Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] предявив через суд зазначений позов до [PERSON], Прокоф?єва В.В. в обґрунтування позову посилаючись на те, що 12 вересня 2007 року уклав з ТОВ «Варіант» договори купівлі-продажу та дарування 21/100 частини домоволодіння на підставі яких зареєстрував за собою право власності на квартиру [ADDRESS], проте рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2014 року позов Прокоф?єва В.В. до [PERSON], треті особи П?ята ДДНК, ТОВ «НВФ «Варіант», РС Дніпропетровського МУЮ про витребування майна, визнання права власності в порядку спадкування задоволено та витребувано у [PERSON] 21/100 частину (до якої входить квартира №3) домоволодіння по вул. Філософській, 70 у м. Дніпропетровську загальною площею 135,8 кв.м., житловою площею 99,1 кв.м., визнано право власності Прокоф?єва В.В. на вказане нерухоме майно, а також цим рішенням встановлено, що [PERSON] є добросовісним набувачем спірного майна, у зв?язку з чим позивач набув права на відшкодування йому вартості здійснених ним за власний рахунок поліпшень та витрат в сумі, на яку збільшилася вартість вказаного майна і які не можуть бути відокремлені від майна, оскільки ним проведений ряд робіт за договором на виконання ремонтних робіт з ТОВ «ДПФ «Кодас» від 14 вересня 2007 року згідно якого сплачено на той час 238420,00 грн., тому позивач згідно збільшених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на свою користь 454007.52 грн., з яких 440784,00 грн. понесені витрати на поліпшення квартири [ADDRESS] та заборгованість зі сплати 3% річних в сумі 13223,52 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та клопотав в подальшому у письмовій заяві про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач Прокоф?єв В.В. заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Так в судовому засіданні встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2014 року, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON], треті особи Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукова виробнича фірма «Варіант», Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна, скасування реєстрації права власності та здійснення реєстрації права власності задоволений частково; витребувано у [PERSON] 21/100 частину (до якої входить квартира №3) домоволодіння №70 по вул. Філософській в м. Дніпропетровську; визнано за [PERSON] право власності на 21/100 частину (до якої входить квартира №3) домоволодіння №70 (жилого будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд) загальною площею 135,8 кв.м, житловою площею 99,1 кв.м, по вул.Філософській в м.Дніпропетровську, що розташоване на земельній ділянці площею 831,0 кв.м, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 11 серпня 2009 року; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено; вирішено питання розподілу судових витрат. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2009 року за позовом прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах неповнолітнього Прокоф?єва В.В., [INFO], було визнано недійсним договір дарування від 18 квітня 2007 року, укладений між Прокоф?євим В.Ф. та ТОВ «НВФ «Вариант». Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2013 року відмовлено в задоволенні позову Прокоф?єва В.В. до [PERSON], приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО [PERSON], ТОВ «НВФ «Вариант» про визнання договорів недійсними. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, вказаними рішенням суду встановлено, що за договором дарування від 18 квітня 2007 року [PERSON] подарував ТОВ «Наукова виробнича фірма «Варіант» належну йому 21/100 частину домоволодіння №70 по вул. Філософській в м. Дніпропетровську та 18 травня 2007 року за обдарованим було зареєстроване право власності на цю частину. 12 вересня 2007 року між ТОВ «Наукова виробнича фірма «Варіант» та [PERSON] було укладено договір дарування 1/100 частини вказаного домоволодіння та договір купівлі-продажу 20/100 частин останнього. 14 вересня 2007 року за [PERSON] було зареєстровано право власності за вказаними вище правочинами. Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2009 року, що набрало законної сили, було задоволено позов прокурора Кіровського району м.Дніпропетровська в інтересах неповнолітнього [PERSON] та визнано недійсним договір дарування від 18. квітня 2007 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Наукова виробнича фірма «Варіант», а також зобовязано останнє повернути [PERSON] в натурі все одержане на виконання договору дарування. 11 серпня 2009 року [PERSON] помер та, таким чином, після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входять і майнові права на 21/100 частину домоволодіння №70 по вул.Філософській в м. Дніпропетровську. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після померлого [PERSON] є його син - позивач [PERSON] Таким чином, вказані обставини в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. За змістом ч. 1 ст. 388 ЦК України добросовісний набувач є особою, яка не мала права відчужувати майно за відплатним договором, проте не знала і не могла знати. Частиною 4 ст. 390 ЦК України визначено, що добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. Так, за розгляду справи встановлено, що позивач на час набуття спірного об?єкту нерухомого майна за договорами від 12 вересня 2007 року з ТОВ «НВФ «Вариант» не міг знати про майбутнє рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ухвалене 24 лютого 2009 року у справі №2-329/2009 за позовом прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах неповнолітнього Прокоф?єва В.В., [INFO], яким визнано недійсним договір дарування від 18 квітня 2007 року, укладений між Прокоф?євим В.Ф. та ТОВ «НВФ «Вариант», зважаючи також на ту обставину, що [PERSON] до участі у справі залучений не був. Також, судами при розгляді наведених вище судових справ встановлено, що на час посвідчення угоди 12 вересня 207 року між [PERSON] та ТОВ «НВФ «Вариант» ніяких заборон у відповідному Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна чи арештів, чи інших заборон станом на 12 вересня 2007 року не було, що нотаріусом перевірено і що підтверджується витягом з вказаного Реєстру у нотаріальній справі. Згідно листа КП «ДМБТІ» від 22 березня 2013 року повідомлено, що в матеріалах інвентаризаційної справи з 12 вересня 2007 року по 14 вересня 2007 року були відсутні документи щодо заборони відчуження 21/100 частин домоволодіння по вул. Філософській, 70 у м. Дніпропетровську (а.с.17). Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позивач згідно ч.1 ст.388 ЦК України є добросовісним набувачем майна, належного відповідачу - 21/100 частин домоволодіння (до якої входить квартира №3) по вул. Філософській, 70 у м. Дніпропетровську. Відповідно до наявного у справі договору №09/03 від 14 вересня2007 року [PERSON] доручив виконання робіт по ремонту приміщення за адресою: [ADDRESS] згідно специфікації з оплатою робіт на суму 238420,00 грн. з ПДВ ТОВ «ДПФ «Кодас», а останнє зобов?язалось такі виконати роботи у строк до 31 грудня 2007 року (а.с.24, 25). Вказаний договір виконаний сторонами угоди - [PERSON] та ТОВ «ДПФ «Кодас» у повному обсязі, що підтверджується актами здачі-прийняття виконаних робіт до договору №09/03 від 14 вересня 2007 року, складеними та підписаними сторонами договору 31 жовтня 2007 року (роботи виконані на суму 56000,00 грн.), 30 листопада 2007 року (роботи виконані на суму 82300,00 грн.), 31 грудня 2007 року (роботи виконані на суму 62000,00 грн.), 31 січня 2008 року (роботи виконані на суму 38120,00 грн.), та долученими до матеріалів справи квитанціями до прибуткових касових ордерів №13/1 від 13 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №14/1 від 14 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №10/1 від 10 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №11/1 від 11 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №12/1 від 12 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №15/1 від 15 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №22/1 від 22 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №24/1 від 24 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №25/1 від 25 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №21/1 від 21 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №20/1 від 20 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №23/1 від 23 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №14/1 від 14 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №18/1 від 18 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №19/1 від 19 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №17/1 від 17 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №15/1 від 15 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №16/1 від 16 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №18/1 від 18 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №21/1 від 21 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №19/1 від 19 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №16/1 від 16 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №20/1 від 20 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №17/1 від 17 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн. (а.с.26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №213-15, складеного 10 вересня 2015 року судовим експертом Дніпропетровського науково-дослного інституту судових експертиз [PERSON], ринкова вартість поліпшень проведених за договором №09/03 від 14 вересня 2007 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ДПФ «Кодас», що не можуть бути відокремленими від самої квартири на момент проведення експертизи складає 440784,00 грн. (а.с. 93-106). Зважаючи на встановлені у судовому засіданні дійсні обставини, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозвязку на предмет належності, допустимості, достатності, приймаючи до уваги, що права позивача, як добросовісного набувача, що здійснив невід?ємні поліпшення, в порядку ч. 4 ст .390 ЦК України підлягають захисту згідно ст.16 ЦК України шляхом відшкодування відповідачем позивачу здійснених ним витрат у сумі, на яку збільшилася вартість майна квартири №3 в домоволодінні по вул. Філософській, 70 у м. Дніпропетровську, тобто в розмірі 440784,00 грн. Разом з тим, вимога про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми зобов?язання задоволенню не підлягає, оскільки сторони у даній справі [PERSON] та Прокоф?єв В.В. не перебували з відповідачем у договірних правовідносинах та грошових зобов?язань один перед одним щодо спірного нерухомого майна не мали. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам, з якого підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 4408,00 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 3686,40 грн.

Outcome: partial