Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із позовною заявою до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 08.05.2007 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К3С1АК22095864, відповідно до умов якого позивач отримала в кредит грошові в розмірі 75922,00 грн. на купівлю автомобіля та 21204,00 грн. на сплату страхових внесків з кінцевим терміном повернення до 08.04.2012. З метою забезпечення виконання зобов`язання між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір застави, транспортного засобу. В липні 2011 року позивач згідно акту прийому-передачі передала відповідачу транспортний засіб, який було реалізовано, однак кошти отримані від реалізації транспортного засобу не були використані для погашення заборгованості за кредитним договором. 16.11.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11556, про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору №К3С1АК22095864 від 08.05.2007 та розрахунку заборгованості за договором грошових коштів у сумі 252993, 74 гривень. На підставі виконавчого напису Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 252993, 74 грн. У жовтні 2014 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, було відмовлено. 27.04.2015 року рішенням Апеляційного суду м. Києва рішення суду першої інстанції від 22.10.2014 скасовано та ухвалено нове, відповідно до якого позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №К3С1АК22095864 від 08.05.2007 в розмірі 62430, 69 грн. та судовий збір в розмірі 624 грн. 31 коп. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві в ході примусового виконання рішення суду, було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 62430, 69 грн. Сума нарахованої відповідачем заборгованості по кредитному договору позивачем не визнається і повністю оскаржується. Позивачка зазначає, що згідно з умовами кредитного та договору застави визначений чіткий порядок та умови задоволення вимог позикодавця, а саме звернення стягнення на майно, передане банку в забезпечення виконання зобов`язань позичальника або стягнення суми боргу за договором в судовому порядку. Крім того, відповідно до умов договорів, банк повинен був надіслати особі, яка порушила свої обов`язки, письмову вимогу про усунення порушення, однак банком такі вимоги виконані не були. Разом з тим, однією із підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є урахування пені і штрафів понад строки позовної давності. В свою чергу, в зазначеному вище виконавчому написі відповідачем заявлена сума неустойки (штрафу, пені) за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитом в сумі - 142798 грн. 29 коп., що в шість разів перевищує залишок основного боргу за кредитом в сумі - 26011 грн. 57 коп., що в даному випадку є незаконним. Також, у виконавчому написі нотаріусом визначений строк, за який проводиться стягнення - десять років, тобто порушені норми чинного законодавства України щодо врахування позовної давності. Згідно з Наказом Міністерства фінансів України № 519 від 21.05.2018 року, найменування банку змінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 26.10.2018 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та її призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. 22.04.2019 підготовче засідання по справі закрито та призначено її до розгляду в судове засідання на 12.06.2019 о 14 год. 00хв. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи подала заяву, про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити. Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, просив проводити розгляд справи в його відсутність. Третя особа, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.05.2007 між ПриватБанком та [PERSON] був укладений кредитний договір № К3С1АК22095864, відповідно до якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 75922, 00 грн. на купівлю автомобіля та 21204, 00 грн. на сплату страхових внесків у випадках та згідно порядку, передбаченому договором зі сплатою 1,34% користування кредитом на місць на суму залишку заборгованості та винагородою за надання фінансового інструменту в розмірі 1% від суми наданого кредиту з кінцевим терміном повернення 08.04.2012 (а.с.12-13). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу, а саме автомобіля марки «FAW» модель «CA 1051K26L4R5-2011» , номер кузова [NUMBER] (а.с.14-15). 21.07.2011 позивач згідно акту прийому - передачі передала вказаний транспортний засіб та ключі від нього для його реалізації з метою погашення заборгованості та видала довіреність для його відчуження (а.с.16-17). 22.10.2014 Дарницьким районним судом м. Києва винесено рішення по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.56-58). Рішенням апеляційного суду м. Києва від 27.04.2015 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, відповідно до якого з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № К3С1АК22095864 в розмірі 62430 грн. 69 коп., що складається: заборгованість за кредитом 26 011,57 грн., заборгованість за відсотками 34 887,67 грн., заборгованість по комісії -531,45 грн., пеня 1000 грн., та судовий збір в розмірі 624 грн. 31 коп. (а.с.59-61). 16.11.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., за реєстровим № 11556, було вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] суму боргу в розмірі 252 993 грн. 74 коп., яка складається з: 26011, 57 грн. - заборгованість за кредитом; 83652, 43 грн. - заборгованість по відсоткам; 531, 45 грн. - заборгованість з комісії; 142 798, 29 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Стягнення здійснюється за період з 08 травня 2007 року по 12 вересня 2017 року. Та витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 1 800 грн. 00 коп. (а.с.11). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Оскільки виконавчий напис нотаріусом виконано як стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, до спірних правовідносин застосовується п. 2 Переліку № 1172, яким передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У п. 2.2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотеко держателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Отже, слід встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015. Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Однак, відповідачем та третьою особою не надано жодних доказів в розумінні ст.ст. 79-78 ЦПК України, які спростовували доводи позивача суду не надано. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що не погоджувалася з розміром нарахованої заборгованості, розміру штрафів та пені, які зазначені у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість, зі строком їх нарахування. Отже, враховуючи, що приватним нотаріусом не надано суду доказів на підтвердження того, що письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором позивач отримувала, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги АТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення, тому у нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості задля задоволення вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Щодо стягнення за виконавчим написом нотаріуса заборгованості в частині пені і штрафів поза межами строку позовної даності, слід зазначити наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Як встановлено судом, за кредитним договором від 08.05.2007 року позивач отримав кредит у вигляді в сумі 75922,00 грн. та 21204,00 грн. на сплату страхових внесків у випадках та згідно порядку передбаченому договором, з кінцевим строком повернення кредиту 08.04.2012. Як визначено у п.п. 3.3., 3.4. глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Отже, можна стверджувати, що виконавчий напис, вчинений 16.11.2017 року поза межами річного строку давності щодо повернення пені і штрафів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком №1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Вчиняючи 16.11.2017 виконавчий напис, нотаріус не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги банку стосовно зобов`язань з погашення пені і штрафів минуло більше року спеціальної давності. Дані строки банк на день вчинення виконавчого напису пропустив. Отже, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. не врахував те, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням строків позовної давності, які встановлені у ч. 1ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виконавчий напис від 16.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 11556, вчинений приватним нотаріусом Чернігвського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 252 993, 74 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800 грн. 00 коп., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved