Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 05 листопада 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникають непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Вважає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки вони не змогли створити нормальних сімейних стосунків. На даний час спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спору про поділ майна та про місце проживання дитини не мають. Вважає, що збереження сім`ї та примирення неможливе, тому звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 28 січня 2020 року на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Протокольною ухвалою суду від 11 лютого 2020 року, судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи громадянина [PERSON] . Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити. Суду пояснила, що разом з відповідачем вони спільно не проживають. З весни 2019 року вона проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом із [PERSON] , від якого вагітна. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, просив шлюб розірвати. Суду пояснив, що з позивачкою вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства вже давно. Більш того, позивачка вагітна та виношує дитину від іншого чоловіка, з яким проживає. Третя особа в судовому засіданні пояснив, що з позивачкою вони проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу з весни 2019 року. Позивачка виношує їх спільну дитини. Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 405, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 05 листопада 2015 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про його народження серія [NUMBER] виданим 10 лютого 2016 року. Між тим, як вбачається з Довідки № 19 виданої 27 січня 2020 року, КНП Фастівської районної ради Фастівська ЦРЛ, [PERSON] , [INFO] , стоїть на обліку по вагітності в жіночій консультації міста Фастів. Вагітність 31 тиждень. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.110 СК України, чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. В судовому засіданні третьою особою [PERSON] було долучено до матеріалів справи завірену приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області Вінічук Н.В. заяву [PERSON] від 11 лютого 2020 року, відповідно до якої гр. [PERSON] , [INFO] , підтверджує, що громадянка [PERSON] , яка перебуває на 32-му тижні вагітності та виношує їх спільну дитину, та визнає себе батьком зачатої з громадянкою [PERSON] ще ненародженої дитини. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення (ст. 112 СК України). Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved