Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та Публічного акціонерного товариства «Мегабанк», в якому просила визнати припиненою її поруку за неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що виникли з кредитного договору № 146в/2006 від 01.06.2006 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.06.2006 року між сторонами у справі було укладено договір поруки для забезпечення належного виконання позичальником [PERSON] своїх кредитних зобов'язань. Оскільки внаслідок внесення додатковою угодою змін до кредитного договору було збільшено процентну ставку за кредитним договором без її згоди, як поручителя, відбулось збільшення обсягу її відповідальності, що є підставою для визнання договору поруки припиненим. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Відповідач [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник банку позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала, просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2006 року між ВАТ «Мегабанк» (правонаступник якого ПАТ «Мегабанк») та позивачем у справі було укладено договір поруки для забезпечення належного виконання позичальником [PERSON] своїх кредитних зобов'язань, що виникають з кредитного договору № 146в/2006 від 01.06.2006 року. Додатковою угодою № 2 від 02.12.2008 року до кредитного договору № 146в/2006 від 01.06.2006 року, укладеною між ПАТ «Мегабанк» і [PERSON], внесено зміни про збільшення процентної ставки за кредитом до 17 відсотків річних. В провадженні Суворовського районного суду м. Херсона перебуває також цивільна справа за позовом ПАТ «Мегабанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Позивач стверджує, що зазначені зміни до кредитного договору були внесені без її згоди як поручителя, тому немає підстав покладення на неї відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Відповідно до ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручитель. За змістом норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Така правова позиція також висловлена в постановах Верховного суду України від 21.05.2012 року у справі № 6-18цс11, від 20.02.2013 року у справі № 6-172цс12. Таким чином, у зв'язку з тим, що збільшення кредитної процентної ставки відбулось між банком та [PERSON] без згоди на те позивача, як поручителя, дає підстави для того щоб визнати договір поруки припиненим. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Доводи та заперечення представника банку суд вважає такими що не ґрунтуються на чинному законодавстві, у зв'язку з чим не підлягають врахуванню.

Outcome: approved