Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулася з позовом до Ізмаїльської міської ради та виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 981 від 16.12.1999 р. про передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 0,0407 га в [ADDRESS] у власність [PERSON], а також про припинення за [PERSON] права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 0,0407 га в [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що від своїх батьків вона успадкувала житловий будинок за зазначеною адресою, який належить їй на праві власності. Однак земельна ділянка, на якій цей будинок розташований, виконкомом Ізмаїльської міської ради була виділена у власність її матері [PERSON], і за життя останньої не була проведена державна реєстрація права власності цієї земельної ділянки, у зв'язку з чим на теперішній час вона позбавлена можливості реалізувати своє право набути цю земельну ділянку у власність шляхом приватизації, оскільки неможна приватизувати майно, яке було передане у власність іншій особі - її матері [PERSON], яка на теперішній час померла. 01 листопада 2017 року позивачем були уточнені позовні вимоги, а саме Ізмаїльська міська рада була виключена з числа співвідповідачів. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов. Представник відповідача - виконкому Ізмаїльської міської ради [PERSON] була викликана у встановленому ЦПК України порядку, однак в судове засідання не прибула, про причини неприбуття суд не повідомила, звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи без участі представника Ізмаїльської міської ради, розгляд справи залишили на розсуд суду. Розглянувши справу, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши надані ними докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Так, відповідно до даних архівної виписки з рішення № 981 від 16.12.1999 р., виконкомом Ізмаїльської міської ради було прийняте рішення про передачу безоплатно в приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,0407 га. Згідно з даними свідоцтва про народження, батьками позивача є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] - [INFO], про що свідчать дані відповідних свідоцтв про смерть [NUMBER], виданого 17.06.2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та [NUMBER], виданого 30 серпня 2011 року. Із даних свідоцтв про право на спадщину за законом та витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі випливає, що позивач [PERSON] від своїх батьків [PERSON], яка померла [INFO]. та [PERSON], який помер [INFO]. успадкувала по 1/2 частині житлового будинку з надвірними спорудами і господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці площею 406 м2. Згідно з даними витягів про державну реєстрацію прав № 35310867 та № 35310978 від 28.08.2012 р., 28 серпня 2012 року була здійснена державна реєстрація права власності позивача [PERSON] на успадковані частки будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною 1 ст. 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, передбачений ч. 1 ст.11 ЦПК України, згідно якому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та застосування обраного позивачем способу захисту.

Outcome: approved