Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

у жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що їхня з відповідачем повнолітня донька [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивачка вказує на те, що їхня донька проживає з нею та перебуває на її утриманні, з відповідачем позивачка не проживає і місце його роботи їй невідоме. На даний час позивачка не працює, лише зареєстрована у центрі зайнятості, інших доходів немає, в іншому шлюбі не перебуває, а тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення донькою 23 річного віку. Ухвалою суду від 01.12.2016 оголошено розшук відповідача [PERSON] та провадження у справі до його розшуку зупинено. 19.06.2019 р. ухвалою Машівського районного суду Полтавської області було поновлено провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання учасники справи не з`явилися, позивач у заяві від 17.11.2016 року просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі (а.с.28), відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце слухання справи повідомлений за адресою реєстрації та фактичного проживання (а.с.68,77-83, 92-96), натомість поштове повідомлення повернулося з відміткою адресат не проживає та невірна адреса. Також відповідач викликався через оголошення на веб-сайті суду (а.с.90,91). Третя особа у судове засідання не з`явилася, натомість подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та позов підтримала в повному обсязі (а.с.97). Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи. Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Як убачається з копії свідоцтва про встановлення батьківства серія №103603 від 02.06.1998 р. [PERSON] - відповідач по справі визнаний батьком [PERSON] (а.с.2). Згідно довідки виданої проректором Полтавського національного технічного університету ім. Ю.Кондратюка Коробко Б.О. №131 від 21.10.2016 р. вказано, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] в гуртожитку Полтавського національного університету ім. Ю.Кондратюка (а.с.6). Згідно інформації наданої з Полтавського національного технічного університету ім. Ю.Кондратюка від 04.10.2016 р. [PERSON] є студенткою 1 курсу технічного університету ім.. Ю. Кондратюка денної форми навчання і навчається з 01.09.2016 р. на гуманітарному факультеті. Навчається за державним замовленням, орієнтований термін навчання до 30.06.2020 р. (а.с.7). Як видно з довідки про доходи [PERSON] за період з 01.09.2016 р. по 30.09.2016 р., вона дійсно навчається у Полтавському національному університеті ім. Ю.Кондратюка, з формою навчання - за кошти державного бюджеті та отримує стипендію у розмірі 841,36 грн. (а.с.8). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. З наданих доказів вбачається, що позивачка перебуває на обліку у Машівському центрі зайнятості як безробітна особа та на обліку у Машівському УСЗН з 01.03.2016 р. по 31.08.2016 р. і отримує допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с.18). Відповідно до п. 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, суд уважає, що оскільки [PERSON] продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, при цьому суд враховує доходи матері та її обов`язок також надавати утримання доньці, а також те, що відповідач не надав заперечень проти надання допомоги доньці, яка продовжує навчання, а відтак приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання доньки в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та позов в цій частині задовольнити. Крім цього, суд вважає за необхідне викласти резолютивну частину рішення з урахуванням вимог законодавства та змісту ст. 199 СК України, саме про стягнення з відповідача аліментів до досягнення донькою 23 років, але не пізніше як до закінчення навчання. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial