Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

у жовтні 2015року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та [PERSON] 10 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 998 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось. Після укладення шлюбу виявилось, що у позивачки та відповідача зовсім протилежні погляди на сімейне життя та різні характери, відсутнє будь-яке взаєморозуміння та довір'я. Між позивачкою та відповідачем виникають постійні суперечки та сварки. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка та відповідач тривалий час проживають окремо. Позивачка вважає подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливим. Спору про розподіл майна немає. Діти будуть проживати разом з матір'ю, а відповідач постійно братиме участь у вихованні дітей та до досягнення ними повноліття щомісячно буде надавати матеріальну допомогу для забезпечення умов їхнього життя. Позивачка вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей та просить суд не вживати заходи для примирення сторін. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з викладених обставин. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, також зазначив що позов визнає, та не заперечує проти його задоволення. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 998 (а.с. 6). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved