Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.05.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості станом на 28.02.2017 року становить 12420,29 грн., яка складається з: 1867,23 грн. - заборгованість за кредитом, 9485,43 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 567,63 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки боржником умови договору не виконані, тому позивач просить стягнути з нього заборгованість у розмірі 12420,29 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило, а тому за письмовою згодою представника позивача на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.05.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір та позичальнику надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач зобов'язався погасити заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки за його використання, а також здійснювати інші платежі, передбачені договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку зі сплати коштів в обумовлений договором строк у рахунок погашення боргу за кредитним договором та сплати інших платежів станом на 28.02.2017 року позивачем нараховано заборгованість у сумі 12420,29 грн., яка складається з: 1867,23 грн. - заборгованість за кредитом, 9485,43 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 567,63 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. У силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми боргу. Зважаючи на те, що згідно укладеного договору, пеня нараховується за несвоєчасне погашення заборгованості, а нарахування двох видів штрафів здійснюється у разі порушенні позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, що вказує на визначену договором подвійну цивільно-правову відповідальність за одне і те саме порушення, тому суд вважає неможливим стягнення з відповідача двох видів штрафів одночасно і вважає необґрунтованим застосування до відповідача штрафу в сумі 567,63 грн. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано належним чином грошових зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 11852,66 грн., яка складається з: 1867,23 грн. - заборгованість за кредитом, 9485,43 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме 500,00 грн. - штраф (процентна складова). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1600,00 грн., сплачений за подання позову, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: partial