overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 03 травня 2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 158. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що однією сімєю з відповідачем вони не проживають з травня 2016 року, оскільки спільне життя не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та на виховання дитини. Вважає, що примирення між ними не можливе, тому просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Намінас». Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 травня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 158. 12 грудня 2001 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не надав заперечення проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 06 вересня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за № 444. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем не проживають разом з жовтня 2016 року. Він матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. У звязку з цим [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 2014 року між позивачкою та [PERSON] у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 444 (а.с.4). 27 травня 2015 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі (а.с. 5). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Іллічівським РВ у м.Маріуполі ГУ ДМСУ в Донецькій області, дитина [PERSON] мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, який працює, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитини повноліття. При цьому суд також виходить з того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 17 грудня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за № 388. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем не проживають разом з січня 2015 року. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. У звязку з цим [PERSON] просила стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2013 року між позивачкою та [PERSON] у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 388 (а.с.2). 24 жовтня 2014 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі (а.с. 3). Дитина [PERSON] мешкає разом з позивачкою в с.Гнутове м. Маріуполя Донецької області по вул.Виноградній, буд. 84. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, який не працює, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд також виходить з того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому зазначила, що вони з відповідачем у шлюбних відносинах не перебували. Проте мають дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З відповідачем не проживають разом з травня 2015 року, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. У зв'язку з цим [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 35% від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є також сторони по справі (а.с.6). Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за підписом голови КСН «сел.Шевченко», діти [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з позивачкою в [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дітей, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 35% з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд також виходить з того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначила, що 12 жовтня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за № 729. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 21 квітня 2016 року шлюб між ними було розірвано, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Дитина має ряд захворювань, лікування яких також потребує матеріальних коштів. У звязку з цим [PERSON] просила стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 гривень щомісяця. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 жовтня 2013 року між позивачкою та [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 729. Рішенням Іллічівського районного суд м.Маріуполя Донецької області від 11 квітня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. 11 березня 2014 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за підписом заступника голови виконавчого комітету Сартанської селищної ради, дитина [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачкою в с.Сартана м.Маріуполя Донецької області по вул. Звивистій, буд. 8Б. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначила, що 18 березня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за № 06. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем не проживають разом з грудня 2015 року, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. У звязку з цим [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Іллічівського районного суд м.Маріуполя Донецької області від 28 грудня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.03.2011 року в виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, було розірвано. 18 вересня 2012 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої виконавчим комітетом Талаківської селищної ради, дитина [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачкою в с.Талаківка м.Маріуполя Донецької області по вул. Азовській, буд. 41. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився. Надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити вимоги позивачки у повному обсязі. Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ Так, встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, з 15.07.2014 року (свідоцтво про шлюб серії 1-КГ № 088161 від 15.07.2014 року, виданного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововоронцовського районного управління юстиції у Херсонській області). Від шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КГ № 126359 від 07.09.2011 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КГ № 169296 від 14.03.2014 року). Згідно довідки № 3842 від 06.10.2016 року, виданої Нововоронцовською селищною радою Херсонської області, діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності до ст. 79, п. 3 ч. 1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. у зв'язку з тим, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 4000,00 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття та розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ Так, встановлено, що сторони перебували в шлюбі, з 15.08.1997 року ( свідоцтво про одруження серії І-АП № 065534, видане 15.08.1997 року) по 14.12.2010 року (рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 14.12.2010 року справа №2-365 2010 року). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-КГ №024479, від 25.09.2006 року), яка згідно довідки №3617 від 18.10.2016 року, виданої Нововоронцовською селищною радою Нововоронцовського району Херсонської області, знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 4000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. зв'язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved