Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 25.11.2013 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частку квартири [ADDRESS], в якій вони зареєстровані і мешкали удвох з померлою, а 1/3 частка квартири належить заявниці за заповітом після смерті батька. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, при цьому було виявлено, що в наданих документах є помилки. У звязку з цим нотаріус запропонував звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності документів та встановлення факту родинних відносин між мною та спадкодавцем. Так, заявниця народилася 22.11.1964 року, про що 01.12.1964 року було видано свідоцтво про народження, в якому прізвища батьків було правильно зазначено [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] 26.05.1998 року склала заповіт на користь заявниці, але при складанні заповіту нотаріусом було допущено помилку замість прізвища матері «Боголейша» нотаріусом було записано її прізвище як «Богалейша». У 2004 році мати змінила старий паспорт, 24.10.2004 року їй було видано український паспорт, де її прізвище було записано як «Боголєйша» замість «Боголейша». 25.11.2013 року мати померла, свідоцтво про смерть було виписано у відповідності до паспорту і прізвище матері вказано «Боголєйша». Таким чином, відбулася помилка у документах і без встановлення факту належності документів та встановлення факту родинних відносин заявниця позбавлена свого права оформити спадщину. З наведених підстав просить встановити факт належності документу, а саме заповіту від 26.05.1998 року на користь [PERSON], встановити факт, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією особою, встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме за ступенем споріднення, як мати та донька, встановити факт належності документу, а саме свідоцтва про смерть виданого 26.11.2013 року на імя [PERSON] - [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявилася, звернулася до суду із заявою, просить розглянути справу за її відсутності на підставі наданих суду документів. Зацікавлена особа не зявилася, надала заяву, що заперечень проти зазначених у заяві вимог немає, просить розглянути справу за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.6 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 06.06.1954 року було укладено шлюб між [PERSON] і [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб від 06.06.1954р., складеного російською мовою, їм після одруження було присвоєно прізвища: чоловікові «Богалейша», дружині «Богалейша». Згідно паспорта громадянина [PERSON] Союзу прізвище матері заявниці російською мовою значилося як «Богалейша». Згідно свідоцтва про право власності на житло №2628 від 10.02.1998 року [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Тобто, у вказаному документі прізвище співвласника українською мовою записане як «[PERSON] варвара Сергіївна». Заявниця [PERSON] народилася 22.11.1964 року. Згідно її свідоцтва про народження, виданого 01.12.1964р., складеного українською мовою, прізвища батьків записані українською мовою «Боголейша Іван Дмитрович» та «Боголейша Варвара Сергіївна». За життя мати заявниці склала заповіт, посвідчений 26.05.1998 року державним нотаріусом Першої Запорізької нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №2-645, і відповідно до цього заповіту все своє майно заповідала [PERSON] При складанні заповіту нотаріусом було помилково переведено на українську мову і записано прізвище матері українською мовою «Богалейша». У 2004 році мати заявниці змінила старий паспорт, 24.10.2004 року їй було видано український паспорт, де її прізвище українською мовою було записано як «Боголєйша». Тобто, при складанні паспорту була допущена помилка в написанні прізвища матері українською мовою. 25.11.2013 року [PERSON] померла, про що 26.11.2013 року зроблено відповідний актовий запис № 661 і видано свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 275067. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку квартири [ADDRESS]. Інші 2/3 частини вказаної квартири належать заявниці [PERSON] 1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло №2628 від 10.02.1998 року і 1/3 частина за заповітом після смерті батька, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, витягом про державну реєстрацію прав, свідоцтвом про право власності. Різне написання прізвища матері [PERSON] у свідоцтві про народження заявниці («Боголейша»), у заповіті і у свідоцтві про право власності на квартиру («Богалейша») і у свідоцтві про смерть («Боголєйша») унеможливлює оформлення заявницею спадкових прав у нотаріальній конторі, помилку у написанні прізвища матері у зазначених документах усунути в позасудовому порядку не можливо. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідною донькою [PERSON], яка померла 25.11.2013р. Встановлення даного факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, тому що пов'язане з оформленням спадщини. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою і підлягає задоволенню. [PERSON] того, підлягає встановленню факт належності правовстановлюючих документів, а саме: факт того, що заповіт від 26.05.1998р. на імя [PERSON], посвідчений нотаріусом Першої Запорізької нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №2-645, належить [PERSON]; та факт того, що [PERSON], яка померла 25.11.2013р., належить свідоцтво про право власності на житло №2628 від 10.02.1998 року, згідно якого її прізвище записане як «Богалейша» і їй належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Факт належності [PERSON] свідоцтва про смерть, виданого 26.11.2013р. на імя [PERSON], факт встановлення того, що [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є однією особою, встановленню не підлягає.

Outcome: partial