Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

У жовтні 2020 року Орган опіки та піклування Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області в особі Служби у справах дітей звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому з урахуванням уточнень просив позбавити їх батьківських прав у відношенні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з кожного на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі батьки [PERSON] та [PERSON] , в порушення положень Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Змінюють місце проживання, у Мар`їнському районі Донецької області, орендують житло в якому відсутнє електропостачання, готують їжу на вогнищі, порушують санітарно-гігієнічні умови, не працюють, схильні до зловживання алкогольними напоями, вихованням дітей не займаються. У зв`язку із чим, діти [PERSON] та [PERSON] , 09.01.2020 року поміщені та перебувають у Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. З 14.02.2020 року перебувають на обліку у службі у справах дітей Вугледарської міської ради, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Звернув увагу, що з 27.05.2020 року родина перебуває під супроводом Мар`їнського районного центру соціальних служб, комісію з прав захисту дитини з відповідачами проводились профілактичні бесіди та вони попереджались про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Вказує, що комісією з питань захисту прав дитини 15.07.2020 року ухвалено рішення про недоцільність повернення дітей [PERSON] та [PERSON] на виховання відповідачам. Зазначає, що діти [PERSON] та [PERSON] бажають повернутись до батьків, термін їх перебування у центрі соціально-психологічної реабілітації закінчився 09.10.2020 року, але відповідачі не виявляють бажання забрати дітей на виховання в сім`ю. При цьому позивач посилається на висновок органу опіки та піклування Мар`їнської ВЦА Донецької області від 09.10.2020 року яким визнано доцільним позбавити відповідачів батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із закінченням терміну перебування дітей у вищезазначеному центрі реабілітації. Крім того, позивач звернув увагу, що батьки неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності та кримінальної відповідальності. Отже, позивач просив врахувати зазначені обставини та ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дітей, передати дітей органу опіки та піклування для встановлення відповідного статусу, і подальшого влаштування дітей, та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 1-5, 57). Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 23.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 25). Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 16.11.2020 року у протокольній формі позовну заяву на підставі вимог ч. 11 ст. 187 ЦПК України в частині стягнення аліментів залишено без розгляду з наданням строку у п`ять днів для усунення недоліків (а.с. 48). Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 19.01.2021 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду (а.с. 81). Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.06.2021 року замінено первісного позивача Орган опіки та піклування Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області в особі Служби у справах дітей правонаступником Службою у справах дітей Мар`їнської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області (а.с. 152-153). При розгляді справи представник позивача Завгородня К.В. позовні вимоги з підстав викладених у позові підтримала у повному обсязі, зокрема, пояснила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] . Постійно змінюють місце проживання. Діти були поміщені працівниками поліції до Великоновосилківського реабілітаційного центру у зв`язку із незадовільними умовами проживання. На час розгляду справи, відповідачі проживають у місті Красногорівка Донецької області, орендують житло, в якому не створено належних умов для проживання дітей, не працюють, схильні до зловживання алкогольними напоями. Притягувались до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків та насилля в сім`ї. Зокрема, відповідач [PERSON] був засуджений Мар`їнським районним судом Донецької області у 2017 році за вчинення злочину у відношенні [PERSON] у зв`язку із нанесенням їй легких тілесних ушкоджень. Зазначила, що діти бажають повернутись до батьків. Наполягала на тому, що позбавлення відповідачів батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини представник позивача пояснив, що вказані вимоги ґрунтуються на законі, і зумовлені обов`язком батьків матеріально утримувати дітей до досягнення повноліття. Після чого, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.183). При розгляді справи відповідач [PERSON] позов не визнав у його задоволенні просив відмовити, зокрема, пояснив, що він разом із дружиною опинився у складних життєвих умовах, перебували у тяжкому матеріальному становищі. Наразі він працює за наймом, разом із дружиною придбав будинок по [ADDRESS] , бажає виховувати дітей, забезпечити їм гідні умови проживання. Під час перебування дітей у реабілітаційному центрі у зв`язку із впровадженням карантину спілкується із ними за допомогою телефону. Не заперечував вини у вчиненні насилля по відношенню до дітей вважає, що він поніс покарання, спиртними напоями не зловживає. При розгляді справи відповідач [PERSON] позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні, зокрема, пояснила, що разом з її чоловіком [PERSON] та дітьми вони опинились у скрутному матеріальному становищі, допомоги від органів влади вони не отримували. Змушені були змінювати місце проживання на території Мар`їнського району Донецької області задля пошуків житла та роботи. Наразі придбали житло у місті Красногорівка, зробили ремонт в будинку. Інтересу до доньок вона ніколи не втрачала, постійно із ними спілкується за допомогою телефону, а до впровадження карантину відвідувала доньок у реабілітаційному центрі. Просить суд повернути їх до сім`ї, буде намагатись разом із чоловіком забезпечувати їм гідні умови проживання. Пояснила, що притягалась до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, зокрема, у зв`язку із наявністю бруду в будинку та залишенням дітьми місця проживання. При розгляді справи представник Мар`їнського районного центу соціальних служб для сім`ї та молоді проси суд позбавити відповідачів батьківських прав у зв`язку із незабезпеченням відповідачами належних умов для виховання дітей. Після чого до судового засідання представник не прибув, про причини неявки не повідомив (а.с. 77-81). Представник виконавчого комітету Богоявленської сільської ради Мар`їнського району Донецької області про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, до судового засідання не прибув, надіслав до суду заяву в якій слухання справи просив проводити за їх відсутності, зазначив, що відповідачі на території Богоявленської сільської ради не зареєстровані та не проживають (а.с. 114, 184). Допитана в судовому засіданні за участю педагога [PERSON] неповнолітня [PERSON] пояснила, що вона любить батька та матір, бажає проживати із мамою та папою. За час її перебування у Великоновосилківському реабілітаційному центрі її відвідувала мати. Вона постійно спілкується із батьками за допомогою засобів мобільного зв`язку. Заперечувала, щоб батьків позбавили прав відносно неї. Допитана в судовому засіданні за участю педагога [PERSON] малолітня [PERSON] пояснила, що вона любить батька та матір, бажає проживати із мамою та папою. За час її перебування у Великоновосилківському реабілітаційному центрі її відвідувала мати. Вона постійно спілкується із батьками за допомогою засобів мобільного зв`язку. Заперечувала, щоб батьків позбавили прав відносно неї. Суд вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши письмові докази долучені до матеріалів справи, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.04.2005 року та серії [NUMBER] від 08.08.2008 року встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6, 7). Паспортом громадянина України серії [NUMBER] та листом Новоукраїнської сільської ради Мар`їнського району Донецької області від 22.10.2020 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Донецьк Україна, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 24). Паспортом громадянина України серії [NUMBER] та листом Новоукраїнської сільської ради Мар`їнського району Донецької області від 22.10.2020 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець села Дерманка Корецького району Ровенської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 23). З повідомлення Вугледарської міської ради Служби у справах дітей від 17.06.2020 року вбачається, що 09.01.2020 року діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживали з батьками [PERSON] та [PERSON] в селі Палівка в орендованому будинку, в якому були відсутні належні умови для проживання та виховання дітей, було відсутнє водопостачання та електроенергія. Батьки не працювали, зловживали спиртними напоями. 09.01.2020 року діти були доставлені до Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де перебувають по теперішній час. З батьками проводились профілактичні бесіди та попереджено про відповідальність за ухилення від виховання дітей. Після чого, відповідачі виїхали на постійне місце проживання до села Богоявленка Мар`їнського району Донецької області (а.с. 11). З листа виконавчого комітету Богоявленської сільської ради Мар`їнського району Донецької області від 16.03.2021 року встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] на території Богоявленської сільської ради не зареєстровані та не проживають (а.с. 114). З довідки від 23.11.2020 року за № 1434 виданої Новоукраїнською сільською радою Мар`їнського району Донецької області та довідки від 23.11.2020 року за № 1902 виданої ВЦА міста Красногорівки Мар`їнського району Донецької області встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не проживають з 2006 року в [ADDRESS] . Фактично проживають за адресою [ADDRESS] (а.с. 58, 59). Актом оцінки потреб сім`ї № 02/255 від 06.10.2020 року та висновком оцінки потреб сім`ї від 06.10.2020 року встановлено, що відповідачі проживають в будинку по [ADDRESS] , не дотримуються санітарно гігієнічних норм, зокрема, у будинку дерев`яні вікна на яких відсутнє скло, не має вхідних дверей. Мати має ознаки вживання алкоголю, дорослі члени родини не працюють, для дітей не створено умов для проживання (а.с. 12-14, 15). Відповідно до повідомлення Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 08.07.2020 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , пройшли курс реабілітації та бажають повернутися в родину до батьків. Батьки [PERSON] та [PERSON] в умовах карантину та заборони відвідування вказаного закладу, постійно спілкуються з доньками в телефонному режимі (а.с. 10). Висновком органу опіки та піклування Мар`їнської РВЦА Донецької області від 09.10.2020 року, складеного на підставі рішення комісії з прав захисту дитини № 7 від 15.07.2020 року визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Висновок умотивований тим, що умови проживання відповідачів вкрай незадовільні. В будинку в місті Красногорівка, батьками не налагоджено побут, не покращено санітарно-гігієнічний стан, відповідачі не працюють, періодично вживають алкоголь. Із вказаного висновку встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] бажають повернутись до батьків, та батьки постійно спілкуються із доньками в телефонному режимі. При цьому термін перебування дітей у центрі реабілітації закінчується у 09.10.2020 року, отже, у зазначений день, із посиланням на положення ст. ст. 164, 165 СК України, зазначеним органом опіки та піклування вирішено доцільним позбавити відповідачів батьківських прав (а.с. 16-17). Актом відвідування сім`ї [PERSON] від 18.01.2021 року складеним фахівцем із соціальної роботи Мар`їнського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та працівниками Красногорівської ВЦА встановлено, що відповідачі проживають у [ADDRESS] , сім`я перебуває у складних життєвих обставинах, житло прибрано, є запас продуктів, вугілля та дров. Дитячих ліжок, одягу, місця для навчань не має. [PERSON] тимчасово працює, а [PERSON] хворіє (а.с. 75). Актом відвідування сім`ї [PERSON] від 17.02.2021 року складеним фахівцем із соціальної роботи Мар`їнського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та працівниками Красногорівської ВЦА встановлено, що у вищенаведеному будинку брудно, підлога не вимита, постільна білизна не дуже чиста, запас продуктів харчування обмежений, порушено правила безпеки з електроприладами. [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння. Для дітей умов проживання не створено, зокрема, відсутні місця для сну та відпочинку, відсутня шафа для одягу, відсутні дитячі речі (а.с. 115). Психолого-педагогічної характеристикою [PERSON] , [INFO] встановлено, що дитина має доброзичливі стосунки із підлітками, розвиток інтелектуального рівня відповідає середнім показникам вікової групи, виявляє емоційну прихильність до сестри та батьків (а.с. 116). Психолого-педагогічної характеристикою [PERSON] , [INFO] встановлено, що дівчина за характером спокійна, дружелюбна, дотримується правил поведінки, виявляє теплі дружні відносини між батьками та сестрою (а.с. 117). Листом КУ «Центр Соціально-психологічної реабілітації дітей Великоновосилківської селищної ради» від 10.03.2021 року за № 125 встановлено, що відповідач [PERSON] відвідувала їх мати. Батько не приїздив. Доньки постійно спілкуються з батьками у телефонному режимі. Діалог відбувається у доброзичливій атмосфері. Батьки цікавляться станом здоров`я дітей та умовами перебування у центрі. Діти люблять батьків та бажають повернутися в свою родину (а.с. 118). З вироку Мар`їнського районного суду Донецької області від 02.06.2017 року встановлено, що [PERSON] засуджено за фактом навмисного нанесення легких тілесних ушкоджень неповнолітній [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України і призначено покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 годин. Вказаний вирок набрав законної сили 01.07.2017 року. Повідомленням Мар`їнського районного відділу з питань пробації встановлено, що [PERSON] 10.10.2017 року знятий з обліку за відбуттям громадських робіт (а.с. 131). З постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 23.08.2019 року встановлено, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насилля у відношенні дружини [PERSON] та застосовано стягнення у вигляді штрафу. Вказана постанова набрала законної сили 03.09.2019 року. (а.с. 127). З постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 16.12.2019 року встановлено, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насилля у відношенні дружини [PERSON] та застосовано стягнення у вигляді штрафу. Вказана постанова набрала законної сили 27.12.2019 року. (а.с. 129). З постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 16.01.2020 року встановлено, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку із тим, що донька [PERSON] [INFO] займалась бродяжництвом у місті Красногрорівка та застосовано стягнення у вигляді штрафу. Вказана постанова набрала законної сили 28.01.2020 року. (а.с. 126). З постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 30.01.2020 року встановлено, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку із тим, що доньки [PERSON] 2005 р.н та [PERSON] 2008 р.н. займались бродяжництвом у селі Пречистівка та застосовано стягнення у вигляді попередження. Вказана постанова набрала законної сили 11.02.2020 року. (а.с. 128). З постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 22.01.2020 року встановлено, що [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення психологічного насилля відносно доньки [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю. Вказана постанова не була оскаржена та набрала законної сили 04.02.2020 року. (а.с. 130). Положеннями ч. 1, 2 ст. 13, ч. 2 ст. 264 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1, 7 ст. 80, ч. 1 ст. 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, а обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 11Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 12Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно частин першої та п`ятої статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 1-6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно може прийняти рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 3 ст. 166 СК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 СК України, а також при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, повинен з`ясувати безліч обставин, які дають підстави для позбавлення таких прав щодо дитини. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України), і допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, зокрема беззаперечних даних, що свідчать про умисний характер ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2017 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Потрібно з`ясувати, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа ЄСПЛ «Савіни проти України», заява № 39948/06 від 18 грудня 2008 року, параграф 50). У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Встановлено, що позивач, на підтвердження своїх позовних вимог надав суду повідомлення Служби у справах дітей Вугледарської міської ради, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , акт оцінки потреб сім`ї, акти обстеження житлово - побутових умов відповідачів а також, а також повідомлення Служби у справах дітей Вугледарської міської ради ( а.с. 11, 12-14, 15, 16-17), які обґрунтовані незадовільними побутовими умовами проживання відповідачів. Проте, у зазначених доказах про надання відповідачам цільової фінансової підтримки, характеристики батьків дітей, їх ставлення до виконання батьківських обов`язків, свідомого ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків, не йдеться, а тому вони не можуть вважатися належними та допустимими доказами, що свідчать про умисний характер ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків. Наведені обставини свідчать про недоведеність позивачем факту умисного ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків, що за правилами ч. 1 ст. 164 СК України є визначальним при вирішенні позовів про позбавлення батьківських прав. При цьому незадовільні побутові умови, на думку суду є обставиною, що свідчить про існування об`єктивних перешкод для реалізації відповідачами їх батьківських обов`язків, що спричинило неналежне піклування про доньок, проте не зумовлює підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав. Вказані проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, зокрема, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Проте, із досліджених в ході судового розгляду доказів не вбачається обставин того, що орган опіки та піклування намагався надавати допомогу відповідачам у здійсненні ними батьківських обов`язків відносно доньок. Встановлено, що діти, [PERSON] у віці 16 років та [PERSON] у віці 12 років і цей вік є максимально наближений до 14 років, повідомили суд, що люблять батьків та бажають із ними разом проживати. В ході судового розгляду також встановлено, що відповідачі дійсно перебувають у скрутному матеріальному становищі, спілкуються із дітьми, бажають виховувати дітей, намагаються створити для них умови проживання, проти позбавлення їх батьківських прав заперечують, тобто мають інтерес щодо участі у вихованні доньок. Таким чином, виходячи у першу чергу із прихильності дітей до батьків, їх бажання повернутись до батьків, та небайдужості батька та матері до доньок, суд вважає, що перевагу у даному випадку слід надати саме інтересам дітей. Доводи позивача про те, що відповідач [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання свої батьківських обов`язків не є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дітей так як [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності один раз, її дії не носили систематичний чи триваючий характер, це був єдиний випадок, на час розгляду справи в суді вже вважається такою, що не притягувалася до адміністративної відповідальності. Усвідомила значення своїх дій, спілкується із дітьми, тобто маєінтерес щодо участі у вихованні доньок (а.с. 126). Доводи позивача про те, що відповідач [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної за невиконання батьківських обов`язків, вчинення насилля у відношенні дітей, є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дітей, так як його дії не носили систематичний та триваючий характер, на час розгляду даної справи в суді він вважається таким, що не притягувався до адміністративної відповідальності (а.с. 127-130). Усвідомив значення своїх дій, спілкується із дітьми, тобто маєінтерес щодо участі у вихованні доньок. Доводи позивача про те, що відповідач [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності за завдання легких тілесних ушкоджень доньці [PERSON] не є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дітей так як [PERSON] був засуджений за вироком Мар`їнського районного суду Донецької області 02.06.2017 року до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин, відбув його, та вважається таким, що не має судимості, а Орган опіки та піклування, знаючи про даний факт, та посилаючись на нього у позові як на додаткову підставу для позбавлення відповідача батьківських прав, з огляду на давність подій, до суду звернувся лише у жовтні 2020 року, тобто через три роки із дня вчинення злочину та у висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав взагалі про зазначений факт не зазначив (а.с. 16-17, 131). Доводи позивача про не залучення до участі у справі інших третіх осіб є безпідставними, так як сторонами у цій справі є позивач, який звернувся із позовом до суду в межах повноважень та діючи в інтересах дітей (а.с. 1-5) і відповідачі - батьки дітей, та обґрунтованих правових підстав для залучення інших третіх осіб позивачем не зазначено. З огляду на викладене, суд вважає, що підстави для застосування положень ч. 1 ст. 164 СК України як норми матеріального права для задоволення вимог позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів згідно ч. 3 ст. 166 СК України відсутні, тому в позові про позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав належить відмовити. В той же час, суд вважає за необхідне попередити відповідачів про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків. Вирішуючи питання про розподіл витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за № 3674-VI, тому судові витрати по цій справі слід компенсувати за рахунок держави у порядку установленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed