Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

У жовтні 2019 року фізична особа-підприємець [PERSON] в особі представника адвоката Самойленка П.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. В обгрунтування позову посилався на те, що 07 вересня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 4487538-02-10-01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Нісан», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 10.07.2018 в м. Києві по вул. Солом`янській, 21 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Опель», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням відповідача та автомобіля «Нісан», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] В результаті вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Нісан», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) порожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору добровільного страхування, на підставі страхового акту до договору страхування наземного транспорту №07489-02 від 08.08.2018 року ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило потерпілій особі вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу у розмірі 51 684, 60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Опель», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7401985 в ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування», яке здійснило виплату на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» частину страхового відшкодування в розмірі 23 832.31 грн. 11.07.2019 між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір № 11/07/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 4487538-02-10-01 від 07.09.2017. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 27 852, 29 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 гривень. Заперечуючи проти позову, 25 листопада 2019 року, представник відповідача адвокат Забальський Ю.П. подав відзив на позов у якому зазначив, що позовна заява подана адвокатом Самойленком П.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю якого має ознаки підроблення. ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» здійснило виплату на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» частину страхового відшкодування в розмірі 23 832. 31 грн.. Таким чином, збитки ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодовано в розмірі і на умовах визначених чинним законодавством, а тому позивач вправі звернутися з позовом безпосередньо до ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування», оскільки сума завданих збитків співмірна сумі страхового ліміту. Представник позивача адвокат Самойленко П.М. 06.12.2019 надав до суду відповідь на відзив, в якому просить позов позивача задовольнити в повному обсязі, посилання представника відповідача, викладені у відзиві, просить вважати необґрунтованими. Відповідь на відзив мотивована тим, що безпідставним є посилання представника відповідача на той факт, що відомості про нього як адвоката не внесені до Єдиного реєстру адвокатів України, оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові по справі №757/213848/19-ц від 21.10.2019 дійшов висновку, що відсутність в Єдиному реєстрі адвокатів України даних про адвоката не позбавляє останнього права представляти інтереси клієнта у цивільному судочинстві. Вказує, що до позивача як нового кредитора перейшло відповідне право стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту) і страховим відшкодуванням за Полісом № АК/7401985 (оціненою шкодою). Також вказує, що матеріали справи містять докази на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 26.12.2019 за клопотанням представника відповідача [PERSON] залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування». Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.01.2020 провадження у справі було зупинено до розгляду заяви представника відповідача адвоката Забальського Ю.П. про відвід судді. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 06.02.2020 провадження у справі було поновлено та призначено справу до судового розгляду. 13.01.2020 представник ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» Реут О.М. подав пояснення щодо позовної заяви вказавши, що відповідно до наданих до регресної вимоги ПрАТ «СК «ВУСО» документів вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Нісан», р.н. « [NUMBER] » склала 51 684.60 гривень. При цьому пошкоджений транспортний засіб відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , 2008 року випуску (строк експлуатації на момент ДТП 10.07.2018 перевищує 7 років), та, крім того, складові частини кузова відповідно до Акту огляду транспортного засобу, мають пошкодження, що не пов`язані із заявленою подією, у вигляді деформації та лакофарбового покриття, відповідно до пунктів 7.38 та 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена Наказом Міністерства Юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003 є всі підстави для застосування коефіцієнта фізичного зносу при розрахунку розміру матеріального збитку. Таким чином, страховиком сплачено ПрАТ «СК`ВУСО» страхове відшкодування у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу, а саме витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством у загальному розмірі 23 832,31 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали з підстав, наведених у відзиві. Також зазначили, що розмір понесених витрат на правничу допомогу є необґрунтованим. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не надано належні докази, які б об`єктивно свідчили, що його вина у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною. Європротокол він підписав тому що на нього тиснули працівники поліції, а [PERSON] повідомив, що шкоду повністю відшкодує страхова компанія. З жодними документами страхова його не ознайомлювала і про шкоду дізнався лише з позову. Розмір шкоди позивач повинен довести висновком експертизи. Представник ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі представника. Вислухавши вступне слово учасників, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. З виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії [NUMBER] від 05.02.2013 вбачається, що [PERSON] займається діяльністю у сфері права. 11.07.2019 між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір № 11/07/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 4487538-02-10-01 від 07.09.2017. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Нісан» застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на підставі договору добровільного страхування № 4487538-02-10-01 від 07.09.2017. З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) вбачається, що 10 липня 2018 року о 19 год. 25 хв. по вул. Солом`янській, 21 в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Опель Астра», під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Нісан», під керуванням [PERSON] ДТП сталася з вини водія [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Нісан» застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на підставі договору добровільного страхування від 07 вересня 2017 року, що підтверджується повідомленням про настання події з наземним транспортним засобом. Із повідомлення про настання події з наземним транспортним засобом (заяви про виплату страхового відшкодування) [PERSON] від 11.07.2018 вбачається, що 10.07.20118 року о 19.25 в м. Києві по вул. Солом`янській, 21 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження: задня ліва дверка, молдинг двері, лівий поріг. З акту огляду колісного транспортного засобу від 11.07.2018 вбачається, що транспортний засіб «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] має механічні пошкодження: задня ліва дверка, молдинг двері, лівий поріг, крило заднє ліве. З рахунку на оплату № [NUMBER] від 20.07.2018 ФОП [PERSON] згідно договору реалізовіано товари (молдинг двері задньої лівої, крило заднє ліве, двері задні ліві) ПАО «СК`ВУСО» на загальну суму 33 156.00 гривень. Згідно рахунку-фактури № 874 від 11.07.18 ФОП [PERSON] реалізовано товари на загальну суму 8 810 гривень, надано послуги з ремонту автомобіля «Нісан» на загальну суму 9 618,60 гривень. З знижкою та з ПДВ всього на загальну суму 18 526.60 гривень. 08.08.2018 ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» складено страховий акт № 07489-02 до Договору страхування наземного транспорту № 4487538-02-10-01 від 07.09.2017, відповідно до змісту якого загальна сума страхового відшкодування - 51 684 гривень 60 коп. Отримувачі страхового відшкодування: ФОП [PERSON] - 33 156 гривень, ФОП [PERSON] - 18 528 грн. 60 коп. 08 серпня 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» перераховано на користь ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] страхове відшкодування за ремонт забезпеченого на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів автомобіля «Нісан» у розмірі 51 684 грн. 60 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 17677 та № 17678 від 08 серпня 2018 року. 22.07.2019 ФОП [PERSON] надіслав відповідачу претензію про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 27 852 грн. 29 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування», яке перерахувало на користь ПрАТ «СК «ВУСО» суму страхового відшкодування у розмірі 23 832 грн. 31 коп. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу. Позивач вважає, що відповідач, як винна у ДТП особа, має перерахувати на його користь залишок страхового відшкодування у розмірі 27 852 грн. 29 коп., як різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченого страхового відшкодування на підставі статті 1194 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України. Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. Тому правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку з виплатою ПрАТ «СК ВУСО» на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 та 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізовує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Таким чином, позивач, враховуючи характер спірних правовідносин, повинен був довести розмір завданої шкоди, оскільки будь-який виплачений розмір страхового відшкодування на може бути безумовним, а підлягає доведенню поряд з іншими обставинами справи. Суд не погоджується з розміром страхового відшкодування розрахованого ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на підставі рахунку на оплату № [NUMBER] від 20.07.2018 ФОП [PERSON] та згідно рахунку-фактури № 874 від 11.07.18 ФОП [PERSON] , згідно якого розмір шкоди власника транспортного засобу внаслідок ДТП становить 51 684,60 гривень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №1454/5/2092. Пунктом 1.6 Методики встановлено, що фізичний знос колісного транспортного засобу - це втрата вартості КТЗ (його власників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників). Відповідно до п.7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , 2008 року випуску (строк експлуатації на момент ДТП 10.07.2018 перевищує 7 років), та, крім того, складові частини кузова відповідно до Акту огляду транспортного засобу, мають пошкодження, що не пов`язані із заявленою подією, у вигляді деформації та лакофарбового покриття, відповідно до пунктів 7.38 та 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена Наказом Міністерства Юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003 ПрАТ «СК`Арсенал страхування» застосувала коефіцієнт фізичного зносу при розрахунку розміру матеріального збитку та сплачено ПрАТ «СК`ВУСО» страхове відшкодування у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу, а саме витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством у загальному розмірі 23 832,31 грн. Позивач з таким розрахунком ПрАТ «СК`Арсенал страхування» погодився, що також підтвердив представник позивача у суді, тобто фактично погодився з встановленими необґрунтованістю та безпідставністю пред`явленого ним розміру збитків до відшкодування. Доказів на спростування наведеного представником позивачем до суду не надано. З врахуванням вищенаведеного суд критично оцінює наданий позивачем, як доказ на підтвердження розміру завданого матеріального збитку страховий акт № 07489-02 від 08.08.2018. Також суд критично оцінює рахунок на оплату № [NUMBER] від 20.07.2018 ФОП [PERSON] та рахунок-фактура № 874 від 11.07.18 ФОП [PERSON] .. Рахунок на оплату № АС000000151 від 20.07.2018 ФОП [PERSON] не містить даних про те, що товари були придбані саме для ремонту автомобіля «Нісан». Рахунок-фактура № 874 від 11.07.18 ФОП [PERSON] є нечитабельною. До відповіді на відзив представником позивача долучено акт прийому-передачі виконаних робіт ФОП [PERSON] №982 від 28.09.18. Дані викладені у них є суперечливими та не відповідають дійсним обставинам справи, а інших доказів, які мали підтвердити оцінку заподіяного збитку після дорожньо-транспортної пригоди позивачем не надано. Представник позивача не скористався процесуальним правом заявити клопотання про витребування доказів та/або призначення судової автотоварознавчої експертизи. Також суд критично оцінює акт огляду колісного транспортного засобу від 11.07.2018, оскільки цей акт складено водієм [PERSON] без запрошення учасника ДТП [PERSON] та представника СК. Акт в частині відображення характеру пошкодження автомобіля «Нісан» суперечить повідомленні про настання події з наземним транспортним засобом (заяві про виплату страхового відшкодування), хоча два документи складалися [PERSON] в один день 11.07.2018. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню як такі, що не ґрунтовані на матеріальному законі, не доведені належними і допустимими доказами. Оскільки позивач не довів розміру заподіяної шкоди відновлювальним ремонтом автомобіля, то не підлягають до задоволення його вимоги про стягнення судових витрат. Суд не погоджується з доводами представника відповідача адвоката Забальського Ю.П. про те, що свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Самойленка П.М. має ознаки підроблення, оскільки відомості про нього як адвоката не внесені до Єдиного реєстру адвокатів України. Дані твердження є безпідставними, оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові по справі №757/213848/19-ц від 21.10.2019 дійшов висновку, що відсутність в Єдиному реєстрі адвокатів України даних про адвоката не позбавляє останнього права представляти інтереси клієнта у цивільному судочинстві. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed