Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 17 червня 2007 року вона уклала із відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (далі Банк) кредитний договір на суму 75000 доларів США, що в еквіваленті становило 378750 грн. 00 коп. для придбання жилого будинку № 17 по вул. Блинова в с. Байрак Вовчанського району Харківської області, за відсоткові ставки 12,49 % річних. Того ж дня сторони уклали договір іпотеки, де предметом іпотеки був вказаний будинок та земельна ділянка, площею 0,25 га. В звязку з економічною кризою у неї виникла заборгованість та 17 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (далі Нотаріус [PERSON]М.) було вчинено виконавчий запис за № 7441 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки будинок на користь [PERSON] та задовольнити вимоги останнього з урахуванням витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 515533 грн. 52 коп. 12 грудня 2013 року Вовчанським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі ВДВС) на підставі виконавчого напису була прийнята постанова про арешт майна та оголошення про його відчуження. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване обтяження. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки вона не отримувала письмову вимоги кредитора про усунення порушень основного зобовязання та не доведено безспірність заборгованості за кредитним договором. Вона не мала можливості заперечувати суму боргу та здійснювати своє право на захист. [PERSON] позбавив її можливості добровільно виконати вимогу протягом тридцяти днів. Зазначає, що Банк повинен був створити резерв по кредитному договору, який би покрив валютні ризики, а тому у випадку відшкодування Національним банком України валютних ризиків, сума заборгованості є спірною. У жилому будинку № 17 по вул. Блинова в с. Байрак Вовчанського району Харківської області також зареєстровані діти 2003 та 2007 років народження відповідно, які мають статус сиріт. Виконавче провадження здійснюється з порушенням встановленого порядку, вона не отримувала ніяких повідомлень про відкриття виконавчого провадження. Просила визнати виконавчий напис від 17 жовтня 2013 року за № 7441, вчинений нотаріусом [PERSON], щодо звернення стягнення на жилий будинок № 17 по вул. Блинова у с. Байрак Вовчанського району Харківської області на користь банку на грошову суму у розмірі 515533 грн. 51 коп., з яких основний борг 45714 доларів США 84 центи, сума за відсотками 18570 доларів США 60 центів, що за курсом НБУ на 17 жовтня 2013 року становить 513833 грн. 52 коп., а також витрати, повязані з вчиненням виконавчого напису 1700 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Зазначила, що окрім іншого нотаріусу не були надані банком первинні документи на підтвердження безспірності заборгованості, виконавчий напис порушує права малолітніх, звернення стягнення на жилий будинок можливо тільки за рішенням суду, а не за виконавчим написом нотаріуса. З дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Представник відповідача в судове засідання не зявився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, скерував до суду письмові заперечення на позовну заяву, згідно яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки 10 вересня 2013 року Банк направив на адресу позичальника Пянової Л.В. письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором. Передбачений тридцяти денний строк на виконання вимоги сплив 12 жовтня 2013 року, що надало [PERSON] право з 13 жовтня 2013 року звернути стягнення на майно, передано боржником [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором. Вважає, що виконавчий напис вчинено у повній відповідності із Законом. Просив розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи ВДВС в судове засідання не зявився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилась, сповіщалась судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки виконавчий напис був здійснений у відповідності до встановленого порядку. [PERSON] надав всі необхідні документи. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Як встановлено під час судового розгляду, 14 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та Пяновою Л.В. було укладено кредитний договір № 6/4/33/2007/840-К/90, за умов якого банк надав Пяновій Л.В. грошові кошти у сумі 75000 доларів США, строком до 13 червня 2017 року. (т. 1, а.с. 11-12). З метою забезпечення виконання зобовязання був укладений договір іпотеки № 6/4/33/2007/980-І/91 від 14 червня 2007 року, згідно умов якого Пянова Л.В. з метою забезпечення виконання зобовязання, що витікає із кредитного договору, передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: жилий будинок № 17 по вул. Блінова у с. Байрак Вовчанського району Харківської області (т. 1, а.с. 13-14). Відповідно до ст. 5 договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання, окрім іншого на підставі виконавчого напису нотаріуса. [PERSON] 17 жовтня 2013 року звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про вчинення виконавчого напису нотаріусом, де просив вчинити виконавчий напис по договору іпотеки № 6/4/33/2007/980-І/91 від 14 червня 2007 року (т. 1 а.с. 52). Відповідно до виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 7441 та вчиненого 17 жовтня 2013 року нотаріусом [PERSON], запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: жилий будинок № 17 по вул. Блинова у с. Байрак Вовчанського району Харківської області, який належить на праві власності Пяновій Л.В. Як свідчить текст вказаного виконавчого напису, нотаріусом запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації іпотечного майна жилого будинку задовольнити вимоги банку в розмірі: основний борг 45714, 84 доларів США; сума заборгованості по відсоткам 18570,60 доларів США, що всього становить 64285,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17 жовтня 2013 року (1 долар США = 7,993 грн.) становить 513833 грн. 52 коп.; витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису 1700 грн. 00 коп., а всього 515533 грн. 52 коп. (т. 1 а.с. 51). Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 18 ЦК України). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, який набрав чинності 07 березня 2012 року (далі Порядок). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (п. 1.2. ст. 1 гл. 16 Порядку). Відповідно до п. 3.2. ст. 3 гл. 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. Пунктом 3.5. ст. 3 гл. 16 Порядку встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. Згідно з п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передач; або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. В правовій позицію, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року за № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» роз'яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Разом з тим, відповідно до п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Положеннями кредитного договору, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та Пяновою Л.В., визначено обовязок боржника повернути всю суму боргу частинами шляхом внесення щомісячних платежів, тому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання позичальником строку погашення кожного чергового платежу, а початок перебігу строку позовної давності за кожен черговий платіж починається з моменту порушення строку його сплати. Крім того, за відсутності відомостей про отримання позичальником досудової вимоги про дострокове повернення кредиту, не можна вважати, що визначена в цій вимозі заборгованість є безспірною. Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що подані нотаріусу документи підтверджують безспірність заборгованості, а також того, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Натомість у виконавчому написі зазначений строк, за який провадиться стягнення, а саме: з 14 червня 2007 року по 27 серпня 2013 року, що перевищує три роки, а сам виконавчий напис вчинено 17 жовтня 2013 року. Враховуючи вищевикладені правові норми та встановлені судом обставини щодо їх не дотримання під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved