Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] В обґрунтування позову зазначено, що 26.01.2015 року помер [PERSON], який є дідусем позивача у справі. Після його смерті відкрито спадкову справу приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до заповіту, який зареєстровано в реєстрі за № 1018, [PERSON] заповів все належне йому майно відповідачу по справі [PERSON] Позивач вважає, що у померлого дідуся не було жодних підстав, причин, мотивів чи внутрішніх переконань складати заповіт на користь [PERSON], а тому заповіт був складений під впливом обману, помилки або в момент його вчинення [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Посилаючись на вказані обставини [PERSON] в особі представника [PERSON] на підставі ст. ст. 203, 215, 255, 1257 ЦК України просила суд визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON], зареєстрований за № 1018. У судове засідання позивач та її представник, після відновлення провадження у справі, двічі не зявилися, від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він просив справу розглядати у відсутності позивача та його, як представника, позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог заперечує та просила відмовити у задоволенні позову. Треті особи по справі приватні нотаріуси Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не зявилися, про день, час ат місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку, подали клопотання, в яких просили розглянути справу у їх відсутність. З огляду на те, що сторони у справі скористалися своїм правом не зявитися у судове засідання і просили справу розглядати у їх відсутність, суд визнав за можливе вирішити справу на підставі наявних в ній письмових доказів, у відсутність позивача, відповідача та третіх осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Як передбачено ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 26.01.2015 року помер [PERSON], про що зроблено актовий запис № 758, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 27.01.2015 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. За свого життя, 11.07.2013 року, померлий [PERSON] склав заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 1018. Відповідно до заповіту, [PERSON] все належне йому майно, де в боно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу № 7/2015. Із заявами про прийняття спадщини після померлого звернулися його онуки - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка є дружиною померлого. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, на яку посилалась позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. За клопотанням представника позивача, судом було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлені питання чи страждав будь-якими психічними хворобами та розладами [PERSON] на час складання заповіту, 11.07.2013 року, та на час смерті 26.01.2015 року, а також чи міг розуміти значення своїх дій та керувати ними [PERSON], в силу свого похилого віку та стану здоровя на момент складання заповіту 11.07.2013 року. Згідно висновку посмертної судово-психіатричної експертизи № 724 від 16.12.2015 року, який складено експертами КУ «Запорізька обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, [PERSON] на період складання заповіту 11.07.2013 року психічних розладів не виявляв, а тому міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. У представленій медичній документації та в матеріалах справи відомості про розлади психічної діяльності на день смерті, 26.01.2015 року, відсутні. При цьому, комісією експертів зазначено, що похилий вік та наявність соматичних захворювань у підекспертного не являються патогноматичною ознакою психічних розладів. З огляду на встановлені судом обставини справи, беручи до уваги висновок посмертної судово-психіатричної експертизи, а також відсутність інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог про визнання недійсним заповіту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими, у звязку з чим не можуть бути задоволені. Позивач та її представник, ухилившись від явки в судові засідання після відновлення провадження у справі, на власний розсуд розпорядилися наданими їм Законом процесуальними правами, в тому числі на подання доказів та доведення обґрунтованості позовних вимог.

Outcome: dismissed