Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку № 63, що розташована в садовому товаристві «Протон» Мотовилівсько-Слобідської сільської ради Фастівського району Київської області яка належала померлому, 02.07.2013 року [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-KB №076714, виданого 26.05.1999 року на підставі рішення Мотовилівсько-Слобідської сільської ради народних депутатів №9 від 25.12.1997 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 02.07.2013 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,0681 га, що знаходиться в садовому товаристві «Протон» Мотовилівсько-Слобідської сільської ради. Однак позивач не може у встановлений законом порядок оформити право власності на спадщину, тому звернулася до суду з даною заявою. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених в ньому та просила суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку не заперечувала. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі та винести рішення згідно до вимог чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть [PERSON] 1-БК № 265182 від року, помер, 02.07.2013 року.(а.с. 8). Судом встановлено, що після смерті, 03.07.2013 року [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,0681 га, що знаходиться в садовому товаристві «Протон» Мотовилівсько-Слобідської сільської ради, з призначенням земельної ділянки «ведення садівництва», що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-KB №076714, виданого 26.05.1999 року на підставі рішення Мотовилівсько-Слобідської сільської ради народних депутатів №9 від 25.12.1997 р. (а.с. 9-10). З матеріалів спадкової справи №14/2013 померлого 02.07.2013 року [PERSON] вбачається, що 09.12.2013 року позивач [PERSON], звернулася з заявою до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON]М про прийняття спадщини, в свою чергу, син померлого [PERSON], [PERSON] подав до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON]М заяву про відмову у прийнятті спадщини (а.с. 60, 63). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON], як спадкоємиця першої черги в установлений законом термін звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, надавши всі необхідні документи, але отримала письмову постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з ненаданням [PERSON] з Державного земельного кадастру. (а.с.35). При зверненні до Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області із заявою про видачу [PERSON] з Державного земельного кадастру, 01.10.2015 року отримала відмову у звязку із знаходженням в межах земельної ділянки частини іншої ділянки. (а.с. 36). Однак, в технічній документації ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» міститься кадастровий план з кресленнями та перенесенням меж земельної ділянки в натурі «на місцевість», акт приймання-передачі межових знаків під нагляд та збереження з письмовими узгодженнями власників суміжних земельних ділянок, де сусіди [PERSON] та [PERSON], погодили межі та не мали будь-яких заперечень щодо розташування межових знаків та меж в натурі земельної ділянки позивача. (а.с.12-34). [PERSON] тим в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], належало право на земельну ділянку площею 0,0681 га, що знаходиться в садовому товаристві «Протон» Мотовилівсько-Слобідської сільської ради, з призначенням земельної ділянки «ведення садівництва», що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-KB №076714, виданого 26.05.1999 року на підставі рішення Мотовилівсько-Слобідської сільської ради народних депутатів №9 від 25.12.1997. (а.с.11-12). Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON], але у звязку із відсутністю [PERSON] з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 0,0681 га з призначенням земельної ділянки «ведення садівництва», не може реалізувати своє право на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Відповідно до статей 1218, 1225, 1261, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved