Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову посилався на те, що з вересня 2007 року він та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2012 року розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року з нього проводиться стягнення аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку. На теперішній час позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах, від яких у 2014 році народилася донька [PERSON] . Крім того, на теперішній час його цивільна дружина не працює, у нього погіршилося матеріальне становище. На підставі зазначеного позивач просить зменшити стягнення з нього аліментів відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року в розмірі ј частини зі всіх видів доходу на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини від усіх видів заробітку. У судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні просила вирішити даний спір відповідно до норм чинного законодавства. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2010 року розірвано (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 серпня 2015 року та до досягнення повноліття (а.с.8, 9-10). [INFO] народилася дитина - донька [PERSON] , батьком якої є позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.13). Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку про можливість зменшити позивачу сплату аліментів на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини. Стягнення зміненого розміру аліментів слід починати в загальному порядку - від дня набрання чинності рішенням суду, оскільки нормами Сімейного кодексу України не передбачений інший порядок.

Outcome: approved