overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 29 грудня 2012 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1978. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не проживають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 29 грудня 2012 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності останній до суду не подавав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2012 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1978 (а.с.5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не проживають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 31 жовтня 1997 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Жихівському сільвиконкомі Середино-Будьского району Сумської області, актовий запис №3. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони хоч і проживають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 31 жовтня 1997 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності останній до суду не подавав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 1997 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Жихівському сільвиконкомі Середино-Будьского району Сумської області, актовий запис №3 (а.с.5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім, та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи хоч і проживають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовула тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30.08.2008 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 2184. Позивач в судовому засідання підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.08.2008 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 2184, серія 1-БК №093189 від 30 серпня 2008 року. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-БК № 298263, актовий запис №603. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що 07 серпня 2009 року вона розірвала шлюб з [PERSON].Від спільного шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. Їхня спільна дочка [PERSON] на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. [PERSON] навчається на четвертому курсі контрактної денної форми навчання Державного економіко-технологічного університету транспорту. Термін навчання становить з 01 вересня 2015 року до 30 червня 2017 року. [PERSON] в добровільному порядку відмовляється від утримання їхніх спільних дітей. Дочка [PERSON] не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, інших доходів чи коштів на утримання не має. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із наведеним позовом в якому, посилаючись на те, що вона являється повнолітньою, матір померла у 2006 р., всі матеріальні затрати на даний час несе бабуся, позивач навчається в Київському національному університеті технологій та дизайну на курсі денного відділення, стипендія не призначена. Позивач зазначила, що відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу, проте в добровільному порядку цього не здійснює, внаслідок чого змушена була звернутися до суду. Позивача в судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду направив заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог,у зв'язку з скрутним матеріальним становищем та провести розгляд справи у його відсутність. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], досягла повноліття, є студенткою денної форми навчання Київськогго національного університету технологій та дизайну, відповідно до довідки № 3678 від 09.09.2016, дата зарахування до університету 01 вересня 2015 року, дата закінчення університету (а.с. 13). Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Ст.199 СК України передбачає,що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно положень Ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач не має постійного офіційного місця роботи. Суду не надані доказі про прибуток відповідача. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, суду не надано доказів, що у відповідача достатнє матеріальне становище, виходячи з якого можна робити висновок про фінансову спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу сину на навчання. На підставі ст.199, 200 СК України, ст.213, 215 ЦПК України суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Вказує, що з грудня 2014 року вона з відповідачем фактично припинила сімейне життя та не веде спільне господарство, так,як відповідач проживає окремо в Чернігівській області за місцем свої реєстрації. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09.03.2013 р. виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 87. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.03.2013 р. виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво- Святошинського району Київської області, актовий запис № 87, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-ОК № 176799 від 08 травня 2015 року. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ОК № 302128 від 08.05.2015 року, актовий запис № 3. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку з продовженням навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що є сином відповідача та шлюб між його батьками розірвано 20.10.2011 року. [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету військово-морських сил Національного університету «Одеська морська академія». У зв`язку з навчанням у позивача виникають матеріальні труднощі, батько належної матеріальної допомоги не надає, що ставить його в скрутне матеріальне становище. У зв`язку з чим просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як убачається зі свідоцтва про народження, батьками позивача [PERSON], [INFO], є [PERSON] та відповідач по справі [PERSON]. Згідно довідки факультету військово-морських сил Національного університету «Одеська морська академія» [PERSON] є курсантом 1 курсу денної форми навчання вказаного факультету. Закінчує навчання у червні 2021 року. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище позивача, а також визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання до червня 2021 року. Судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20грн. від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У жовтні 2016року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 31 липня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 975. Від шлюбу неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання представник позивача надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 22.11.1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис № 1690. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved