overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. На обгрунтування позову посилається на те, що 12.06.2008 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них є двоє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки з останньою припинені у 2015 році, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2008 року. Від подружнього життя у сторін є двоє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя в сторін не склалося, з 2015 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Ураховуючи задоволення позову в повному обсязі суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. На обгрунтування позову послався на те, що 17.09.2005 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, протягом останнього року подружні стосунки та ведення спільного господарства з відповідачем припинені. Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005 року. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя в сторін не склалося, протягом останнього року подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені, втратили один до одного почуття любові та поваги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Ураховуючи задоволення позову в повному обсязі суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 01.12.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, не розуміють один одного, що стало причиною постійних сварок, втратили почуття любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим спільне проживання стало неможливим, в даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків, просив шлюб розірвати. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій нею заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 01.12.2006 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1867, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб. Від спільного життя подружжя мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 02.08.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, та виховання дітей, в звязку з чим спільне проживання стало неможливим, в даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків, просив шлюб розірвати. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій нею заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 02.08.2008 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано виконкомом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 64, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб. Від спільного життя подружжя має двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що вбачається з наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 березня 2016 року, приблизно о 9-й годині 50 хвилин, на перехресті автодороги «Київ-Ковель» та вулиці Заводської в смт. Немішаєве Бородянського району Київської області, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», реєстраційний номер [NUMBER], не впевнився, що його маневр ліворуч буде безпечним, і допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під його /позивача/ керуванням, котрий в свою чергу зіткнувся з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] та з торгівельним павільйоном, що призвело до пошкодження транспортних засобів та торгівельного павільйону, чим порушив п. 16.13 ПДР України. За постановою Бородянського районного суду від 30 серпня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. В результаті винних дій відповідача було пошкоджено належний йому /позивачу/ автомобіль, і, згідно звіту № 6-Ф/16 від 23 вересня 2016 року, вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, станом на 23 вересня 2016 року склала 312 934,6 грн. На момент вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «Нова» і він /позивач/ своєчасно звернувся до даної страхової компанії з метою відшкодування завданих йому внаслідок вказаної ДТП збитків, але з'ясував, що ця страхова компанія не працює, і тоді він звернувся до МТСБУ, де йому /позивачу/ було надано відповідь, а саме, що виплатити страхову суму відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності відповідача йому /позивачу/ не зможуть, так як членство страхової компанії ПрАТ «СК «Нова» в МТСБУ припинено, а відомості про банкрутство чи ліквідацію даної страхової компанії відсутні, тому прийняти якісь заходи неможливо. 16 серпня 2017 року МТСБУ повідомило його /[PERSON]./ про своє рішення, згідно якого позивачу вирішено відшкодувати шкоду у розмірі 27 000 грн., а доплату провести у випадку, якщо ПрАТ «СК «Нова» буде визнано у встановленому порядку банкрутом і коштів та майна страховика не вистачить для задоволення його /позивача/ вимог, що буде підтверджено затвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом страховика. Тому, просив,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу за Договором позики у розмірі 51326,10 грн. та сплачений ним судовий збір в розмірі 551,20 грн.. Свій позов тим, що 23 жовтня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого він передав у борг відповідачу [PERSON] 2000 доларів США, а відповідач в свою чергу зобов'язався на першу вимогу позивача повернути вказані кошти. 16 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення протягом 30 днів від дня пред'явлення письмової вимоги, грошових коштів у розмірі 2000 доларів США, або ж в грошовій одиниці України - гривні за офіційним курсом НБУ гривні до долара САШ на момент пред'явлення коштів. Однак, відповідач відмовляється виконати належним чином свої грошові зобов'язання передбачені договором щодо повернення позики, тому позивач змушений звернутися до суду з даною заявою. В судове засідання позивач не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач повторно не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться у\~ шлюбі, зареєстрованому 24 лютого 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 87. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Протягом 6 років спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у його відсутність, спір щодо спільного майна подружжя відсутній, судові витрати просить покласти на нього\~ (а.с. 19). \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна, примирення неможливе (а.с.15). \~ \~ \~ \~ \~\~Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 24 лютого 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 87, між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Позивач з відповідачем\~ близько 6 років не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Спільна дитина проживає з відповідачем та знаходиться на її повному утриманні. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя, спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Тому суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність спільної дитини, відсутність майнового спору встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, в звязку з чим позов слід задовольнити. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок позивача за його власною заявою. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-09 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 01 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 250. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Вказує, що спільне життя сторін не склалося, та з січня 2016 року шлюбні стосунки між ними припинено та спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу за домовленістю сторін дитина залишиться проживати разом з позивачем, тому спору про місце проживання дитини та її утримання між сторонами не виникає. Зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, наполягав на розірванні шлюб між ним та відповідачем. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, вказала, що заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 01 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 250. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], щодо місця проживання та утримання якої сторонами в добровільному порядку досягнута домовленість. Спір про розділ майна відсутній. З січня 2016 року подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 01 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 250. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Вказує, що спільне життя сторін не склалося, та з січня 2016 року шлюбні стосунки між ними припинено та спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу за домовленістю сторін дитина залишиться проживати разом з позивачем, тому спору про місце проживання дитини та її утримання між сторонами не виникає. Зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, наполягав на розірванні шлюб між ним та відповідачем. Відповідач у судове засідання також не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, вказала, що заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 01 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 250. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], щодо місця проживання та утримання якої сторонами в добровільному порядку досягнута домовленість. Спір про розділ майна відсутній. З січня 2016 року подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 28.08.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 160. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Вказує, що спільне життя сторін не склалося, та з січня 2016 року шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу за домовленістю сторін син залишився проживати з батьком позивачем по справі, а донька залишилася з матірю, тому спору про місце проживання дітей між сторонами не виникає. Зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги, наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що примирення між ним та відповідачем неможливе, тому просив розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні повністю визнала позовні вимоги, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 28.08.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 160. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], щодо місця проживання яких сторонами в добровільному порядку досягнута домовленість. Спір про розділ майна відсутній. З січня 2016 року подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved