Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

у жовтні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути на його користь з [PERSON] 96 673,75 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної із пошкодженням майна, та 2 400,00 грн. витрат на проведення оцінки матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 24.03.2020 року приблизно о 05 год. 35 хв. в м. Києві на вул. Васильківській, 49 з вини [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль «Honda» марки «Accоrd» реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до звіту № 1493 від 04.05.2020 року, який був складений на підставі огляду за участю [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Honda» марки «Accоrd» реєстраційний номер [NUMBER] склала 267 673,75 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТзДВ «СК «Ю.Ей.Ай» згідно поліса серії ЕР № 190389436 з терміном дії з 29.02.2020 року до 28.02.2021 року з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, у розмірі 260 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 130 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. У зв`язку із фізичним знищенням транспортного засобу та недоцільністю його ремонту, 10.10.2020 року залишки від транспортного засобу «Honda» марки «Accоrd» реєстраційний номер [NUMBER] , що залишились після ДТП, продані за 42 000,00 грн. на підставі договору купівлі-продажу. Тому, розмір матеріальної шкоди, пов`язаної із пошкодженням майна, становить різницю між фактичним розміром шкоди (267 673,75 грн.), залишками пошкодженого транспортного засобу (42 000,00 грн.) і страховою виплатою (130 000,00 грн.) і дорівнює 96 673,75 грн. Зазначив, що в телефонному режимі [PERSON] відмовився без рішення суду відшкодовувати завдану ним шкоду. Ухвалою суду від 23.10.2020 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін на 01.04.2021 року (а.с. 47-48). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач про розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, від отримання копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками відмовився, про що міститься відповідна відмітка на поштовому повідомленні, відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] є власником автомобіля «Honda» марки «Accоrd» реєстраційний номер [NUMBER] . 24.03.2020 року приблизно о 05 год. 35 хв. в м. Києві на вул. Васильківській, 49 з вини [PERSON] , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року, сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Honda» марки «Accоrd» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 10, 11). Постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року набрала законної сили 05.05.2020 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, в силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 24.03.2020 року, є доведеною, та не підлягає доказуванню. Внаслідок дорожньо-транспортної приходи автомобіль «Honda» марки «Accоrd» реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є позивач, отримав механічні пошкодження. Відповідно до звіту № 1493 від 04.05.2020 року, який був складений на підставі огляду за участю [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Honda» марки «Accоrd» реєстраційний номер [NUMBER] склала 267 673,75 грн. (а.с. 12-35). За проведення оцінки матеріальної шкоди позивачем сплачено 2 400,00 грн. (а.с. 36). У зв`язку із фізичним знищенням транспортного засобу та недоцільністю його ремонту, 10.10.2020 року залишки від транспортного засобу «Honda» марки «Accоrd» реєстраційний номер [NUMBER] , що залишились після ДТП, продані за 42 000,00 грн. на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2020 року (а.с. 40). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТзДВ «СК «Ю.Ей.Ай» згідно поліса серії ЕР № 190389436 з терміном дії з 29.02.2020 року до 28.02.2021 року з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, у розмірі 260 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 130 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. (а.с. 37-38). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] відмовився без рішення суду відшкодовувати завдану ним шкоду. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Частинами 1 та 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Норми статей 1166, 1188 ЦК України передбачають презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України), відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК). Потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Стороною відповідача зазначена вище презумпція не спростована, що дає підстави суду для висновку про наявність вини [PERSON] як заподіювача шкоди. Крім того, судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] вимог Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення автомобілів, тому суд вважає за можливе покласти в основу судового рішення визнання [PERSON] вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, викладене ним у протоколі під час його складання, що вбачається зі змісту постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд надходить до висновку про те, що, позиція позивача є доведеною, обставини того, що автомобіль позивача був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля під керуванням відповідача, а тому останній повинен відшкодовувати завдану позивачу майнову шкоду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 410,73 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved