Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

У зазначеній позовній заяві [PERSON] покликається на те, що відповідно до рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 13 грудня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON],[INFO] в розмірі 150 грн. щомісячно до її повноліття. З 01 березня 2013 року по лютий 2015 року відповідач аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 3450 грн. У звязку з наведеним та покликаючись на вимоги ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за кожен день прострочення, яка станом на 1.03.2015 року згідно до наведеного нею розрахунку складає 12672 грн. Крім того, просить збільшити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини до 900 грн. щомісячно, оскільки, коштів, що стягуються з відповідача на утримання та виховання дитини не вистачає, їх розмір не відповідає прожитковому мінімуму, передбаченому законом для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. При цьому збільшила розмір неустойки за несплату аліментів за період з березня 2013 року по червень 2015 року до 17751 грн. 00 коп. та подала відповідний розрахунок. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені до нього вимоги визнав частково. Не заперечував проти збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 300 грн. щомісячно. При цьому просив врахувати, що його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі, він не працює, проживає за рахунок особистого підсобного господарства. На даний час створив нову сімю, дружина також не працює, мають сина [PERSON],[INFO], який хворіє та потребує значних витрат на лікування. Крім того, на його утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей його дружини [PERSON] Просив також врахувати його стан здоровя, те що хворіє на складний далекозорий астегнатизм лівого ока. Позовні вимоги в частині стягнення нейстоуки (пені) за прострочення сплати аліментів не визнав, оскільки не знав про наявність у нього заборгованості за аліментами, між ним та позивачем існувала усна домовленість про надання матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку. Вказує, що передавав для дитини продукти харчування, подарунки, тому його вина у виникненні заборгованості за аліментами відсутня. Крім того, зазначив, що рухомого чи нерухомого майна, за рахунок якого міг би сплатити неустойку у власності не має та її розмір значно перевищує розмір несплачених аліментів, що є підставою для зменшення пені. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2010 року стягнуто з відповідача на користь позивача, починаючи з 28.09.2010 року, аліменти в розмірі 150 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON],[INFO] до досягнення нею повноліття. З довідки ВДВС Зарічненського районного управління юстиції № 580 від 02.02.2015 року вбачається, що зазначене судове рішення знаходиться на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Зарічненського районного управління юстиції та за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість зі сплати аліментів в сумі 3450 грн. З розрахунку заборгованості за аліментами відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області № 8-88141 від 01.07.2015 року вбачається, що з березня 2013 року по червень 2015 року, за виключенням лютого 2015 року, відповідач аліменти не сплачував, заборгованість за вказаний період складає 3700 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до роз'яснень п. 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачена\~ст.. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~ст. 197 СК України\~умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Заперечення відповідача проти стягнення з нього неустойки у зв'язку з тим, що заборгованість за аліментами утворилася з незалежних від нього причин не заслуговують на увагу, оскільки доказів на підтвердження того, що вказана заборгованість утворилась не з його вини суду ним не надано. Таким чином, відповідно до вимог ст. 196 СК України наявні підстави для покладення на платника аліментів [PERSON] відповідальності за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Разом з цим, у постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року у справі №6-81-цс-13 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зазначена правова позиція Верховного Суду України згідно\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обовязковою для судів. Судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, доказів протилежного суду не надано. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З урахуванням наведеного, відповідно до вимог\~ч. 1 ст. 196 СК України\~\~ позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Однак, із розрахунком наданим позивачем відповідно до якого розмір неустойки за період з березня 2013 року по червень 2015 року становить 17751 грн. 00 коп. суд у повній мірі не погоджується, оскільки нею невірно визначено кількість днів прострочення сплати аліментів по кожному з періодичних платежів. Тому, судом проведено розрахунок неустойки (пені) наступним чином: березень 2013 року: нарахована сума аліментів 150 грн., сплачено в лютому 2015 року 150 грн., кількість днів прострочення 702; пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 702 х 1,5 = 1053 грн.; квітень 2013 року: нараховано 150 грн., сплачено в лютому 2015 року 150 грн., кількість днів прострочення 672; пеня 1 % від 150 грн. = 1,5; неустойка 672 х 1,5 = 1008 грн., травень 2013 року: нараховано 150 грн., сплачено в лютому 2015р. - 50 грн., заборгованість - 100 грн., кількість днів прострочення 641; пеня 1 % від 100 грн. = 1; неустойка 641 грн. х 1 = 641 грн. червень 2013 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 732 (червень 2013 по червень 2015 року), пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 732 х 1,5 = 1098 грн.; липень 2013 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 701, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 701 х 1,5 = 1051,5 грн.; серпень 2013 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 670, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 670 х 1,5 = 1005 грн.; вересень 2013 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 640, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 640 х 1,5 = 960 грн.; жовтень 2013 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 609, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 609 х 1,5 = 913,5 грн.; листопад 2013 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 579, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 579 х 1,5 = 868,5 грн.; грудень 2013 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 548, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 548 х 1,5 = 822 грн.; Всього з березня по грудень 2013 року неустойка становить 9420 грн. 50 коп. Січень 2014 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 517, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 517 х 1,5 = 775,5 грн.; лютий 2014 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 489, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 489 х 1,5 = 733,5 грн.; березень 2014 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 458, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 458 х 1,5 = 687 грн.; квітень 2014 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 428, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 428 х 1,5 = 642 грн.; травень 2014 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 397, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 397 х 1,5 = 595,5 грн.; червень 2014 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 367, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 367 х 1,5 = 550,5 грн.; липень 2014 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 336, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 336 х 1,5 = 504 грн.; серпень 2014 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 305, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 305 х 1,5 = 457,5 грн.; вересень 2014 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 275, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 275 х 1,5 = 412,5 грн.; жовтень 2014 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 244, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 244 х 1,5 = 366 грн.; листопад 2014 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 214, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 214 х 1,5 = 321 грн.; грудень 2014 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 183, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 183 х 1,5 = 274,5 грн.; Всього за 2014 рік сума неустойки (пені) становить 6319 грн. 50 коп. Січень 2015 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 152, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 152 х 1,5 = 228 грн.; лютий 2015 року: нараховано 150 грн., сплачено 500 грн., зараховано 150 грн., тому неустойка не нараховується. березень 2015 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 124, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 124 х 1,5 = 186 грн.; квітень 2015 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 94, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 94 х 1,5 = 141 грн.; травень 2015 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 63, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 63 х 1,5 = 94,5 грн.; червень 2015 року: нараховано 150 грн., сплачено 0 грн., кількість днів прострочення 33, пеня 1% від 150 грн. = 1,5; неустойка 33 х 1,5 = 49,5 грн.; Всього за період січня червня 2015 року розмір неустойки становить 699 грн. Таким чином позивач має право на стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за період з березня 2013 року по червень 2015 року в сумі 16439 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 196 Сімейного Кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд враховує те, що платник аліментів не працює, стабільного доходу не має, створив нову сімю, його дружина має четверо малолітніх дітей, яких він допомагає їй утримувати. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд також враховує, що відповідач допустив заборгованість за аліментами в сумі 3700 грн. та розмір неустойки 16439 грн. значно перевищує суму несплачених аліментів. Крім того, відповідач хворіє, на даний час не має можливості працевлаштуватись. За наведеного, суд, враховуючи засади справедливості, добросовісності та розумності, вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 12000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Уході судового розгляду встановлено, що відповідач сворив нову сімю з [PERSON], на утриманні його дружини перебувають четверо неповнолітніх дітей, постійного місця роботи ні він, ні його дружина не мають, відповідач хворіє на складний далекозорий астегнатизм лівого ока, що підтверджується довідками Дібрівської сільської ради Зарічненського району від 30.04.2015р., довідкою Зарічненської ЦРП № 362 від 29.04.2015р. При цьому не доведеними є покликання відповідача, що на його утриманні перебуває син [PERSON], оскільки у свідоцтві про народження останнього відповідач батьком не вказаний. З свідоцтва про шлюб від 04.03.2011 року, виданого відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, копії паспорта позивача вбачається, що нею також створено нову сімю, обгрунтованими є її покликання на те, що коштів, які стягуються з відповідача в сумі 150 грн. у місяць на утримання дитини не вистачає, змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Таким чином у ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що на даний час змінився сімейний стан як платника, так і отримувача аліментів, відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, є працезданим. При визначенні розміру аліментів суд також враховує стан здоровя відповідача, склад його сімї. Суд також враховує положення ч. 2 ст. 182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць на одну дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року становить 1286 грн. Таким чином, з кожного з батьків на утримання дитини віком від 6 до 18 років має припадати по 643 грн., але не менше 385 грн. 80 коп (30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Разом з тим, позивачем не доведено обставин, які б слугували для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини саме в розмірі 900 грн. щомісячно до її повноліття. Враховуючи викладене та відповідно до ст. 192, 184 Сімейного Кодексу України, суд вважає за вірне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дочки [PERSON],[INFO], збільшити їх, визначивши в розмірі 643 грн. щомісячно. На підставі наведеного та

Outcome: partial