Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

у квітні 2015 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся з вищеозначеним позовом у Голосіївський районний суд міста Києва мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Позивач зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS]. Разом з тим, вказана квартира знаходиться під арештом на підставі постанови ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та заборони його відчуження. Позивач, вказує, що зі спливом строків виконавче провадження за вказаним арештом було знищено. Окрім того, зазначає, що вказаний арешт було накладено ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.08.2008 року, яка скасована Апеляційним судом міста Києва. У зв'язку із зазначеним, позивач просив скасувати арешт нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON] (ІПН [NUMBER]), зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 16.09.2008 року за № [NUMBER] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 531/7, виданий 08.09.2008, видавник: ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві. Представник позивача позовні вимоги підтримав, в подальшому участі в судових засіданнях не брав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач, повідомлений про час і місце судового засідання. Надіслав письмові пояснення, та просив слухати справу за відсутності представника. Третя особа, повідомлена про час і місце судового засідання, не забезпечила явку свого представника у судове засідання. Причини неявки не повідомила. Врахувавши доводи сторін, на основі з'ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд робить висновок про необхідність задовольнити позов повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 6). Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 07.08.2008 року накладено арешт на 1\\2 частину вказаної квартири. (а. с. 9). Постановою державного виконавця від 21.07.2008 року відкрито виконавче провадження за вказаною ухвалою суду та накладено арешт на 1\\2 частину вказаної квартири (а. с. 8). З пояснень відповідача вбачається, що 28.11.2008 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Окрім того, наразі вказане виконавче провадження є знищеним у зв'язку із спливом строку зберігання. Разом з тим, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17.02.2009 року ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 07.08.2008 року скасовано. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження скасування накладеного арешту на 1\\2 частину квартири позивача. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч.1,2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. В зв'язку з тим, що ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 07.09.2008 року скасована, а державним виконавцем не знято арешт з майна позивача, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved