Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спадщини. \~ Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.10.2013 року помер його батько [PERSON], який проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: легковий автомобіль HYUNDAI IX 35, 2010 року випуску, д/н [NUMBER], двигун №G4KDAA497317, кузов №U5YZU81BDBL049426; гараж в ГК «Ювілейний»; грошові кошти на депозитних рахунках у ПАТ «Золоті Ворота» в сумі 174296, 58 грн. та на пенсійному рахунку в сумі 4693, 86 грн. Загальна сума спадкового майна складає 510028, 44 грн. На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2014 року та рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.02.2015 року за позивачем та відповідачем було визнано право власності на ? частину кожному від спадкового майна. Просить суд позов задовольнити, поділити майно, отримане [PERSON] та [PERSON], виділивши [PERSON] легковий автомобіль HYUNDAI IX 35, 2010 року випуску, д/н [NUMBER], двигун №G4KDAA497317, кузов №U5YZU81BDBL049426, а [PERSON] гараж в ГК «Ювілейний» та грошові кошти на депозитних рахунках у ПАТ «Золоті Ворота» в сумі 174296, 58 грн. та на пенсійному рахунку в сумі 4693, 86 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення, просить розглянути справу за відсутністю позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином \~та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, 25.10.2013 року помер [PERSON], після смерті якого залишилося двоє синів: [PERSON] та [PERSON].Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: легковий автомобіль HYUNDAI IX 35, 2010 року випуску, д/н [NUMBER], двигун №G4KDAA497317, кузов №U5YZU81BDBL049426; гараж в ГК «Ювілейний»; грошові кошти на депозитних рахунках у ПАТ «Золоті Ворота» в сумі 174296, 58 грн. та на пенсійному рахунку в сумі 4693, 86 грн. Відповідно до статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2014 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме по ? частини автомобіля HYUNDAI IX 35, 2010 року випуску, д/н [NUMBER], двигун №G4KDAA497317, кузов №U5YZU81BDBL049426; по ? частини грошових вкладів у ПАТ «Золоті Ворота» у місті Харкові на р/р 26205050037254 за договором №1866ДГ15 в розмірі 174296, 58 грн. та на пенсійному рахунку №26256010037254 в розмірі 4693, 86 грн. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.02.2015 року за [PERSON] та [PERSON] визнано по ? частин право власності у порядку спадкування за законом, як за спадкоємцями першої черги, спадкування на гаражний бокс №656 (літ. «3-1, 31-1») в гаражному кооперативі «Ювілейний» за адресою: м. Харків, пр.-т. Леніна, 75. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно вимог статті 1218 Цивільного кодексу України,\~ до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1267 Цивільного кодексу України визначено, щочастки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності визначено в частині 1\~статті 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. З моменту прийняття спадщини двома або більше спадкоємцями спадкове майно є об'єктом їх спільної часткової власності. Спадкові частки спадкоємців, є переважно не реальними, а ідеальними. Відповідно до статті 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до статті 1278 Цивільного кодексу України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу №1/1 від 26.09.2014 року, виконаного субєктом оціночної діяльності ФО-П [PERSON], оціночна ринкова вартість для відчуження та/або цілей оподаткування колісного транспортного засобу - автомобіля HYUNDAI IX 35, 2010 року випуску, д/н [NUMBER], двигун №G4KDAA497317, кузов №U5YZU81BDBL049426 складає 247455 (двісті сорок сім тисяч чотириста пятдесят пять) грн. 00 коп. Відповідно до звіту про оцінку вартості гаражу за адресою: м. Харків, пр.-т. Леніна, 75, Гаражний кооператив «Ювілейний», гараж №656, станом на 29.09.2014 року вартість обєкту оцінки склала 74583 (сімдесят чотири тисячі пятсот вісімдесят три) грн. 00 коп. Позивач звертався до відповідача із пропозицією про поділ спадкового майна, проте відповідач по справі не бажає в позасудовому порядку вирішувати спір щодо визначення часткок у майні, тому позивач звернувся до суду. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на\~ користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~ судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved