Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

у квітні 2015 позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.04.2012 було розірвано шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. За час перебування в шлюбу вони придбали квартиру [ADDRESS]. В даний час постало питання про розподіл майна, яке являється їхньою спільною сумісною власністю як подружжя. У звязку з цим просить суд визнати за нею право власності на ? частину та за відповідачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. У судове засідання зявилася позивач, яка позовні вимоги підтримала, не заперечує проти їх задоволення. У судове засідання зявився відповідач, який позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти поділу квартири. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 24.10.1992 року по 28.04.2012 року. 28.04.2012 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Перебуваючи у шлюбі сторони придбали квартиру [ADDRESS]. Даний факт підтверджується договором купівлі продажу від 27.05.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округа [PERSON] З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2004. Відповідно до\~ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1, 3\~ст.368 Цивільного кодексу України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Крім того, згідно\~ст. 61 Сімейного кодексу України\~об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло. \~Статтею 63 СК України\~\~визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Враховуючи те, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 Сімейного кодексу України), квартира належать сторонам на праві спільної сумісної власності. Частиною 1\~ст.69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Таким чином, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позовні вимоги в повному обсязі,\~\~враховуючи те, що спільна сумісна власність подружжя передбачає рівні частки, а тому суд приходить до висновку про\~\~задоволення позовних вимог позивача та визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках, а саме на ? частку квартири за позивачем та на ? частку квартири за відповідачем. Судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. У звязку, із задоволенням позовних вимог із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судового збору у розмірі 3654 грн..

Outcome: approved