Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

у квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 02.02.2013 року перебувала з відповідачем у шлюбі. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано рішенням суду від 08.04.2008 року, з того часу їх малолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначаючи, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, заявила позовну вимогу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина з урахуванням додаткових витрат в розмірі 12000,00 грн. щомісяця до повноліття дитини, стягнення з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 7000,00 грн. до досягнення сином трьох років. В судовому засіданні 31.07.2014 позивачка збільшила свої позовні вимоги та заявила позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивачки на утримання сина аліментів в сумі 12000,00 грн, стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення сином трьох років аліменти в розмірі 7000,00 грн., та стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на оздоровлення сина в сумі 20000,00 грн. на рік, яка підлягатиме сплаті після підтвердження понесення таких витрат або їх планування. В судовому засіданні позивачка підтримала збільшені позовні вимоги. Суду пояснила, що під час спільного проживання сім»єю з відповідачем, останній надавав на матеріальне утримання її та сина суми в розмірі 25000-30000 грн. і більше на місяць. При цьому він вимагав, щоб син перебував під наглядом кваліфікованих фахівців і наполіг стати на облік з дитиною у приватній клініці «Наш лікар», що коштує недешево. Також він вимагав, щоб всі їли лише якісну їжу, носили якісний дорогий одяг та ін. Він забезпечував сім»ю матеріально у такому розмірі, що позивачка мала можливість реалізувати його забаганки, щоб, зокрема, відповідач міг похизуватися перед своїми товаришами, як він може забезпечити сім»ю. Крім того, вона має на утриманні сина від першого шлюбу, аліменти на утримання якого сплачує батько дитини. Позивачка вважає, що відповідач має можливість і надалі утримувати сина так, як він робив це раніше, він працює адвокатом, має додатковий дохід від діяльності підприємства, засновником якого він є. Зазначила, що дитині лише 1 рік і вона не може влаштуватися на роботу. Крім того, вважає, що враховуючи, що дитина була щеплена у приватній клініці певною вакциною, її змінювати не є безпечним, а тому дитина потребує подальшого спостереження у приватній клініці. Враховуючи викладене, позивачка просила позов задовольнити. Представники позивачки в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову частково заперечував. Пояснив суду, що має постійний дохід в розмірі 15000, 00 грн. щомісяця від надання в оренду нежилих приміщень, дійсно є адвокатом та приватним підприємцем, проте іншого доходу не має, про що свідчить його податкова декларація. Зазначив, що позивачка звикла проживати за тими доходами, яких він наразі не має і надати не може. Він має на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу та непрацездатних батьків пенсійного віку, з якими уклав договір про матеріальне утримання і які на це заслуговують. Враховуючи викладене, вважає, що позов може бути задоволений частково в розмірі 1/10 частини доходу на утримання малолітнього сина та 1/10 частини доходу на утримання позивачки до досягнення сином трьох років. Вважає, що вимоги про додаткові витрати не доведені, проте зазначив, що дитина росте і він буде приймати активну участь у вихованні сина та утриманні по потребах. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача та третіх осіб [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову частково заперечував. Визнав від імені своїх довірителів вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання сина відповідача [PERSON] в розмірі 1/10 частини доходу щомісячно та в розмірі 1/10 частини доходу відповідача щомісячно на утримання колишньої дружини до досягнення сином трьох років. Решту вимог вважає недоведеною, оскільки не надано жодного належного та допустимого доказу необхідності таких додаткових витрат. Зазначив, що розмір аліментів, що складає 1/10 частку доходу відповідача, тобто 1500,00 грн. на місяць відповідає потребам дитини, яка є здоровою, та її матері. Відповідач має постійний дохід від надання в оренду нежитлових приміщень, а тому стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, на його погляд, немає підстав. Крім того, представник зазначив, що відповідач з позивачкою не дійшли згоди щодо розміру аліментів, а тому сподіваються на рішення суду, разом з тим, відповідач надавав харчі та речі дитині і буде надавати матеріальне утримання. Посилаючись на відсутність утримання позивачка, разом з тим, витрачає чималі кошти на договори щодо медичного обслуговування дитини у приватній клініці, дорогий фірмовий одяг, що є невиправданою тратою. Влітку позивачка дозволила собі залишити немовля у Києві та полетіти на відпочинок за кордон, не повідомивши про це батька. Крім того, як представник третіх осіб, батьків відповідача, просив врахувати, що вони жителі м.Донецька та Донецької області і є переселенцями внаслідок проведення анти терористичної операції на зазначеній території України, а тому син надає їм посильну допомогу в розмірі 1500,00 грн. кожному щомісяця і це є його обов»язок. Також відповідач приймає участь у матеріальному утриманні в розмірі 4500,00 грн. на місяць старшого сина, проте має намір передивитися і зменшити це утримання після рішення суду. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові докази у справі встановив наступне. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 02.02.2013 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві а.з.100. В шлюбі сторін народився син [PERSON], [INFO], про що зроблено запис №1431 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2014 року. Судом встановлено, що після розлучення син [PERSON] проживає з позивачкою та її сином від першого шлюбу, та знаходиться на її утриманні. Сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів. На підтвердження розміру аліментів, визначених в позовних вимогах, позивачкою надано ряд квитанцій на купівлю собі та дитині їжі, одягу, ліків тощо(а.с. 48-69 т.1). Крім того, позивачка посилається на необхідність перебування сина [PERSON] на медичному обліку у ТОВ «Наш доктор», оскільки це є важливим для здоров»я дитини та сплату у зв»язку з цим 7535,00 грн. за надання медичних послуг на термін дії 1 рік (а.с.98-104 т.1) Крім того, на підтвердження намагання оздоровити дитину позивачкою надано договір №025 від 25.06.2014 року, укладений між нею та тур агентом на надання туристичних послуг (а.с.81-84 т.1). Позивачкою не надано суду доказів на підтвердження отримання відповідачем будь-яких доходів. З наданої відповідачем податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (а.с.131-134 т.1) за 2014 рік вбачається дохід в розмірі 15000,00 грн. на місяць. Інших доходів фізична особа-підприємець, особа, яка займається індивідуальною адвокатською діяльністю (а.с.70 -71 т.1) [PERSON] не має. Як пояснив відповідач в судовому засіданні 15000,00 грн. на місяць він вважає постійним доходом, оскільки отримує ці кошти за надання в оренду нежитлових приміщень, а тому вважає необхідним стягувати з нього аліменти не у твердій грошовій сумі, а у частині, зокрема, 1/10 від суми доходу сину та позивачці, що становить кожному по 1500 грн. Доказів на підтвердження доходів позивачки сторонами суду не надано. Зокрема, позивачка пояснила, що отримує аліменти на утримання старшої дитини від першого шлюбу та матеріально її утримують батьки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має на утриманні сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.136 т.1).Дитина проживає разом з матір»ю [PERSON] Між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про те, з ким із них проживатиме дитина та умови її утримання від 30.09.2009 року, відповідно до умов якого сума аліментних платежів коригується. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтвердив отримання його довірителем щомісячно від відповідача 4500,00 грн. на утримання сина [PERSON]. Крім того, судом встановлено, що батьки відповідача є пенсіонерами, отримують пенсії, що підтверджується відповідними свідоцтвами. Місце реєстрації матері [PERSON] у м.Дмитрів Донецької області, батька [PERSON] у м. Донецьку (а.с.148-158 т.1, а.с.31 т.2). Мати [PERSON] отримує пенсію в розмірі 1992,91 грн.(а.с.35 т.2), довідка про дохід батька відповідача суду не надана. Треті особи не є інвалідами, проте мають хронічні вікові хвороби. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже оцінюючи у сукупності досліджені судом докази про дохід відповідача, зокрема, те, що він є фізичною особою-підпримцем, займається адвокатською діяльністю, суд вважає, що це має істотне значення для відсутності підстав вважати характер отриманого доходу відповідача постійним. Посилання відповідача на те, що він має постійний дохід від надання в оренду власних приміщень, суд вважає неспроможними, оскільки ні договірні відносини стосовно умов оренди не мають постійного характеру і можуть коригуватися, ні підприємницька, ні адвокатська діяльність не можуть характеризуватися отриманням постійного доходу. На цій підставі суд вважає доцільним стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання малолітнього сина [PERSON] та його матері до досягнення дитиною 3 років, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, враховує характер його зайнятості, те, що на утриманні у нього знаходиться син [PERSON] від першого шлюбу, враховує позитивний стан здоров»я сина [PERSON], його малолітній вік, стан здоров»я позивачки та знаходження на її утриманні сина [PERSON] від першого шлюбу, те, що син [PERSON] 1 року життя проживає разом з матір»ю і саме вона несе витрати по його утриманню, щоденному догляду за ним та вихованню, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 2500,00 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття та стягнути на утримання позивачки аліменти щомісяця в розмірі 2500,00 грн. до досягнення сином [PERSON] трьох років. Слід зазначити, що суд приймає до уваги договори укладені між відповідачем та його батьками - третіми особами у справі [PERSON]та [PERSON], приймає до уваги, що особи проживають у зоні проведення анти терористичної операції у Донецькій області та потребують допомоги. Разом з тим суд вважає, що батьки відповідача є повнолітніми непрацездатними особами, які знаходяться на утриманні держави, допомога відповідача є добровільною за можливості, тоді як малолітній та неповнолітній сини знаходяться на утриманні свого батька, іншого доходу мати не можуть, позивачка також знаходиться на утриманні відповідача. Відносини відповідача з третьою особою [PERSON] з приводу утримання їх сина [PERSON] в розмірі 4500,00 грн. є договірними і не можуть бути підставою для зменшення частки аліментів на малолітнього сина та його матері, а, навпаки, підлягають коригуванню з врахуванням їх часток. Суд також враховує встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014 року прожитковий мінімум для дитини відповідного віку сина [PERSON] - 1032 грн. та його матері - 1218 грн., враховує фінансові зміни у суспільстві, зокрема, збільшення курсу долара США по відношенню до гривні, що не може не впливати на підвищення цін та прожитковий мінімум. Посилання позивачки на необхідність медичного обліку дитини у приватній клініці, необхідність у виїзді за кордон на відпочинок, у наявності фірмового одягу та того способу життя, який начебто міг надати батько раніше, суд розцінює критично, враховуючи вік дитини (1 рік), відсутність будь-яких показань необхідності певного оздоровлення, харчування, ліків тощо. Суд вважає недоведеним зібраними в судовому засіданні доказами наявності додаткових витрат понесених позивачкою на дитину 1 року життя в сумі 20000,00 грн.. При наявності таких обґрунтованих витрат позивачка не позбавлена права звернутись за вирішенням даного питання до відповідача чи у разі спору - до суду. Враховуючи вищевикладене та те, що в утриманні дитини повинні приймати участь обоє батьків, суд вважає, що позовні вимоги законні та підлягають частковому задоволенню в частині розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову, тобто з 30.04.2014р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial