Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області, Управління Державної казначейської служби України в Новосанжарському районі Полтавської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Державної казначейської служби України в якому просила відшкодувати їй моральну шкоду, завдану бездіяльністю і неправомірними діями працівників Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області в сумі 2000 грн. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 13.09.2013 року вона подала заяву про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення за ст.383 КК України стосовно неї. Але працівниками Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області було допущено ряд неправомірних дій та бездіяльності, а саме не внесено заяву [PERSON] до ЄРДР, відмовлено у визнанні її потерпілою від злочину. Вказана діяльність була нею оскаржена до Новосанжарського районного суду Полтавської області, на що були прийняті ухвали які задовольняли її вимоги. Вважаючи, що такими неправомірними діями працівників Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області їй було завдано моральних страждань, що полягали у тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, втраті душевного спокою, необхідності докладати зусиль для відновлення своїх конституційних прав, [PERSON] звернулася до суду їх захистом та відновленням справедливості. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області в судове засідання не з'явився . Надано письмове заперечення на позов. Представник відповідачів Управління Державної казначейської служби України в Новосанжарському районі Полтавської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області проти позову заперечує. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд заслухавши сторони, думку прокурора, який проти позову заперечує, оцінивши надані докази ґрунтуючись на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.11.2013 року зобов'язано особу, відповідальну за прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області, внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] від 13.09.2013 року щодо перевірки наявності в діях [PERSON] ознак злочину, передбаченого ст.383 КК України (а.с. 4). Також згідно ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.01.2014 року було скасовано постанову слідчого СВ Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області к-на міліції Бовдун А.В. від 05.12.2013 року про відмову у визнанні потерпілою [PERSON] у кримінальному провадженні №120131802700006800 від 15.11.2013 року (а.с. 5). Вимогами ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином ухвалами Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.11.2013 року та від 08.01.2014 року, які набрали законної сили, встановлено, а відтак доказуванню не підлягає, факти протиправності дій працівників Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області при здійсненні правоохоронних дій за заявою позивачки про внесення заяви до ЄРДР та визнанні її потерпілою. Крім цього, відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Вказана стаття передбачає спеціальні підстави і умови відповідності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб'єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб'єктів та характері їх дій (владно-адміністративний, юридично-обов'язковий, односторонній). Сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України. Відповідно до п.4 «Положення про Державну казначейську службу України», затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011 Державна казначейська служба України (Казначейство України), зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відповідно до вимог Статті 87 Бюджетного кодексу України з Державного бюджету України здійснюються видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення громадян, зокрема на відшкодування збитків, заподіяних громадянам. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, наданих доказів, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір відшкодування є надмірним і розміром грошового відшкодування моральної шкоди, необхідним та достатнім за вказаних обставин є 510 грн., що становить 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області, Управління Державної казначейської служби України в Новосанжарському районі Полтавської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю і неправомірними діями працівників Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області підлягають частковому задоволенню в розмірі 510 (п'ятсот десять ) грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial