Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ СК «Українська страхова група» та ТОВ «Євролізинг» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER]. У період дії договору страхування застрахований автомобіль, що належить ТОВ «Євролізинг», був пошкоджений внаслідок ДТП. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивачем за заявою страхувальника відшкодовано суму страхового відшкодування шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 2776,55 грн. на рахунок власника автомобіля. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача 2776,55 грн. на відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вирішити питання про розподіл судових витрат. Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ СК «Українська страхова група» та ТОВ «Євролізинг» було укладено генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0107-0001-лиз від 30 квітня 2008 року та додаток № 28-0107-0001-лиз6248 від 07 грудня 2010 року до генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту, за якими страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією забезпеченого наземного транспортного засобу автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER]. 07 квітня 2011 р. в м. Києві по вул. Багговутівській, 3/15, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля “Skoda Fabia”, д.н.з. [NUMBER], та автомобіля “Деу”, д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно з ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07 квітня 2011 року за участю вищенаведених автомобілів, є водій [PERSON] Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Матеріалами справи підтверджено, що розмір страхового відшкодування, визначений позивачем у страховому акті від 30 червня 2011 року № ДККА-6713 склав 2766,55 грн. (а.с. 16 - 17) Страхове відшкодування у сумі 2766,55 грн. виплачено на користь позивача шляхом перерахування грошових коштів на рахунок страхувальник ТОВ «Євро Лізинг», що підтверджується платіжним дорученням № 6332 від 30 червня 2011 року. (а.с. 35) За таких обставин, до ПАТ СК «Українська страхова група», яке здійснило виплату страхового відшкодування, перейшло право вимоги, яке ТОВ «Єро Лізинг» має до особи, відповідальної за завдання збитків, тобто до відповідача [PERSON] Разом з тим, до спірних правовідносин не застосовуються положення статті 1191 ЦК України, на яку в обґрунтування позовних вимог посилається позивач, оскільки перехід прав від страхувальника до страховика на підставі договору є суброгацією, для регулювання якої встановлено особливий правовий режим, передбачений ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті страхового відшкодування у сумі 2766,55 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved