Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини, в якому вказала, що з 06.04.2013 рік уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку тому не працює. Відповідач на утримання сина та дружини матеріальної допомоги не надає, в звязку з чим позивачка вимушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, а також аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивач у судове засідання не зявився, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутністю. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав відзив та заяву в якій позовні вимоги визнав частково, згоден виплачувати на утримання сина аліменти в розмірі 1200,00 грн., на утримання дружини в розмірі 800,0 грн., просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 180 СК України «батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Згідно ст. 184 СК України «суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі». Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КГ №078737 виданого 06.04.2013 р., [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.04.2013 року, прізвища після реєстрації шлюбу «Сінгаєвський» та «Сінгаєвська» (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №239527 виданого 12.09.2017 р., [PERSON] народився 09 вересня 2017 року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). У звязку з тим, що [PERSON] добровільно не надає необхідних для утримання дитини коштів, але зобовязаний утримувати неповнолітню дитину, надавати їй необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, а також утримувати дружину, з якої проживає дитина, до досягнення нею трьох років, приймаючи до уваги що відповідач частково визнав позов та згоден виплачувати аліменти на утримання дитини, враховуючи матеріальний стан платника та отримувача аліментів, їх стан здоровя, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. А саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 12,13, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: partial