавав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів і, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 липня 2005 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON] Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З 2016 року сторони не підтримують шлюбні стосунки та проживають окремо, діти проживають з позивачем. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.03.2015 (а.с.4); свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 10.12.2014 (а.с.6); свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 10.12.2018 (а.с.5); довідкою Москалівської сільської ради Ярмолинецького району №225 від 26.04.2018 про склад сім'ї [PERSON] (а.с.9). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 20 лютого 1998 року між нею та відповідачем повторно було зареєстровано шлюб Южноукраїнським міським відділом ЗАГС, актовий запис № 27. Від шлюбу вони мають чотирьох дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує на те, що причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння між нею та відповідачем, внаслідок чого між ними припинені шлюбні стосунки з жовтня 2017 року. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та щодо місця проживання дітей не має. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 20 лютого 1998 року Южноукраїнським міським відділом ЗАГС м.Южноукраїнськ Миколаївської області, актовий запис № 27. Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2018 року та призначено підготовче засідання на 03 травня 2018 року. Позивач у підготовче засідання не зявилась, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання не зявився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Тож, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, оскільки відповідач позов визнав. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозвязку, в межах заявлених вимог, визнання позову відповідачем,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], і просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення ним повноліття. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнає повністю і просив справу слухати у його відсутності. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 09.12.2011 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 091113 від 09.12.2011 року. У сторін під час шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-БВ № 216476 від 17.02.2014. Дитина проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області № 555 від 16.04.2018 року. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги вищевикладені обставини, а також те, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50% від прожиткового мінімуму для дитини даного віку, суд вважає за можливе позов задоволити та визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.04.2018 року і до досягнення ним повноліття. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 15.05.1993 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Троїцькому районному відділі реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 17. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов'язки, в результаті чого в сім'ї часто виникають сварки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 12.06.2018 року ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 15.05.1993 року сторони зареєстрували шлюб в Троїцькому районному відділі реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 28.04.2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 140. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2017 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов'язки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила повернути дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 28.04.2006 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 140, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , який є сином заявниці, а також встановлення над ним опіки та призначення опікуна. На обґрунтування заяви посилається на ті обставини, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства у зв`язку з психічним захворюванням, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує постійного догляду та опіки. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду. У судовому засіданні заявниця та представник органу опіки та піклування заяву підтримали та просили задовольнити. Суд, заслухавши заявницю та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з довідкою (а.с.6) [PERSON] , [INFO] є інвалідом ІІ групи з дитинства. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5), [PERSON] є матір`ю [PERSON] Заявниця проживає разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно висновку судово-психіатричного експерта № 124 від 28 лютого 2019 року, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і потребує встановлення над ним опіки (а.с. 32-33). Згідно з поданням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 07 серпня 2018 року, як органу опіки та піклування, у разі визнання [PERSON] . недієздатним, вважають за доцільне призначити його опікуном матір [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] страждає психічним захворюванням та за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, суд має всі правові підстави для визнання його недієздатним. За правилами ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Ураховуючи вищенаведене, а також те, що [PERSON] за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає, що його слід визнати недієздатним та призначити його опікуном [PERSON] , [INFO] . за поданням органу опіки та піклування. Частиною 6 статті 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не може перевищувати двох років. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved