Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 05 березня 2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей не має, а тому позивач просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1000 гривень щомісяця до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що 1000 грн. сплачувати не може. В судове засідання 03 червня 2014 року відповідач не з'явився, повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, про причини неявки суд не сповістив. Оскільки всі сторони по справі надали свої пояснення з приводу заявлених позовних вимог, надали пояснення при дослідженні письмових матеріалів справи, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за відсутності не з'явившихся учасників процесу. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Разом з тим, суд не може погодитися з посиланнями позивача [PERSON] щодо можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 1000 грн., оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин, тоді як обов'язок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 516 грн. 00 коп. щомісяця до повноліття дитини, враховуючи прожитковий мінімум на одну дитину встановлений Законом України «Про державний бюджет в Україні на 2014 рік». Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial