Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У жовтні 2020 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором №б/н від 24.03.2014 року у сумі 5295,41 грн., а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позову вказував на те, що 24.03.2014 року між банком і [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, за яким позичальник отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємці після смерті [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 26.03.2017р. по 26.09.2017р. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника і відповідача. Таким чином, відповідач вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої, у тому числі, входять і боргові зобов`язання спадкодавця. 03.08.2017 року позивачем була направлена претензія кредитора до Бердянської державної нотаріальної контори. 04.08.2019 року на адресу спадкоємця позичальника був направлений лист-претензія, в якій позивач пред`явив свої претензії щодо повернення кредитних коштів, але відповідач жодних дій з їх повернення не вчинив. Станом на дату смерті позичальника заборгованість за кредитним договором б/н від 24.03.2014 року становить 5295,41 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. Ухвалою суду від 27.10.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.77-78). Ухвалою суду від 15.12.2020 року було здійснено перехід до розгляду справи у загальному позовному провадженні ( а.с.110). Ухвалою суду від 25.01.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Було визнано явку позивача у судове засідання, призначене на 16.03.2021 року, обов`язковою (а.с.116). Проте представник позивача у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином (а.с.71,121-123,130-133). Представник позивача Компанець Д.С. направив суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні. Відповідач у сьогоднішнє судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову (а.с.124). Суд, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розглядає справу за відсутності представника позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.79 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.03.2014 року [PERSON] звернувся до Банку з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.16). В цій анкеті-заяві відповідач висловив згоду, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг та засвідчив підписом, що ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. [INFO] [PERSON] помер (а.с.52). Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 24.03.2014 року станом на 26.03.2017 року становить 5295,41 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту ( а.с.9-11). Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст.1268 ЦК України). Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Згідно з ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. 03.08.2017 року Банк направив до Бердянської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 25.07.2018, в якій банк просить повідомити спадкоємців померлого [PERSON] про наявність у спадкодавця заборгованості перед банком у розмірі 5295,41 грн. за кредитним договором №б/н від 24.03.2014 року (а.с.53-55). 21.08.2017 року Банк отримав відповідь Бердянської державної нотаріальної контори від 16.08.2017 року, в якій зазначалось, що претензія кредитора отримана, заведена спадкова справа №389/2017 (а.с.56). Згідно із довідкою відділу реєстрації місця проживання виконкому Бердянської міської ради від 09.12.2020року №6071 встановлено, що станом на 26.03.2017 року з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] , 1927 року народження, і [PERSON] , 1980 року народження (а.с.91). З пояснень відповідача [PERSON] встановлено, що [PERSON] є його батьком. Батько дійсно був зареєстрований за вказаною вище адресою, але в будинку не проживав. Власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Після смерті [PERSON] будь-якого нерухомого або рухомого майна не залишилося. Із заявою про прийняття спадщини після смерті батька він до нотаріуса не звертався, оскільки спадкове майно відсутнє. З наданої Бердянською державною нотаріальною конторою копії Спадкової справи №389/2017 встановлено, що Спадкова справа була заведена нотаріусом 08.08.2017 року на підставі отриманої 08.08.2017 року претензії кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 24.03.2014 року у сумі 5295,41 грн. (а.с.93-108). Спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися. Заповіт померлий не складав, що підтверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру станом від 08.08.2017 року (а.с.98-99). Згідно з Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.03.2021 року відомостей щодо реєстрації за [PERSON] права власності, інших речових прав, іпотек, обтяжень на нерухоме майно не зареєстровано ( а.с.125-126). Таким чином, сам по собі факт реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] і померлого [PERSON] за однією адресою, не свідчить про прийняття відповідачем спадщини після смерті позичальника. Доказів наявності померлому будь-якого спадкового майна (рухомого або нерухомого) позивачем суду не надано і відомостей про це матеріли справи не містять. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватбанку є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed