Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 28 липня 2006 року виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 11. В обґрунтування позову зазначала, що з 28 липня 2006 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у сторін не склалося, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідач [PERSON] принижує її гідність, ображає в присутності дітей, що призвело до втрати до нього почуттів поваги та любові. Прийняте нею рішення про розірвання шлюбу є виваженим і остаточним, оскільки примирення подружжя є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу їхні діти будуть проживати з матір'ю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона підтримує, просить суд розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає повністю, проти його задоволення не заперечує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 28 липня 2006 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 11. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] Суд встановив, що на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися не бажають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved