Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

У квітні 2016 року ТОВ «Компанія Дасті» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути заборгованість за Договором про надання кредиту № 5405497/N від 03.09.2014 року в сумі 173852,21 грн., в тому числі: заборгованість по тіло кредиту в сумі 81917,38 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 21826,84 грн., заборгованість по комісії в розмірі 63407,99 грн., заборгованість за штрафними санкціями 6 700 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON], 03.09.2014 року уклали Договір № 5405497/N про надання кредиту, на підставі якого Банк надав Позичальникові овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 90 000 гривень (п.1.2.1 Договору кредиту), зі сплатою 20.00% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, а також щомісячною сплатою за послуги кредит-сервіс комісійну винагороду у розмірі 4,49 % від суми отриманого кредиту. Загальна сума щомісячного платежу по вищезазначеним зобовязанням визначена в додатку №1 до договору кредиту та становить 6 793 грн. Кредит, проценти за користування кредитом, комісійна винагорода сплачуються в період встановлений графіком погашення кредиту визначеного у Додатку № 1 до Договору кредиту не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 01.10.2014 р.. Також позивач посилається, що 21.11.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ФРЕГАТ» був укладений договір про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний Кредитор за плату передав/відступив, а Новий кредитор ТОВ «ФРЕГАТ» одержав/набув право вимоги, належні Первісному кредитору за кредитними договорами. 26.12.2014 року ПАТ „ІМЕКСБАНК, ТОВ «ФРЕГАТ» та ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» укладено тристоронній договір про заміну сторони в зобовязанні згідно якого здійснена заміна сторони в зобовязанні, а саме Нового кредитора ТОВ «ФРЕГАТ» у договорі про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року замінено на ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ». Позивач зазначив, що відповідач не повертає кошти та не сплачує процент за їх користування, в результаті чого виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 38). В разі неявки відповідача надають згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Відповідно ст.224 ЦПК України судом справа розглянута в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON], 03.09.2014 року уклали Договір № 5405497/N про надання кредиту, на підставі якого Банк надав Позичальникові овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 90 000 гривень (п.1.2.1 Договору кредиту), зі сплатою 20.00% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, а також щомісячною сплатою за послуги кредит-сервіс комісійну винагороду у розмірі 4,49 % від суми отриманого кредиту. Дата остаточного повернення овердрафту 02 вересня 2018 року. Загальна сума щомісячного платежу по вищезазначеним зобовязанням визначена в додатку №1 до договору кредиту та становить 6 793 грн. Кредит, проценти за користування кредитом, комісійна винагорода сплачуються в період встановлений графіком погашення кредиту визначеного у Додатку № 1 до Договору кредиту не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 01.10.2014 р.. Окрім цього, матеріалами справи встановлено, що 21.11.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ФРЕГАТ» був укладений договір про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний Кредитор за плату передав/відступив, а Новий кредитор ТОВ «ФРЕГАТ» одержав/набув право вимоги, належні Первісному кредитору за кредитними договорами, які укладені між Первісним кредитором та відповідними фізичними особами (надалі кожен окремо іменується «Боржник», а разом «Боржники»), перелік яких зазначено в додатку № 1 який є невідємною його частиною (п.1.1 Договору про відступлення права вимоги). 26.12.2014 року ПАТ „ІМЕКСБАНК, ТОВ «ФРЕГАТ» та ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» укладено тристоронній договір про заміну сторони в зобовязанні згідно якого здійснена заміна сторони в зобовязанні, а саме Нового кредитора ТОВ «ФРЕГАТ» у договорі про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, який укладено з Банком замінено на ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ». З моменту підписання договору усі права та обовязки Нового кредитора за договором про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року переходять від ТОВ «ФРЕГАТ» до ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ». 14.01.2015 року сторонами Первісним кредитором та Новим кредитором ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» були виконанні зобовязання до Договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, а саме: на виконання п.2.1 Договору та у відповідності зі строками сплати зазначеними у п.2.2 Договору Новий кредитор ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» сплатив Первісному кредитору винагороду у повному обсязі згідно підписаного Акта про виконання зобовязань від 14.01.2015 року до договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року. Матеріалами справи встановлено, що остання сплата по кредиту Позичальником була здійснена 16.12.2014 р., у розмірі 6 793 грн. Відповідач не виконує належним чином зобовязання за договором, в результаті чого станом на 24.03.2016 року має прострочену заборгованість в розмірі 173852,21 грн., із них: заборгованість по тіло кредиту в сумі 81917,38 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 21826,84 грн., заборгованість по комісії в розмірі 63407,99 грн., заборгованість за штрафними санкціями 6 700 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строки та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до часті 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до умов Договору кредиту Позичальник зобовязаний своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 20,00 % річних від суми заборгованості, та виконувати інші зобовязання згідно договору. Згідно Договору кредиту, Позичальник зобовязаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання, та можливими штрафними санкціями у терміни, визначені Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилась, та сплати належних процентів. Позивач звернувся до відповідача з листом-претензією № 1714 від 24.03.2016 року щодо повернення заборгованості за кредитом в звязку з порушенням зобовязань за Договором кредиту та вимогою погасити заборгованість в повному обсязі. Однак, Позичальником зазначені вимоги щодо погашення простроченої заборгованості в добровільному порядку залишились без уваги та задоволення. Вважаємо що, Позичальником порушені вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог законодавства. За умовами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Ні договором, ні законодавством підстав невиконання зобовязання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії за користування кредитом не передбачено. Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Таким чином, [PERSON] істотно порушила норми Закону та умови договору № 5405497/N від 03.09.2014 року, не виконавши взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту разом з нарахованими відсотками та іншими платежами, передбаченими Договором, ці грошові кошти підлягають стягненню з позичальника. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно статті 88 ЦПК України, позивачу на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір.

Outcome: approved