Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У квітні 2014 р. позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить: -визнати договір, укладений між [PERSON] та [PERSON] 03 квітня 2014 року щодо передання автомобілю FIAT DOBLO, 2001 року випуску, номер шасі (кузова рами) [NUMBER], держ. номер [NUMBER] договором купівлі-продажу. - визнати договір купівлі - продажу автомобілю FIAT DOBLO, 2001 року випуску, номер шасі (кузова рами) [NUMBER], держ. номер [NUMBER], укладений між [PERSON] та [PERSON] 03 квітня 2014 року - дійсним. -визнати за [PERSON] право власності на автомобіль FIAT DOBLO, 2001 року випуску, номер шасі (кузова рами) [NUMBER] , держ. номер [NUMBER]. -зобов'язати РЕГ Луцького МРВ ДАІ УМВС України в Волинській області зняти автомобіль FIAT DOBLO, 2001 року випуску, номер шасі (кузова рами) [NUMBER], держ. номер [NUMBER] з реєстраційного обліку. -зобов'язати ВРЕВ № 2 ГУМВС України у м. Харкові оформити на ім'я [PERSON] технічний паспорт на автомобіль FIAT DOBLO, 2001 року випуску, номер шасі (кузова рами) [NUMBER], держ. номер [NUMBER] та зареєструвати автомобіль на її ім'я. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх з підстав, викладених у позові. Відповідач в судовому проти позову не заперечував, зазначивши, що дійсно уклав з позивачем усний договір, що підтверджено письмовою розпискою про отриманні грошей за спірний автомобіль, однак він не оформлював право власності на себе, коли придбав його за довіреністю, оскільки далеко було їхати до м. Луцька для його переоформлення ДАІ. Треті особи [PERSON] та [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином - смс повідомленнями, причин неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Представники третіх осіб ВРЕВ № 2 ГУМВС України у м. Харкові та РЕГ Луцького МРВ ДАІ УМВС України в Волинській області подали до суду заяви про отримання позовної заяви та про розгляд справи за їх відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та сторонами не заперечено, що [PERSON] усно домовилась зі своїм братом [PERSON] про те, що він передасть їй у власність автомобіль FIAT DOBLO, 2001 року випуску, номер шасі (кузова рами) [NUMBER], держ. номер [NUMBER], а вона повинна сплатити на його користь 7 000 доларів США. Сторони склали відповідну розписку/ а.с.11/ та після отримання відповідачем 3.04.2014 р. остаточного розрахунку, звернулись до нотаріуса для оформлення договору, однак з»ясувалось, що на спірний автомобіль наколаденол арешт у зв'язку с невиконаними зобов'язаннями попереднього власника спірного автомобіля - [PERSON] Спірним автомобілем [PERSON] користується на підставі довіреності з 3.04.2008 р. / а.с. 8/, автомобіль постановлений на тимчасову реєстрацію у ВРЕВ № 2 ГУМВС України у Харківській області, технічне обслуговування автомобіль проходить у м. Харкові/ а.с. 26/ Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов'язується передати майно /товар/ у власність другій стороні покупцеві, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно / товар/ і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч.5 ст. 656 ЦК України особливості договору купівлі - продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Частиною 1 ст. 210 ЦК України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно зі ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби, в тому числі легкові автомобілі» підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», реєстрація, перереєстрація зняття з обліку транспортних засобів здійснюється згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Відповідно до п.1 цим порядком встановлюється єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів. У п.2 Порядку зазначено, що вони є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів. Згідно п.8 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України №1388 перед відчуженням, передачею транспортні засоби повинні бути зняти з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Пунктом 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 встановлено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. В силу п.п.7, 8 зазначеного Порядку власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарний біржах. Пункт 8 Порядку серед повного переліку документів, які є підставою виникнення права власності і підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, не передбачає договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного фізичними особами в простій письмовій формі. Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Згідно з п.40 цього Порядку зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Таким чином, до вчинення зазначених дій продавець транспортного засобу не вправі його відчужувати, а покупець набувати право власності на транспортний засіб. У справах за позовом про визнання права власності на автомобіль із підстав придбання його за договором купівлі-продажу, суд може задовольнити такий позов у тому разі, коли встановить, що сторонами були додержані правила ЦК України щодо укладення договору купівлі-продажу такого майна, зокрема і подальша перереєстрація транспортного засобу. Проте, досліджені матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що [PERSON], який з 2008 р. користувався спірним автомобілем, було вчинено будь-які з вище зазначених дій, передбачених Порядком державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, зокрема не знято спірний автомобіль з обліку в органах ДАІ та проведено перереєстрацію вищезазначеного автомобіля. Таким чином, відповідно до вимог ст. 334 ЦК України, законодавством передбачено, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Укладений між [PERSON] та [PERSON] усний договір купівлі-продажу транспортного засобу не є підтвердженням переходу права власності на спірний автомобіль від позивача [PERSON] відповідачу [PERSON], оскільки позивач в установленому законом порядку не здійснив державну реєстрацію автомобіля на своє ім'я, не отримав на нього правовстановлюючі документи, сторони не укладали договір купівлі-продажу у встановленій законом формі, у зв'язку з чим, на думку суду, не відбулось переходу права власності на спірний автомобіль. Також суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про зобов'язання ВРЕВ № 2 ГУМВС України у м. Харкові та РЕГ Луцького МРВ ДАІ УМВС України в Волинській області зняти спірний автомобіль з реєстраційного обліку та зареєструвати спірний автомобіль на ім'я позивача, оскільки суд позбавлений можливості покладати будь-які обов'язки на третіх осіб, якими вони заявлені позивачем у позовній заяві. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed