Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 9 листопада 2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. «Умов та правил надання банківських послуг», Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті http://privatbank.ua з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6. «Умов та правил надання банківських послуг». Згідно п. 2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі невиконання зобов'язань за Договором, Клієнт на вимогу Банку повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7. «Умов та правил надання банківських послуг». Згідно п. 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. Відповідачка не надала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У цій заяві просить відмовити в задоволенні позову, оскільки між нею та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, умови якої нею належним чином виконуються. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 9 листопада 2011 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір приєднання (а. с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно заяви [PERSON], ця заява разом з Пам'яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку» складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомлена і згодна з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», що були надані для ознайомлення у письмовому виді (а. с. 6). Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6. «Правил користування платіжною карткою». Пунктом 1.1.3.2.4. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Тобто розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком. Згідно п. 2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі невиконання зобов'язань за Договором, Клієнт на вимогу Банку повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Згідно п. 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. Згідно п. 1.1.3.2.4. «Умов та правил надання банківських послуг» Банк має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, що регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. У порушення умов Договору та зазначених правових приписів, станом на 31 січня 2016 року [PERSON] допустила заборгованість за Договором у розмірі 13854,33 грн, що складається із заборгованості за кредитом - 1951,47 грн, заборгованості за процентами - 8468,04 грн, заборгованості за пенею та комісією - 2298,90 грн, штрафу (фіксована частина) - 500 грн, штрафу (процентна складова) - 635,92 грн. 25 вересня 2016 року, тобто після відкриття провадження у цій справі між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Генеральна угода). Згідно цієї Генеральної угоди, з метою створення сприятливих умов для виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором № SAMDN50000052716449 від 9 листопада 2011 року, а також приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, сторони уклали цю Генеральну угоду про наступне. Сторони узгодили зменшити розмір заборгованості, що виникла у період з дати надання Позичальнику кредиту, а саме: процентів на 13751,81 грн, комісію на 2898,90 грн. Заборгованість за Договором № 1 з дати підписання Генеральної угоди становить 4162,68 грн. Дата остаточного погашення заборгованості за Договором № 1 - 31 серпня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договорами, Позичальник зобов'язується вдень підписання Генеральної угоди мати залишок на будь-якому відкритому у Банку рахунку в розмірі 1780 грн. Пунктом 2.1. Генеральної угоди передбачено, що Банк надає Позичальнику строковий кредит у розмірі 11789,29 грн на строк 12 місяців з 25 серпня 2016 року до 31 серпня 2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у розмірі 11789,29 грн в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків у розмірі 1,083 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в указаній в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється у такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 1052,99 грн для погашення заборгованості за Кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами згідно Умов та правил. Дата остаточного погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 серпня 2017 року. Таким чином, судом установлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 9 листопада 2011 року на нових умовах, зокрема шляхом визначення остаточної заборгованості за цим договором, надання нової кредитної лінії на платіжну картку, з визначеним графіком погашення кредиту шляхом внесення щомісячних платежів. При цьому, відповідачка [PERSON] виконує умови Генеральної угоди, внесла на рахунок позивача 1780 грн згідно угоди, а також здійснює щомісячні платежі у визначенні строки та розмірах, а саме сплатила 25 вересня 2016 року - 1054 грн, 24 жовтня 2016 року - 1054 грн, 23 листопада 2016 року - 1054 грн, 24 грудня 2016 року - 1054 грн, 25 січня 2017 року - 1055 грн. Строк виконання зобов'язання у лютому 2017 року не настав. Кредитор згідно положень ст. ст. 625, 1050 ЦК України має право вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася при невиконанні зобов'язань. Саме встановлення судом невиконання зобов'язань, зокрема позичальника є підставою для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Оскільки у цій справі між сторонами досягнуто згоди щодо виконання зобов'язань за кредитним договором на нових умовах визначених у змісті Генеральної угоди, умови цієї угоди відповідачкою [PERSON] виконуються, відповідно публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» не має підстав вимагати дострокового виконання зобов'язань, а відтак відсутні підстави для задоволення цього позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed