Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

У жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно є власником квартири [ADDRESS] , поверхом вище в цьому будинку в квартирі [NUMBER], проживає [PERSON] , яка внаслідок своє недбалості залила її квартиру, а саме стелю туалету та кухні. 31.08.2017 року головою правління ЖБК №122 були зафіксовані в акті вказані факти. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням відшкодувати шкоду, завдану залиттям квартири, але відповідач відмовилась. З урахуванням уточнених в ході розгляду справи позовних вимог представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача відповідно до висновку експерта від 12.1.2018 року 4 236 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи, 3000 грн. витрат на оплату правової допомоги та судовий збір у розмірі 704,80 грн. В останнє судове засідання позивач не з`явилася, надала повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав з урахуванням уточнень. Відповідач та її представник в останнє судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є власником квартири, [NUMBER] , яка розташована на другому поверсі дев`ятиповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] Квартира [NUMBER] , розташована на третьому поверсі і належить на праві власності відповідачці [PERSON] В серпні 2017 року квартира позивача була залита відповідачем. Згідно до акту від 31.08.2017 року, складеного комісією в складі голови ЖБК№122, члена правління ЖБК, старшого сантехніка, в квартирі [NUMBER] виявлено затоплення кухні та туалету, а саме: в кухні лівий кут стелі мокрий, в туалеті правий кут стелі мокрий та почав жовтіти. Відповідно до частини першої статті 1166- 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завдані шкоди позивачу. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність вини власника квартири [PERSON] у затопленні квартири позивачки, що розташована поверхом нижче. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За приписами ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі(передати річ того є роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №36 від 12.10.2018 року вартість відновлювальних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття квартири [NUMBER], становить 4 236 грн. Враховуючи, що позивач довела завдану їй матеріальну шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідач відповідно до вимог ст.81 ЦПК України це не спростувала і не довела відсутність своєї вини, що є її процесуальним обов`язком згідно з презумпцією завдавача шкоди, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягення з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиття квартири 4 236 грн. З матеріалів справи вбачається, що для підтвердження заподіяння відповідачем майнової шкоди внаслідок залиття квартири, з метою обґрунтування і доведення своїх позовних вимог щодо відшкодування цієї шкоди, позивач була змушена наполягати на проведенні судової будівельно-технічної експертизи для визначення розміру понесених збитків і необхідних витрат для усунення пошкоджень, у зв`язку з чим понесла додаткові витрати. Отже, проведення експертизи відбулося, у зв`язку з необхідністю відновлення порушеного права позивача, а тому відповідно до вимог ст.22 ЦК України є обґрунтованими та підлягають стягнення з відповідача на користь позивача, витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи, понесення яких підтверджується квитанцією від 06.09.2018 року про сплату 2000 грн. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В матеріалах справи відсутній ордер та договір про надання правової допомоги, тому суд відмовляє у стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 22-23, 319,322, 368,1166-1167, 1192 ЦК України,

Outcome: partial