Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

У жовтні 2021 року Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії № В43/100/19/56/95СЗ від 25 червня 2019 року в сумі 18\~556 грн 29 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25 червня 2019 року з відповідачем було укладено кредитний договір кредитної лінії № В43/100/19/56/95СЗ та додатковий договір про транш № 1, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 12 000 грн 00 коп, за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1 складає 12 000 грн 00 коп. Також зазначає, що було погоджено і графік платежів по кредиту та процентах. Покликається і на ту обставину, що відповідно до п. 3.1 кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу в національній валюті після підписання кредитного договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал за його заявою. Позивачем виконано умови кредитного договору та перераховано кошти в сумі 12 000 грн 00 коп згідно заяви відповідача на цільовий внесок в додатковий капітал. Крім цього, на підставі заяви відповідача від 25 червня 2019 року останній повернуто цільовий внесок в додатковий капітал, який вона отримала, що підтверджується відповідним касовим ордером. Позивач також акцентує увагу на п.п. 3.2, 3.3, 3.4 та 3.7 кредитного договору, які визначають умови нарахування процентів, їх ставку та право її змінювати. На думку позивача, відповідач порушив п. 3 умов кредитного договору, а саме: зобов`язання щодо проведення сплати нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими ніж вказані в графіку платежів, що спричинило затримку повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Також Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» просить вирішити питання про стягнення з [PERSON] понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2700 грн 00 коп. Позивач зазначає, що 21 липня 2021 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» і адвокатом Білецьким Б. М. був укладений Договір б/н про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір), за умовами якого клієнт доручив та взяв на себе зобов`язання оплатити надання правової допомоги, фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору, а адвокат зобов`язався надавати клієнту правову (правничу) допомогу на умовах і в порядку, що визначені цим договором. Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 цього Договору передбачено, що за надання послуг адвокат отримує гонорар. Сторони погодили, що одна година роботи адвоката коштує 600,00 грн. Факт надання послуг підтверджується актом приймання-передачі послуг. 27 вересня 2021 року сторони склали акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги від 21 липня 2021 року, згідно якого на підставі Договору виконавцем були надані послуги з надання професійної правничої допомоги у справі на загальну суму 2700,00 гривень. Послуги за Договором надано виконавцем повному обсязі. Враховуючи викладене, позивач вказав на наявність підстав для стягнення в судовому порядку з відповідача 9057 грн 79 коп несплаченої заборгованості по тілу кредиту, 7619 грн 62 коп заборгованості по сплаті процентів за період з 08 лютого 2020 року по 20 вересня 2021 року, 1026 грн 22 коп інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 11 грудня 2019 року по 31 серпня 2021 року, 483 грн 16 коп заборгованості по сплаті трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 11 грудня 2019 року по 20 вересня 2021року та 369 грн 50 коп заборгованості по сплаті трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 08 лютого 2020 року по 20 вересня 2021 року, що разом складає 18\~556 грн 29 коп. Також позивач просить стягнути судовий збір у сумі 2270 грн 00 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2700 грн 00 коп. Ухвалою судді від 26 жовтня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надіслала. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із повідомлення старости сіл Мислятин, Більчин, Більчинка, Лопушне Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області № 72/12.9-06 від 22 жовтня 2021 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслана [PERSON] судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат відмовився отримати судову повістку». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 14 грудня 2021 року на 14 год. 00 хв. Тому у зв`язку з відмовою [PERSON] отримати судову повістку суд вважає, що остання повідомлена належним чином. У відповідності до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 2019 року між кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] укладено кредитний договір кредитної лінії № В43/100/19/56/95СЗ, згідно умов якого кредитодавець\~зобов`язується надати позичальнику\~кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом (загальним розміром) у сумі 12 000 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Як визначає із п. 3.1 договору кредит мав надаватися відповідачу в національній валюті України після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок в додатковий капітал за його заявою. Крім цього, 25 червня 2019 року було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору кредитної лінії № В43/100/19/56/95СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 12 000 грн 00 коп, за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1 складає 12\~000 грн 00 коп, а також погоджено відповідний графік платежів. Надання відповідачу чергового траншу в сумі 12 000 грн 00 коп за кредитним договором № В43/100/19/56/95СЗ від 25 червня 2019 року в межах ліміту підтверджується заявою [PERSON] від 25 червня 2019 року. Як встановлено судом, на підставі заяви відповідача від 25 червня 2019 року суму коштів у розмірі 12 000 грн 00 коп за кредитним договором № В43/100/19/56/95СЗ від 25 червня 2019 року зараховано на цільовий внесок у додатковий капітал. У подальшому на підставі заяви відповідача від 25 червня 2019 року їй повернуто цільовий внесок в додатковий капітал у сумі 12 000 грн 00 коп, що підтверджуються копією видаткового касового ордера № 134/31 від 25 червня 2019 року. Суд констатує, що умовами договору, передбаченими у п. 3.2, визначено, що нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Пункт 3.3 кредитного договору встановлює змінюваний тип процентної ставки та в разі дотримання позичальником графіку платежів становить 84 процентів річних. Натомість, п. 3.4 договору визначає право позивача збільшувати та зобов`язання зменшувати змінювану процентну ставку не частіше ніж один раз на 3 місяці. У відповідності до п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язаний проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа, вказаного в додатковому договорі про транш. Як визначає п. 3.7 кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Як убачається із матеріалів справи, позивач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, натомість відповідач зобов`язання виконує неналежним чином, у зв`язку з чим станом 20 вересня 2021 року виникла заборгованість в загальному розмірі 18 556 грн 29 коп. Згідно розрахунків позивача по кредитному договору кредитної лінії № В43/100/19/56/95СЗ від 25 червня 2019 року вбачається, що [PERSON] допустила заборгованість перед позивачем, яка станом на 20 вересня 2021 року складає: 9057 грн 79 коп несплаченої заборгованості по тілу кредиту, 7619 грн 62 коп заборгованості по сплаті процентів за період з 08 лютого 2020 року по 20 вересня 2021 року, 1026 грн 22 коп інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 11 грудня 2019 року по 31 серпня 2021 року, 483 грн 16 коп заборгованості по сплаті трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 11 грудня 2019 року по 20 вересня 2021року та 369 грн 50 коп заборгованості по сплаті трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 08 лютого 2020 року по 20 вересня 2021 року, що разом складає 18 556 грн 29 коп. Суд враховує, що позивачем було направлено відповідачу повідомлення (вимогу) № 1852/21 від 18 серпня 2021 року щодо порушення останньою зобов`язання по виконанню умов кредитного договору № В43/100/19/56/95СЗ від 25 червня 2019 року та необхідності здійснення відповідних проплат простроченої заборгованості, однак така вимога не була виконана. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України\~зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Згідно з\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави, передбачені законом та договором, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Що стосується судових витрат, то суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 вказаної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовом до суду представник позивача зазначив попередній розрахунок суми судових витрат у зв`язку з розглядом справи, який включає 2700 грн 00 коп витрат на правничу допомогу та витрати на сплату судового збору в сумі 2270 грн 00 коп. Крім того, до позову було долучено копії: договору про надання правової (правничої) допомоги від 21 липня 2021 року, укладеного між адвокатом Білецьким Б. М. та Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг», предметом якого є надання правової допомоги позивачу та відповідно до якого одна година роботи адвоката коштує 600 грн 00 коп, а також акт приймання-передачі наданих послуг до вказаного договору від 27 вересня 2021 року, яким визначено перелік робіт, витрачений час на їх виконання, та їх вартість. Також представником позивача надано платіжне доручення № 974 від 27 вересня 2021 року, яким підтверджується оплата гонорару на рахунок адвоката Білецького Б. М. у сумі 2700 грн 00 коп по даній справі. Таким чином, витрати на правничу допомогу, понесені позивачем, у сумі 2700 грн 00 коп підлягають стягненню на його користь з відповідача. Крім того, при зверненні до суду з позовом позивач сплатив 2270 грн 00 коп судового збору, який підлягає стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved