overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

у жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 22.05.2014 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, вони припинили шлюбні відносини та спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не з'явились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.05.2014 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

у жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 17 145 грн. 48 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.2012 року відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» та підписав анкету-заяву №б/н, згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». 08.06.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Голд», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 6300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 04.10.2016 року виникла заборгованість в розмірі 17 145 грн. 48 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту - 5148 грн. 69 коп., відсотки за користування кредитом - 3443 грн. 19 коп., пеня за прострочене зобов'язання - 6010 грн. 96 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1250 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 792 грн. 64 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 6-7). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 17 145 грн. 48 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

у жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 20\~497 грн. 32 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн.. В судове засідання представник позивача не зявився, у позовній заяві справу просить розглядати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 10.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.08.2016 року виникла заборгованість в розмірі 20 497 грн. 32 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1963 грн. 67 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 14 281 грн. 40 коп., заборгованість за пенею та комісією 2800 грн., а також штрафи (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 952 грн. 25 коп. що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 20 497 грн. 32 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

у жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 26\~847 грн. 14 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн.. В судове засідання представник позивача не зявився, у позовній заяві справу просить розглядати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 22.07.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.08.2016 року виникла заборгованість в розмірі 26 847 грн. 14 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 2357 грн. 30 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 19 538 грн. 55 коп., заборгованість за пенею та комісією 3196 грн. 66 коп., а також штрафи (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 1254 грн. 63 коп. що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 26 847 грн. 14 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачкиа, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 08.11.2014 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яку просив залишити на вихованні з матірю. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обовязки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачка не заперечила щодо розірвання шлюбу, зазначила, що більше одного року проживають з відповідачем окремо, почуття кохання між ними втрачено назавжди. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2014 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідачка не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сімї немає перспективи возз'єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В судовому засіданні позивач наполягав на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сімї неможливим, проти чого відповідачка, в свою чергу, не заперечила. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітньої доньки сторін [PERSON] суд визначає з матірю, оскільки спору про це у них не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 14.12.2007 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обов'язки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідачка була повідомлена в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, про причини неявки до суду вона не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2007 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідачка не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім'ї немає перспективи возз'єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягав на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім'ї неможливим, проти чого відповідачка, в свою чергу, не надала жодного заперечення та не прибула в судове засідання, що свідчить про погодження з позовними вимогами Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітньої доньки сторін суд визначає з матір'ю, оскільки спору про це у них не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» про захист прав споживача та стягнення коштів. У позові зазначив, що 03.09.2016 року між ним та відповідачем - ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» було підписано договір № 0353 фінансового лізингу з додатками за таких обставин: З метою придбання автомобіля, позивач шукав оголошення про продаж в Інтернет-мережі. Натрапив на привабливе оголошення про продаж KIA Rio у місті Павлоград, Дніпропетровської області. Зателефонувавши за вказаним у об'яві телефоном, [PERSON] отримав пропозицію прибути до Павлограда. По прибутті за вказаною адресою, одразу повідомили, що потрібно внести предплату 68000 грн., і через три дні автомобіль буде за нашою адресою, доставка безкоштовна. Менеджер виписала квитанцію на оплату та направила в банк, а сама повідомила, що тим часом буде заповнювати договір. Сплативши у Павлоградському відділенні № 4 ПАТ КБ ПриватБанк 68000 грн., [PERSON] повернувся до офісу та показав квитанцію менеджерові. Договір був уже готовий, позивачу показали, де його підписати та швиденько склали усі папери у файл, менеджер наказала їхати додому та чекати на доставку автомобіля, який приженуть через три дні. Коли через три дні автомобіль не доставили, а телефони, за якими позивач натрапив на компанію Авто Лайф перестали відповідати, [PERSON] вирішив розірвати договір. Проконсультувавшись із юристами та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 01 серпня 1992 року Міським відділом ЗАЦС м.Донецька, актовий запис № 544. Від шлюбу сторони мають дітей, які вже досягли повноліття. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки.\~ Зараз шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору у сторін не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 01 березня 2013 року він уклав шлюб з відповідачкою в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 54. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З серпня 2016 року сторони спільного господарства не ведуть, однією сімєю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Царевич». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали що 01 березня 2013 року в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 54. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в серпні 2016 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Наданий судом строк на примирення позитивних наслідків не дав. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 04 жовтня 2003 року він уклав шлюб з [PERSON] в Маріупольському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 877. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають з січня 2016 року, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки, які негативно впливають на виховання та розвиток дитини. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та просить після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище «Сорока». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 04 жовтня 2003 року в Маріупольському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 877. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили з січня 2016 року та на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 06 липня 2013 року Пролетарським районним у м.Донецьку відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом №146. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Зазначає, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, сімя фактично розпалася, будь-яких звязків подружжя не підтримує. Просить суд розірвати шлюб, оскільки його збереження неможливе. В судове засідання позивач не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірвані шлюбу. Відповідач, в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином через засоби масової інформації газету «Донеччина». Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що життя подружжя не склалося, втрачене почуття любові та поваги один до одного, сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство ними не ведеться. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved