Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання - [PERSON] ,[PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] року, на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що 26.03.2015 року вона звернулась до Восьмої Харківської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після її чоловіка - [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року та на день смерті постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. При цьому вказує, що у жовтні 2015 року вона звернулася до Восьмої Харківської Державної нотаріальної контори із заявою про надання письмових роз'яснень щодо подальших дій з питання оформлення спадщини, на що 09.10.2015 року отримала відповідь, згідно якої у зв'язку з тим, що остання вказала на той факт, що разом із померлим на момент його смерті проживали також його дочки - [PERSON] та [PERSON], які згідно із ч.З ст.1268 ЦК України не заявляли про відмову від спадщини і можуть вважатися такими, що прийняли спадщину, то нотаріус зобов'язаний перевірити коло осіб, що не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але є такими, що фактично прийняли спадщину. Також у вказаній відповіді державний нотаріус зазначив, що коло осіб, що фактично прийняли спадщину встановлюється за довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця та членів його сім'ї, записами у будинковій книзі, довідкою адресного бюро. У зв'язку із неможливістю встановлення кола осіб, що фактично прийняли спадщину, нотаріальна контора позбавлена можливості оформити спадщину. Для підтвердження зазначеного факту, а саме кола осіб, що фактично проживали разом із померлим на момент його смерті і прийняли спадщину, [PERSON] було отримано довідку про коло осіб, що були зареєстровані і фактично проживали разом із померлим за місцем його фактичного проживання на момент його. Зазначену довідку було надано до восьмої Харківської державної нотаріальної контори, на що їй було надано відповідь, в якій останній було роз'яснено, що будь-який акт, виданий органами та/або їх посадовими та службовими особами що були створені у порядку, не передбаченому законом є недійсними і не створює правових наслідків. Тобто надана довідка не має законної сили в Україні. Після чого, в березні 2016 року вона звернулася із заявою до Державної міграційної служби у Луганській області, для отримання інформації стосовно кола осіб, що були зареєстровані і фактично проживали разом із померлим і фактично прийняли спадщину, внаслідок чого заявниці в квітні 2016 року була надана відповідь від управління Державної міграційної служби України в Луганській області, якою їй було відмовлено у наданні запитуваної інформації , у зв'язку із чим остання була вимушена звернутись до суду. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, про дату,час та місце розгляду заяви була повідомлена у встановленому законом порядку, надала суду заяву, в якій просила її вимоги задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату,час та місце розгляду заяви були повідомлені у встановленому законом порядку, надали суду заяви, в яких просили викладені в заяві [PERSON] вимоги задовольнити та розглянути справу у їх відсутності. Представник заінтересованої особи - Восьмої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про дату,час та місце розгляду заяви був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у відсутність представника, у разі винесення судом рішення покладався на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених вимог суд встановив наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 18.04.1980 р. між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] 18.04.1980 року був укладений шлюб Відділом РАГСу м. Кіровська, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений відповідний актовий запис № 105, внаслідок чого [PERSON] було присвоєно прізвище чоловіка - «[PERSON]» . (а.с. 7) Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] р. народилась донька - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження 12.11.1980 р. зроблений відповідний запис № 554, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. (а.с. 12) Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження [INFO] зроблений відповідний запис № 226 що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. (а.с. 17) 02.10.1999 року між [PERSON] 1978 р.н., та [PERSON] 1980 р.н., був укладений шлюб, про що відділом РАЦС Кіровського міського управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис № 165, внаслідок чого [PERSON] було присвоєно прізвище чоловіка - «[PERSON]», однак даний шлюб 12.09.2011 р. був розірваний рішенням Кіровського міського суду Луганської області (а.с. 13) Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 22.03.2001 р. зроблений відповідний запис № 42, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. (а.с. 14) 10.07.2010 року між [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], був укладений шлюб, про що відділом РАЦС Кіровського міського управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис № 98, внаслідок чого [PERSON] було присвоєно прізвище чоловіка - «[PERSON]». (а.с. 18) Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO]. народилась донька - [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень 04.01.2011 р. зроблений відповідний запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. (а.с. 19) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2014 р. [PERSON] ,[INFO] помер [INFO] року у м. Кіровськ,Луганської області , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби ХМУЮ складено відповідний актовий запис № 16959. (а.с. 8) 09 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про надання письмових роз'яснень щодо подальших дій з питання оформлення спадщини після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] р.. (а.с. 39) 09.10.2015 року [PERSON] на її заяву від 09.10.2015 р. державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] було надано відповідь, вх. № 2172/02-14, в якій було зазначено, що у зв'язку з тим, що [PERSON] вказала на той факт, що разом із померлим на момент його смерті проживали також його дочки - [PERSON] та [PERSON], які згідно із ч.З ст.1268 ЦК України не заявляли про відмову від спадщини і можуть вважатися такими, що прийняли спадщину, то нотаріус зобов'язаний перевірити коло осіб, що не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але є такими, що фактично прийняли спадщину.Також у вказаній відповіді державний нотаріус зазначив, що коло осіб, що фактично прийняли спадщину встановлюється за довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця та членів його сім'ї, записами у будинковій книзі, довідкою адресного бюро. У зв'язку із неможливістю встановлення кола осіб, що фактично прийняли спадщину, нотаріальна контора позбавлена можливості оформити спадщину. Відповідно до довідки ПП «ВОСТОК» у м. Кіровськ, виданої [PERSON] яку остання надала до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори , померлий [INFO] р. [PERSON] дійсно проживав та був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] з 21.05.1991 р. по день смерті. На день його смерті та протягом шести місяців після смерті, разом із ним були зареєстровані та проживали: дружина- [PERSON] [PERSON], 1961 р.н., донька - [PERSON], 1980 р.н., донька - [PERSON], 1986 р.н., онук - [PERSON] 2001 р.н., онука- [PERSON] [PERSON], 2010 р.н.. (а.с. 21) 03.12.2015 року Восьма Харківська державна нотаріальна контора надала відповідь [PERSON], в якій було роз'яснено, що будь-який акт, виданий органами та/або їх посадовими та службовими особами що були створені у порядку, не передбаченому законом є недійсними і не створює правових наслідків,а отже надана довідка ПП «ВОСТОК» - Луганська народна республіка, немає законної сили в Україні, та зазначили про необхідність звернення до суду. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ та сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 р. визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони,міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до вимог ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що територія окремих районів, міст, селищ та сіл Луганської та Донецької областей є тимчасово окупованими територіями. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дії Конституції та законів України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Як вбачається зі змісту ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Матеріалами справи встановлено, що дійсно [PERSON], [INFO], доньки померлого - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копіями паспортів останніх,в яких міститься відповідний запис про це, та відповідно , онуки померлого - [PERSON], [INFO] - син [PERSON] , та [PERSON] [INFO] - донька [PERSON], оскільки вони є неповнолітніми - мешкають разом з батьками. (а.с. 5,10,15) З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для отримання довідки житлово-експлуатаційної організації, довідки правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця та членів його сім'ї, записами у будинковій книзі, довідки адресного бюро на даний час є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та заінтересовані особи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання жінки померлого - [PERSON], [INFO], доньки померлого - [PERSON], [INFO], доньки померлого-[PERSON] [PERSON], [INFO], онука померлого [PERSON], [INFO], онучки померлого - [PERSON] [INFO], разом із спадкодавцем -[PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, на час відкриття спадщини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість громадянці України [PERSON] реалізувати своє право на отримання спадщини після смерті її чоловіка [PERSON].

Outcome: approved