Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що згідно державного акту на право постійного користування І-ХМ №002271 від 14 квітня 2004 року виданого Хмельницькою міською радою правокористувачем земельної ділянки по [ADDRESS] спеціалізований ліцей-інтернат поглибленої підготовки в галузі науки, на якій відповідач здійснив самочинне будівництво. Зазначає, що дії відповідача не відповідають критерію законності, оскільки самочинне будівництво здійснювалось з порушенням ПФ «Діта» низки вимог ЗК України та ЦК України. А тому просить винести рішення про знесення двох самочинно збудованих шістдесятиквартирних дев`ятиповерхових будинків першої та другої черги будівництва по [ADDRESS] на земельній ділянці, яка згідно державного акту на право постійного користування І-ХМ №002271 від 14 квітня 2004 року знаходиться в користуванні Хмельницького спеціалізованого ліцею-інтернату поглибленої підготовки в галузі науки, код ЄДРПОУ-21337420 за рахунок ПФ «Діта» та повернути земельну ділянку в первісний стан за рахунок ПФ «Діта», що не суперечитиме загальним принципам і критеріям про право особи на мирне володіння майном. Ухвалою судді від 09.11.2018 р. відкрито провадження по даній справі. 17.01.2019 р. представник відповідача направив суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивач не довів яким чином порушуються саме його права та яке відношення він має до даної земельної ділянки. Що стосується земельної ділянки, то на виконання конституційних прав Хмельницька обласна рада будучи власником майна територіальних громад, і зокрема майна Хмельницького обласного спеціалізованого ліцею інтернату поглибленої підготовки учнів в галузі науки через проведення конкурсу, на вільній земельній ділянці, яка не використовується ліцеєм - інтернатом у навчальному процесі вирішила забезпечити ліцей інтернат нежитловими будівлями та жителів територіальної громади, і зокрема працівників освіти та інших бюджетних сфер області житлом. З цією ціллю у 2013 році Хмельницька обласна рада провела конкурс та визначила переможцем відповідача, який виступає замовником, інвестором будівництва та його підрядником. В результаті такої діяльності в комунальну власність безкоштовно передалися нежитлові приміщення та квартири. Після проведення конкурсу був укладений договір про організацію спорудження багатоповерхового житлового будинку і виконання функцій замовника будівництва № 173 від 12.11.2013 року, який 8.11.2016 року був продовжений до 12.11.2019 року. Земельна ділянка по [ADDRESS] знаходиться на території територіальної громади м. Хмельницького , і є у її власності, а тому у відповідності до Конституції України Земельного Кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Хмельницька міська рада, Хмельницька обласна рада та Хмельницький обласний спеціалізований ліцей інтернат поглибленої підготовки учнів в галузі науки є тими суб`єктами чиї права можуть бути порушені і мають право звернутись до суду. Ухвалою суду від 21.02.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 12.04.2019 р. розгляд справи завершено. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні заявленого позову не визнали та суду пояснили, що позивач не довів належними та допустимими доказами порушення його прав, просили відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві. Заслухавши доводи позивача, заперечення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини. Згідно Державного Акту на право постійного користування 1-ХМ № 002271 від 14.04.2004 року земельна ділянка по [ADDRESS] знаходиться в користуванні Хмельницького спеціалізованого ліцею інтернату поглибленої підготовки в галузі науки (категорія земель - житлова та громадська забудова). Приватне підприємство «Діта» здійснювало будівництво на земельній ділянці що надана в постійне користування Хмельницькому обласному спеціалізованому ліцею інтернату поглибленої підготовки учнів в галузі науки (категорія земель-житлова та громадська забудова) на підставі договору (№173), робочого проекту виготовленого Проектним інститутом «Цивільпромбуд» у 2014 році, на підставі містобудівних умов та обмежень виданих Управлінням архітектури та містобудування в Хмельницької міської ради 17.04.2014 року, зареєстрованої в УДАБІ Хмельницької області 15.08.2014 року Декларації про початок виконання будівельних робіт та закінчила будівництво на підставі Декларації про готовність до експлуатації об`єкта який належить до 1-111 категорії складності зареєстрованої УДАБІ Хмельницької області 12.07.2016 року. А 2 черга будівництва здійснювалась на підставі вказаних вище документів та на підставі робочого проекту виготовленого проектним інститутом «Цивільпромбуд» у 2016 році, на підставі містобудівних умов та обмежень виданих Управлінням архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, зареєстрованої в УДАБІ Хмельницької області 20.05.2016 року, Декларації про початок виконання будівельних робіт, та закінчила будівництво 29.12.2017 року отримавши сертифікат серії ХМ № 162173631038. Позивач звертаючись до суду із даним позовом зазначає, що згідно державного акту на право постійного користування І-ХМ №002271 від 14 квітня 2004 року виданого Хмельницькою міською радою правокористувачем земельної ділянки по [ADDRESS] спеціалізований ліцей-інтернат поглибленої підготовки в галузі науки, на якій відповідач здійснив самочинне будівництво. Зазначає, що дії відповідача не відповідають критерію законності, оскільки самочинне будівництво здійснювалось з порушенням ПФ «Діта» низки вимог ЗК України та ЦК України. Статтею 376 Цивільного кодексу України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорених) прав та вплив на порушника. Статтею 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Цією статтею також передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК України). Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Такий висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року в справі № 6-1721цс16, підстав для відступу від якого не встановлено. Виходячи із норм вказаних статей ЦК України та вказаної статті ЦПК України позивач не навів доказів, які його права були порушені, невизнані чи оспорювані у 2016 році коли здійснювалось будівництво, і які права у нього були на земельну ділянку за вказаною адресою на той час, і які є права на земельну ділянку в даний час які потрібно захищати подаючи позов з такими вимогами, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed