Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2016 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що на підставі рішення Баранівського районного суду Житомирської області з відповідача [PERSON] на її користь стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до його повноліття. Дитина досягла повноліття, тому стягнення аліментів припинено. На даний час син [PERSON] навчається на третьому курсі Технікуму землевпорядкування Житомирського національного агроекологічного університету, стипендію не отримує, в зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги на оплату за проживання, проїзд на навчання, харчування, підручники та канцелярські товари, одяг, взуття. Середні витрати на утримання сина під час його навчання в місяць складають 3500 грн., її місячний заробіток складає 1278 грн., тому вона змушена звертатися до суду. Відповідач працює у фірмі SIA «Magnum Medical» отримує заробітну плату, тому має можливість надавати сину матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 3), який на даний час навчається у Технікумі землевпорядкування Житомирського національного агроекологічного університету на бюджетній, денній формі навчання по червень 2016 року (а.с. 5), в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Повнолітній [PERSON] фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 199 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Крім того, судом враховано, що відповідач не подав до суду заперечень проти задоволення позову. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved