Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача, в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 3410 від 28.08.2008 року, а саме: на приміщення магазину № 3, загальною площею 36,40 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вулиця Самойловича, № 2-А, та належить [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 645/4-390 від 28.08.2008 року на загальну суму - 246 071.28 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 28.08.2008 року між АКБ Укрсоцбанк, правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту № 645/4-390, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 20 500.00 доларів США, зі строком повернення кредиту до 27.08.2018 року, або достроково у випадках, передбачених договором кредиту, та зі сплатою 15.00 % річних за користування кредитними коштами. 25.09.2012 року до договору кредиту № 645/4-390 від 28.08.2008 року були внесені зміни, і валюта кредитної заборгованості змінена та переведено гривню, а також встановлено процентну ставку на рівні 9,9% річних. 28.08.2008 року з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 3410, відповідно до умов якого, відповідач надав позивачу в іпотеку належне йому нерухоме майно - приміщення магазину № 3, загальною площею 36.40 кв.м, що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вулиця Самойловича, № 2-А. Позичальником умови кредитного договору належним чином не виконуються, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 26.08.2014 року складає 246 071,28 грн., із яких: сума заборгованості за кредитом складає 208 164.52 грн.; заборгованість за відсотками 33 209.18 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 2 012,67 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 1 457.18; розмір інфляційних витрат за кредитом 684,53 грн.; та розмір інфляційних витрат за відсотками - 543.19 грн. Позивач в установленому законом порядку направляв відповідачу вимоги про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором та розяснював можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, однак відповідач такі вимоги ігнорує та не виконує їх, через що він змушений був звернутися до суду із даним позовом. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача надав заяву із проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Із матеріалів справи вбачається, що 28.08.2008 року між АКБ Укрсоцбанк, правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту № 645/4-390, відповідно до якого банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 20 500 доларів США, зі строком користування до 27.08.2018 року (включно), або достроково у випадках передбачених договором кредиту, зі сплатою за користування кредитом у розмірі 15.00 % річних. 25.09.2012 року до договору кредиту № 645/4-390 від 28.08.2008 року були внесені зміни, зокрема, валюта кредиту була змінена та переведена у гривню за курсом 8,16 грн. за 1 долар США, що станом на дату укладення цього договору становить 208 419,95 грн. Крім цього, вказаним договором була встановлена процентна ставка за користування кредитом у розмірі - 9,9% річних. 28.08.2008 року з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, між банком та відповідачкою було укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 3410, який був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до умов якого відповідач надала банку в іпотеку належне їй нерухоме майно - приміщення магазину № 3, загальною площею 36,40 кв.м, що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вулиця Самойловича, № 2-А. В свою чергу предмет іпотеки належить відповідачці - [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] від 31.07.2008 року за р. № 3221. Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав належним чином, надавши [PERSON] грошові кошти. Натомість позичальник належним чином не виконувала умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 26.08.2014 року її заборгованість перед банком складає 246 071,28 грн., із яких: - заборгованість за кредитом - 208 164,52 грн.; - заборгованість за відсотками 33 209,18 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту 2 012,67 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1 457,18; - інфляційні витрати за кредитом 684,53 грн.; - інфляційні витрати за відсотками 543,19 грн. Обґрунтованість розміру заборгованості підтверджується наявними у матеріалах даної цивільної справи розрахунками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина перша ст. 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобовязання згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. ст. 509,546 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених Законом. Стаття 3 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 11 майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Крім цього, п. 37 Постанови №5 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказує на те, що невиконання вимог ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. З урахуванням того, що іпотечним договором, зокрема, п. 4.5, 4.6 визначено, що у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду реалізація предмета іпотеки здійснюється, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України Про іпотеку, або шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь якій особі покупцеві на підставі договору купівлі продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України Про іпотеку, або шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладання договору купівлі продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому ст. 6 Закону України Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання іпотекодержателю права продажу предмета іпотеки з укладанням від свого імені договору купівлі продажу будь -яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав, а також наданням іпотекодержателю всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, підлягають задоволенню. Виходячи із вищевикладеного, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 460,71 грн., який згідно вимог ст. 88 ЦПК України, належить стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved