Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він народився в с.Озерне Ізмаїльського району Одеської області, його батьки : мати [PERSON] та батько [PERSON] є жителями с. Озерне та зареєстровані і проживають в [INFO]. Зі своїми батьками він проживав за адресою: [INFO]. Із моменту народження та по сьогоднішній день там же й проживає, дійсно навчався в Озернянській ЗОШ, до якої був зарахований до третього класу, потім 07.11.2005 року зарахований в 10-й вечірній клас, а з 18.09.2007 року із 11 вечірнього класу. За період свого проживання за межі України не виїздив, не документувався, в звязку із чим вважаю за необхідне просити суд встановити факт постійного проживання на території України, оскільки має намір отримати паспорт. Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити. Представник зацікавленої особи Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши заявника, його представника та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №502217, народився в с. Озерне, Ізмаїльського району Одеської області. (а.с.6) Довідкою Озернянською загальноосвітньої школою І-ІІІ ступенів про те, що [PERSON] дійсно навчався в Озернянській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 20.08.1999 р. та був зарахований до 3 класу, 07.11.2005 року, та в подальшому зарахований в 10 веч. клас, а з 18.09.2007 року вибув з 11-го веч. класу за віком, наказ №8 від 18.09.2007 року. (а.с.5) З довідки № 5119-09 вих.2563 від 24.03.2017 року виданої [PERSON], [INFO], уродженцю [INFO], вул. Дружби,47, проживаючий за адресою: [INFO], вбачається, що заявник справді звертався до Ізмаїльського РВ ГУ ДМС України в Одеській області із заявою щодо видачі паспорта. (а.с.4) Згідно довідки\~за вих.\~№ 2830\~від 20.09.2018\~року виданої\~Озернянською сільською\~радою Ізмаїльського\~району Одеської\~області,\~що [PERSON],\~[INFO]\~дійсно проживав\~з 1990\~року по\~1994\~року \~в селі\~Озерне по\~вул. Дружби, 47 без реєстрації зі своїми родичами (батьки матері) [PERSON], 1941 року та [PERSON], [INFO].(а.с.21) Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] дійсно мешкав за адресою: Одеської області, Ізмаїльський район, село Озерне, вул. Дружби, 47 у свого дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON], та ходив у Озернянську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів . Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі ЗУ «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до\~ч.1ст.3\~Закону України\~«Про громадянство\~України»,\~громадянами України\~є усі\~громадяни колишнього\~СРСР,\~які на\~момент проголошення\~незалежності України\~(24\~серпня 1991\~року)\~постійно проживали\~на території\~України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Відповідно п. 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 рік. У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Суд зазначає, що у відповідності до п. 3 ч.2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» № 5від 31.03.1995року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, враховуючи те, що без встановлення факту постійного проживання на території України [PERSON] не може отримати паспорт громадянина України, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення його заяви та встановлення факту постійного проживання на території України заявника станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Outcome: approved