Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Київобленерго» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, посилаючись на те, що ПАТ «Київобленерго» є субєктом господарювання, що отримав ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованими тарифами та ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Київської області. 12 грудня 2006 року між [PERSON] та ПАТ «Київобленерго» був укладений Договір про користування електричною енергією № 9569. Відповідно до умов п. 1 укладеного договору електропостачальник взяв на себе зобовязання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до граничної потужності з гарантованим рівнем надійності та безпеки і якості, а споживач зобовязався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені Договором, а також актами чинного законодавства України. З метою визначення обсягу спожитої електричної енергії [PERSON] було встановлено електролічильник № 64840616. На підставі зафіксованих показників лічильника боржнику було виставлено рахунок за спожиту електроенергію № [NUMBER] за вересень 2016 року від 29 вересня 2016 року на загальну суму 4\~955 грн. 53 коп.. Згідно вимог норм чинного законодавства [PERSON] використав електричну енергію відповідно до умов Договору про користування електричною енергією № 9569 від 12 грудня 2006 року, однак не виконав обовязку, передбаченого ПКЕЕН та укладеного Договору про оплату спожиту електричну енергію. Враховуючи викладене, позивач ПАТ «Київобленерго» просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Київобленерго» 4\~955 грн. 53 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію та понесені судові витрати. Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2006 року між ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» (правонаступником якого є ПАТ «Київобленерго» та [PERSON] був укладений Договір про користування електричною енергією побутовим споживачем № 9569. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості відповідачу [PERSON] нараховано суму боргу за спожиту електроенергію, яка станом на вересень 2016 року становить 4 955 грн. 53 коп.. До матеріалів справи представником позивача ПАТ «Київобленерго» надано витяг з інтегрованої системи САП, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] 19 жовтня 2016 року сплатив борг за спожиту електроенергію в розмірі 4 955 грн. 53 коп.. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] під час розгляду справи в суді було повністю сплачено на користь позивача заборгованість за за спожиту електроенергію, тому у суду відсутні підстави для стягнення з нього 4 955 грн. 53 коп. на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Судовий збір має бути сплачено відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», згідно якого за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, і становить 1\~378 грн.. У зв»язку з цим позивачем було сплачено 1 1378 грн. судового збору і надано суду документи про його сплату. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи, що на час подання позову до суду ПАТ «Київобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію існувала заборгованість відповідача [PERSON] в розмірі 4 955 грн. 53 коп., і позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з боку відповідача [PERSON], та вказана сума заборгованості сплачена добровільно відповідачем на користь позивача у процесі розгляду справи, то суд дійшов висновку про покладення на відповідача [PERSON] понесених позивачем витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду. У звязку з цим підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Київобленерго» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн..

Outcome: approved