Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У квітні 2015 року ПАТ «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 28.12.2007 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0090/07/25-І, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 61488 доларів США, зі сплатою 12% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 28.12.2017 року. Зобовязання за вказаним договором забезпечено договорами поруки, які укладені 28.12.2007 року із поручителями [PERSON] та [PERSON] з кожним окремо, відповідно до яких поручителі взяли на себе зобов»язання відповідати по зобов»язаннях боржника в повному обсязі. Оскільки [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору, у неї утворилась заборгованість станом на 18 березня 2015 року в розмірі 18072,37 доларів США, що складається з поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 16597,82 доларів США, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 1019,95 доларів США, поточної суми заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 248,96 доларів США, пені в розмірі 205,64 доларів США та штрафу за неналежне виконання зобов»язань в розмірі 5000 гривень. Банк просив стягнути з відповідачів зазначену суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково, лише в частині заборгованості по тілу кредиту. Що стосується відсотків та штрафних санкцій, вважає, що банк не має права і період дії тимчасової адміністрації їх нараховувати. Просила в цій частині відмовити. Представника відповідача [PERSON] позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити, оскільки вважає, що договір поруки є припиненим. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, просив справу розглядати в його відсутності. В наданих суду запереченнях позов не визнав і вважає, що порука є припиненою. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28.12.2007 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0090/07/25-І, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 61488 доларів США, зі сплатою 12% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 28.12.2017 року. Зобовязання за вказаним договором забезпечено договорами поруки, які укладені 28.12.2007 року із поручителями [PERSON] та [PERSON] з кожним окремо, відповідно до яких поручителі взяли на себе зобов»язання відповідати по зобов»язаннях боржника в повному обсязі. Оскільки [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору, у неї утворилась заборгованість станом на 18 березня 2015 року в розмірі 18072,37 доларів США, що складається з поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 16597,82 доларів США, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 1019,95 доларів США, поточної суми заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 248,96 доларів США, пені в розмірі 205,64 доларів США та штрафу за неналежне виконання зобов»язань в розмірі 5000 гривень. При цьому, суд виходить із доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості (а.с.12) і вважає, що банк в позовній заяві двічі порахував штрафні санкції за поручення умов п.3.3.7 Кредитного договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зміст вказаної норми передбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч. 3ст. 554 ЦК України) і лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Враховуючи, що на забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] укладено окремі договори поруки, то ч.3\~ст. 554 ЦК України\~не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши заборгованість за кредитним договором солідарно з [PERSON] та [PERSON] та солідарно з [PERSON] та [PERSON] Не заслуговують на увагу заперечення відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що порука є припиненою, оскільки кредитор не звернувся з позовом до поручителів протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов»язання. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно п.4.1 договорів поруки порука припиняється: з припиненням зобов»язань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов»язань за кредитним договором не пред»явить вимоги до поручителя; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Як вбачається з матеріалів справи, що кредит повинен погашатися щомісячними платежами згідно з графіком платежів. З розрахунку заборгованості вбачається, що боржник [PERSON] припинила здійснення платежів з вересня 2014 року. У зв»язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникнення заборгованості за кредитним договором, 10 березня 2015 року банк направив на адресу боржника та поручителів вимогу про дострокове виконання зобов'язань щодо повернення кредиту (а.с.10, 11). Таким чином, банк пред»явив вимогу до поручителів про дострокове погашення кредиту в межах річного терміну, передбаченого договорами поруки. Пред»явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов»язання й був зобов»язаний пред»явити позов до поручителів протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. До суду позивач звернувся у квітні 2015 року, тобто в межах шестимісячного строку. Є безпідставними заперечення відповідача [PERSON] про те, що відсотки нараховані за час дії тимчасової адміністрації, що є порушенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами (ст.1 Закону). Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків (ч.2 ст.1). Відповідно до п.5 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування відсотків за зобов»язаннями банку перед кредиторами. У відповідності до п.4 ч.2 ст.46 вказаного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов»язань банку. Отже, законодавством передбачене обов»язкове зупинення нарахування відсотків саме за зобов»язаннями банку перед кредиторами, а не за зобов»язаннями фізичних осіб перед банком. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати на користь держави, оскільки позивач в період дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial