Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У квітні 2015 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 06.04.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого у всіх правах та обов'язках виступає Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 311/П007-К від 06.04.2007 року відповідно до якого відповідачу надано кредит на загальну суму 90 000.00 доларів США з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 12.5 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.04.2017 року. Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу кредит. 20.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, за умовами якої, було збільшено розмір процентної ставки за використання кредиту в розмірі 14.5 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 01.09.2014 року на адресу відповідача банком була надіслана вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, однак повернута установою пошти на адресу банку з відміткою за закінченням терміну зберігання. В зв'язку із тим, що відповідач зобов'язання за кредитним договором виконував невчасно та не в повному обсязі, станом на 30.12.2014 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 148 139 (сто сорок вісім тисяч сто тридцять дев*ять) Доларів США 10 центів, яка складається з: - суми заборгованості за тілом кредиту 75 707 доларів США 62 центів, - заборгованості за відсотками у сумі 58 396 доларів США 41 цент, пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 4 635 доларів США 51 цент, пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 9 399 доларів США 56 центів. Посилаючись на те, що позичальником не виконуються умови кредитного договору, позивач просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором та витрати по оплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позові, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин, викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування. З матеріалі справи видно, що відповідачка зареєстрована за адресою,вказаною позивачем в позовній заяві,а саме в м.Запоріжжі по пров. Морський, буд.24. За вказаною адресою реєстрації [PERSON] були направлені судова повістка з додатками,які повернуті суду установою пошти за закінченням терміну зберігання. Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавав,таким чином не повідомляв про необхідність направляти судові повістки за місцем його перебування,невідомим позивачу та суду. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06.04.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого у всіх правах та обов'язках виступає Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 311/П007-К від 06.04.2007 року відповідно до якого відповідачу надано кредит на загальну суму 90 000.00 доларів США з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 12.5 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.04.2017 року, про що надано копію кредитного договору № 311/П007-К від 06.04.2007 року, заяви на видачу готівки від 06.04.2007 року, та розпорядження про видачу кредитних коштів від 06.04.2007 року копію. 20.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, за умовами якої, було збільшено розмір процентної ставки за використання кредиту в розмірі 14.5 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що надано відповідну копію. Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як встановлено судом та перевірено доказами, що відповідач в період дії договору свої зобов'язання за договором виконував невчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 30.12.2014 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 148 139 (сто сорок вісім тисяч сто тридцять дев*ять) Доларів США 10 центів, яка складається з: - суми заборгованості за тілом кредиту 75 707 доларів США 62 центів, - заборгованості за відсотками у сумі 58 396 доларів США 41 цент, пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 4 635 доларів США 51 цент, пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 9 399 доларів США 56 центів, про що надано копію розрахунку заборгованості [PERSON] 01.09.2014 року на адресу відповідача банком була надіслана вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, однак повернута установою пошти на адресу банку з відміткою за закінченням терміну зберігання. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач свої зобов'язання за договором, укладеними з позивачем, не виконав належним чином, підтверджень про відсутність заборгованості, суду не надав, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, підтверджений документально. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 611, 624, 625, 651, 1050, 1054 ЦК України, суд -

Outcome: approved