Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 07.07.2008 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16.09.2016 року дитину [PERSON] було відібрано у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та з нього на користь державної установи, під опікою якої буде перебувати дитина [PERSON] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 23.08.2016 року. 12.01.2016 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час його матеріальне становище змінилось. На підставі судового наказу від 12.12.2017 року, виданого Приморським районним судом м.Маріуполя, з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 11.12.2017 року. Рішенням Приморського райсуду м.Маріуполя від 03.05.2018 року шлюб з [PERSON] було розірвано. На теперішній час його матеріальне становище змінилось, офіційно не працевлаштований, заробляє підробітками, що ставить його у скрутне матеріальне становище, у зв`язку із чим, він не має можливості сплачувати аліменти на дитину від першого шлюбу у встановленому судом розмірі. На підставі викладеного, просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які були стягнуті рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 16.09.2016 року з нього на користь державної установи, під опікою якої буде перебувати дитина [PERSON] , зі стягнення 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 700\~ грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнив позовні вимоги та просив\~ стягувати 1/6 частину з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Уточнені позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги визнала повністю. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 03.06.2005 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 347. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16.09.2016 року дитину [PERSON] було відібрано у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та з нього на користь державної установи, під опікою якої буде перебувати дитина [PERSON] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 23.08.2016 року. Позивач зареєстрував другий шлюб з [PERSON] . Від шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 05.10.2016 року Приморським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 398. На підставі судового наказу від 12.12.2017 року, виданого Приморським районним судом м.Маріуполя, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 11.12.2017 року. Рішенням Приморського райсуду м.Маріуполя від 03.05.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи, що сімейний стан позивача змінився, він має на утриманні ще одну малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід, що є підставою для перегляду розміру аліментів, які стягуються з нього на користь державної установи, під опікою якої перебуває дитина, а тому на думку суду, попередній розмір стягуваних аліментів слід зменшити. З урахуванням вказаного, а також того, що батьки в рівних частках зобов`язані утримувати своїх дітей та забезпечувати щонайменше їм прожитковий мінімум для сталого розвитку та існування, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на стягнення у розмірі\~ 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved