Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2286. На час придбання нею вказаної квартири на житловій площі була зареєстрована відповідач - [PERSON]. Відповідач тривалий не проживає у квартирі, що підтверджується актами депутатів Шпитьківської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області. Посилаючись на вищевказані обставини та положення закону позивач просила суд: визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася. За письмовою згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. З огляду на ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За приписами ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом установлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2286. На спірній житловій площі зареєстрована відповідач у справі - [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою ф. 3 Шпитьківської сільської ради за № 1587 від 30.09.2015 року, довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області. [PERSON] у вказаній квартирі ніколи не проживала, дана обставина підтверджується актами депутатів Шпитьківської сільської ради від 29 січня 2013 року, від 10 квітня 2013 року, від 30 липня 2013 року, від 17 березня 2015 року, від 11 червня 2015 року, від 24 вересня 2015 року. Враховуючи, що відповідач не проживала у спірній квартирі понад один рік без поважних причин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved