overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на життя. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред`явлений позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення в справі заочного рішення не заперечує (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 липня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. З позовної заяви вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

у жовтні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. З грудня 2016 року сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 березня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони з грудня 2016 року не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач не змінювала своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

у жовтні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Протягом останнього року сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають двох доньок - [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 18) З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони з 2017 року не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

у жовтні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Протягом тривало часу сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2018 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.14) У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 вересня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 5) З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони протягом тривалого часу не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні інтереси, несумісність характерів. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 22). Відповідач у підготовче засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 21). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], та повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 8, 9). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач своє прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через несумісність характерів, різні погляди на подружнє життя та виховання дітей, відсутність спільних інтересів. З червня 2017 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. 07 грудня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву щодо визнання позовних вимог в повному обсязі (а.с. 20-22). У підготовче засідання позивач не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 24). Відповідач у підготовче засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 25). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 серпня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6, 7). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. З позовної заяви позивача вбачається, що вона бажає змінити прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], яка померла 02 січня 2018 року в с.Капустин Старокостянтинівського району Хмельницької області. В обґрунтування заяви\~посилалася на\~те,\~що 02.01.2018\~року померла\~її мати\~[PERSON].\~Після смерті\~матері відкрилась\~спадщина,\~до складу\~якої входить\~земельна ділянка\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~розташована на\~території Капустинської\~сільської ради\~Старокостянтинівського районуХмельницької області. Заявник є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], але оформити спадщину в нотаріальній конторі і отримати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, оскільки в свідоцтві про народження заявника зазначено імя її матері «Ничитайло Ольга Гнатівна», а згідно зі свідоцтвом серії І-БВ № 318665 про смерть матері зазначене імя померлої «Ничитайло Уляна Гнатівна». Така розбіжність в імені померлої матері заявника є перешкодою в реалізації її спадкових прав. Представник заявника у судове засідання не з'явилася та подала заяву, в якій вимоги заявника підтримала та просить розглянути справу без її участі. Заінтересована особа свого представникау судове засідання не направила та подала заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності її представника. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 02 січня 2018 року померла мати заявника [PERSON]. Старокостянтинівська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої [PERSON] через неможливість встановити факт родинних відносин між нею і заявником, оскільки в свідоцтві про народження заявника зазначено імя її матері «Ничитайло Ольга Гнатівна», а згідно зі свідоцтвом серії І-БВ № 318665 про смерть матері зазначене імя померлої «Ничитайло Уляна Гнатівна». Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в суді доказами: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-БВ № 318665, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №219087, паспортом [PERSON] серії НА №775632, свідоцтвом про шлюб [PERSON] серії І-БВ №122222, відповіддю Старокостянтинівської держнотконтори на звернення щодо спадкових прав від 08.08.2018 року № 2127/02-14, довідкою Капустинської сільської ради №350 від 2018 року. Отже, з метою прийняття [PERSON] спадщини після матері [PERSON],\~яка померла\~02\~січня 2018 року, заяву необхідно задовольнити та встановити юридичний факт, а саме, що [PERSON]була матірю заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, посилаючись на те, що її донька [PERSON] є інвалідом з дитинства, згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 21.05.2018 року [PERSON] визнана інвалідом 2-ї групи внаслідок психічного розладу безстроково. Внаслідок психічного розладу [PERSON] дезорієнтована у навколишній середі та часі, у самообслуговуванні, обмежена у здатності самостійно пересуватись, спілкуватись, контролювати свою поведінку. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у КУ «Запорізький міський психоневрологічний диспансер». У судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила її задовольнити з наведених вище підстав. Представник заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення вимог заявника. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно зі ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно з ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово- психіатричну експертизу. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.04.2000 року серії [NUMBER] , актовий запис № 295, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради. Згідно довідки МСЕК від 21.05.2018р. АВ №1015808, [PERSON] , [INFO] , визнана інвалідом дитинства 2 групи безстроково. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта КУ «Запорізька клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради від 20.12.2018 року №591, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки помірної розумової відсталості (неглибока імбецильність) внаслідок хвороби Дауна. Внаслідок чого, вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] про визнання недієздатною її доньки [PERSON] з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання її недієздатною. Відповідно до ч.5 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

у жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.12.2016 року, мають доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя та сімейні обовязки, відсутність взаємопорозуміння та поваги одне до одного. У звязку з викладеним позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON], час на примирення просить не надавати та судові витрати з відповідача не стягувати (а.с.23), відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно за зареєстрованим місцем проживання ( а.с.21,34). Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши надані письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 15.12.2016 року зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4). Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.11). Згідно довідки Машівської селищної ради № 2009 від 09.10.2018 року, позивач [PERSON] зареєстрована в [INFO], разом з нею зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 10). За повідомленням Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради № 406 від 23.10.2018 року, відповідач [PERSON] зареєстрований [INFO] (а.с. 17). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, у них різні характери та погляди на життя, примиритися вони не бажають, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємної поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Прізвище позивача на її прохання слід залишити [PERSON]. На прохання позивача судові витрати з відповідача не стягувати. На підставі викладеного,

Outcome: approved