Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права на приватизацію жилого приміщення та зобов»язання надати дозвіл на приватизацію жилого приміщення, посилаючись на те, що 01 серпня 2012 року на спільному засіданні адміністрації та профспілкового комітету Київської геофізичної розвідувальної експедиції ДГП «Укргеофізика» винесено рішення про надання їй кімнати у гуртожитку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна, 3, кімната № 44. На підставі вказаного рішення їй 01 жовтня 2012 року було видано ордер на зайняття відповідної кімнати площею 17,8 кв.м.. З 13 жовтня 2012 року вона зареєструвалась у спірній кімнаті, де й проживає по даний час. Рішенням Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 29 вересня 2011 року № 62/27 визначено, що оформлення документів для приватизації державного житлового фонду доручено районному бюро приватизації ТОВ «Інком-Бізнес-Центр». З метою реалізації свого права на приватизацію, а саме кімнати № 44 в гуртожитку по вул. Лісна, 3 в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області вона звернулась до ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» із відповідною заявою. Однак, ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» відмовив їй в реалізації її права з посиланням на те, що вона брала участь у приватизації кімнати у цьому гуртожитку. Слід звернути увагу, що право на приватизацію державного житла вона використала в обсязі 10,9 кв.м. при нормі 24,3 кв.м., що підтверджується довідкою Київської геофізичної розвідувальної експедиції ДГП «Укргеофізика» від 05 серпня 2013 року. Більше того, у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» відкрито депозит на суму житлового чека на 1 грн. 89 коп. і залишок невикористаного житлового чека становить 2 грн. 31 коп.. Зазначена обставина підтверджується відповідною довідкою від 23 жовтня 2013 року № 1452/1. Не погодившись з рішенням ТОВ «Інком-Бізнес-Центр», вона звернулась за захистом своїх прав до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» про визнання права на приватизацію кімнати у гуртожитку та зобов»язання вчинити дії. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року, яке набрало законної сили, їй відмовлено у задоволенні позову. Відмова суду мотивована тим, що питання про надання прав на приватизацію кімнати у гуртожитку та здійснення дій щодо проведення приватизації належить [PERSON] сільській раді Києво-Святошинського району Київської області як органу приватизації. 10 серпня 2015 року [PERSON] сільська рада відмовила їй у приватизації кімнати у гуртожитку, посилаючись на судове рішення. Позивач [PERSON] вважала, що її право на приватизацію житла порушено і вона має право на його захист. З довідки філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України» від 23 жовтня 2013 року № 1452/1 вбачається, що у відділенні банку на її ім»я відкрито депозит на суму житлового чека на 1 грн. 89 коп., а залишок невикористаного чеку становить 2 грн. 31 коп.. 08 серпня 2013 року на сесії [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було прийнято рішення «Про затвердження акту приймання-передачі об»єктів житлового комплексу у комунальну власність від 25 червня 2013 року», відповідно до якого було затверджено акт приймання-передачі об»єкту житлового комплексу за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна з балансу Київської геофізичної розвідувальної експедиції ДГП «Укргеофізика» на баланс [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Таким чином, вирішення питання про приватизацію кімнати № 44 в гуртожитку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна, 3, відноситься саме до компетенції [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Враховуючи, що передбачене ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право приватизації займаного нею житла безоплатно чи в межах номінальної вартості житлового чеку з частково доплатою не використане, спірна кімната не належить до переліку об»єктів державного житлового фонду, які не підлягають приватизації, відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вона вважає, що набула право на передачу їй у власність займаної кімнати у гуртожитку згідно діючого законодавства України. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати її право на приватизацію жилого приміщення, а саме кімнати № 44 площею 17,8 кв.м. за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна, 3, та зобов»язати [PERSON] сільську раду Києво-Святошинського району Київської області надати їй дозвіл на приватизацію кімнати № 44 площею 17,8 кв.м. за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна, 3. У судовому засіданні позивач [PERSON] М,М. і представник позивача позов підтримали і просили його задовольнити. У судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду невідомі. Оскільки позивач [PERSON] і представник позивача в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду-це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до вимог п. 1 ст. 2 даного Закону до об»єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно вимог п. 2 ст. 2 вказаного Закону не підлягають приватизації: квартири-музеї, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам»яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов»язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім»ї та додатково 10 квадратних метрів на сім»ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно вимог ст. 4 вказаного Закону житлові чеки-це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Номінальна вартість житлового чеку визначається відновною вартістю наявного державного житлового фонду з урахуванням загального індексу зростання вартості майна-10, прийнятого для розрахунків в Державній програмі приватизації державного майна (606 млрд. крб. за станом на 1 липня 1992 року), з розрахунку на кожного громадянина України-12 тис. карбованців. Ця сума підлягає періодичній індексації відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. Громадяни, які мають житло на праві власності, можуть використовувати одержані житлові чеки для придбання частки майна державних підприємств, земельного фонду. Таким же чином можуть використовувати житлові чеки громадяни, які отримали їх в порядку компенсації за приватизовану квартиру (будинок). Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім»ї безоплатно. Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім»я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім»ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відносної вартості одного квадратного метра. Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім»я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності-грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно вимог ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Судом встановлено, що в довідці Київської геофізичної розвідувальної експедиції ДГП «Укргеофізика» від 21 жовтня 2013 року № 30-к вказано, що [PERSON] працює в Київської геофізичній розвідувальній експедиції прибиральницею з 09 жовтня 1978 року (наказ № 26 від 09 жовтня 1978 року) по 15 жовтня 2013 року (наказ № 119-к від 11 жовтня 2013 року). Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 05 липня 2000 року Київська геофізична розвідувальна експедиція, як орган приватизації, посвідчила, що квартира за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] та членам його сім»ї [PERSON], позивачу у справі, [PERSON] в рівних долях. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 32,8 кв.м., а відновна вартість на момент приватизації-5,74 грн.. Відповідно до наданої суду довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12 січня 2016 року № 31/7 [PERSON] дійсно зареєстрований і проживає в [INFO], і на житловій площі проживають і зареєстровані 5 (п»ять) осіб: [PERSON], [PERSON]- дочка, [PERSON]- онука, [PERSON]- онука, [PERSON]- онука. 01 жовтня 2012 року Київською геофізичною розвідувальною експедицією ДГП «Укргеофізика» [PERSON] був виданий ордер № 14/10/2012 на житлову площу в гуртожитку, а саме на кімнату гуртожитку на період роботи в Київської геофізичній розвідувальній експедиції ДГП «Укргеофізика»за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка. вул. Лісна, буд. 3, кімната № 44 площею 17,8 кв.м.. Згідно наданої суду довідки Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12 січня 2016 року № 30/7 [PERSON], позивач у справі, дійсно зареєстрована і проживає в [INFO] (гурт.), кімната 44, і на житловій площі проживає і зареєстрована 1 (одна) особа [PERSON] з 13 жовтня 2012 року. Відповідно до довідки ТОВ «Парк-готель «Київ» від 15 січня 2016 року № 5 [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Парк-готель «Київ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Миколи Юнкерова, 20, з 16 жовтня 2013 року і по теперішній час прасувальником служби готельного господарства, про що зазначено в наказі № 167/2-к від 15 жовтня 2013 року, і на квартирному обліку не перебуває. Згідно довідки Київської геофізичної розвідувальної експедиції ДГП «Укргеофізика» від 05 серпня 2013 року № 53 [PERSON] з 09 вересня 1986 року по 30 липня 1992 року була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], 5, кім. 15; з 30 липня 1992 року по 25 липня 2000 року була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], кім. 40; з 25 липня 2000 року по 13 жовтня 2012 року була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], кім. 8; з 13 жовтня 2012 року по даний час зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], кім. № 44. Право на приватизацію державного житла використала в обсязі 10,9 кв.м. при нормі 24,3 кв.м.. Відповідно до довідки Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10026/012 філії-Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України» від 23 жовтня 2013 року № 1452/1 на ім»я [PERSON] за місцем реєстрації в [ADDRESS] в Територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/012 філії-Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України» було відкрито депозит на суму житлового чека на 1 грн. 89 коп.. Залишок невикористаного житлового чека становить 2 грн. 31 коп.. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 20124 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2015 року, в справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Інком-Бізнес-Центр», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Київська геофізична розвідувальна експедиція ДГП «Укргеофізика», про визнання права на приватизацію кімнати в гуртожитку та зобов»язання вчинити дії, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. При цьому у рішенні суду від 22 грудня 2014 року встановлено, що 08 серпня 2013 року на 23 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було прийнято рішення «Про затвердження акту приймання-передачі об»єктів житлового комплексу у комунальну власність від 25 червня 2013 року», відповідно до якого було затверджено акт приймання-передачі об»єкту житлового комплексу за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна, з балансу Київської геофізичної розвідувальної експедиції ДГП «Укргеофізика» на баланс [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. З моменту винесення вказаного рішення гуртожиток за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна, перейшов на баланс [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29 вересня 2011 року «Про внесення змін до складу органів приватизації об»єктів комунальної власності [PERSON] сільської ради» встановлено, що до складу органу приватизації державного житлового фонду внесено зміни та затверджено у новому складі. Органу приватизації доручено провести роботу по переробці наявності технічних паспортів та свідоцтв про право власності на багатоквартирні будинки, гуртожитки, які знаходяться на балансі сільської ради та підлягають приватизації. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача [PERSON] і її представника в судовому засіданні, [PERSON] підтвердила суду, що вона право на приватизацію державного житла використала в обсязі 10,9 кв.м., що підтверджується довідкою Київської геофізичної розвідувальної експедиції ДГП «Укргеофізика» від 05 серпня 2013 року. Більше того, у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» відкрито депозит на суму житлового чека на 1 грн. 89 коп., і залишок невикористаного житлового чека становить 2 грн. 31 коп., що підтверджується відповідною довідкою від 23 жовтня 2013 року № 1452/1. У вказаній позовній заяві позивач [PERSON] просила визнати її право на приватизацію жилого приміщення, а саме кімнати № 44 площею 17,8 кв.м. за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна, 3, та зобов»язати [PERSON] сільську раду Києво-Святошинського району Київської області надати їй дозвіл на приватизацію кімнати № 44 площею 17,8 кв.м. за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна, 3. Враховуючи ту обставину, що позивач [PERSON] використала своє право на приватизацію житла площею 10,9 кв.м., та що відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім»ї, то в даному випадку позивач [PERSON] вправі використовувати своє право на приватизацію житла, виходячи з розміру недостатньої площі житла- 10,1 кв.м. В даному ж випадку, якщо площа кімнати № 44 будинку № 3 в с. Горенка в гуртожитку перевищує та становить 17,8 кв.м., то особа має право на здійснення плати цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності-грошима, як вказано в Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду». Однак, в поданій до суду позовній заяві позивач [PERSON] просила визнати її право на приватизацію кімнати № 44 саме площею 17,8 кв.м. за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна, 3, та зобов»язати [PERSON] сільську раду Києво-Святошинського району Київської області надати їй дозвіл на приватизацію кімнати № 44 площею 17,8 кв.м. за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна, 3, що не відповідає вимогам Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов»язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. За таких обставин суд, зясувавши дійсні обставини справи і дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що [PERSON] не набула права на приватизацію кімнати № 44 в гуртожитку по вул. Лісна, буд. 3, Києво-Святошинського району, Київської області саме площею 17,8 кв.м., а тому відмовляє у задоволенні позову в частині вказаних заявлених вимог про визнання права на приватизацію вказаного жилого приміщення. Оскільки судом відмовлено в задоволенні у вказаній частині вимог позивачу [PERSON], то не можуть бути задоволені і інші похідні вимоги про зобов»язання відповідача [PERSON] сільську раду Києво-Святошинського району Київської області надати їй дозвіл на приватизацію кімнати № 44 площею 17,8 кв.м. за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна, 3. Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову, а тому відмовляє у його задоволенні.

Outcome: dismissed