Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи Органу опіки та піклування Селидівської міської ради, про стягнення аліментів на дитину, у якій зазначила, що в її родині на правах підопічної дитини проживає малолітній [PERSON], [INFO], позбавлений батьківського піклування. Батько дитини відбуває покарання у місцях позбавлення волі, мати відмовилася забирати дитину з пологового будинку. Відсутність стягнення аліментів на користь особи, яка виховує дитину та є її законним представником, унеможливлює призначення та отримання нею державної соціальної допомоги малолітній дитині, яка перебуває під опікою. Просила стягнути з [PERSON], [INFO], та з [PERSON], [INFO], аліменти на дитину у розмірі ? частини від усіх доходів (заробітку), мінімальний розмір яких на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття на користь [PERSON], яка є опікуном малолітнього [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідачі у судове засіданні не з'явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Селидівської міської ради - у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Малолітньому було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено опікуна - [PERSON] (а.с.6,7). Дитина мешкає разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON], [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості щодо способу її утримання не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] не виконують у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушують право на достатній рівень життя, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved