Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки всіх його доходів щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Як на підставу позовних вимог вказала, що сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , яка продовжує навчання на денній формі в Миколаївському базовому медичному коледжі, через що дочка не може працевлаштуватися. Для повноцінного навчання - придбання літератури, користування комп`ютерною технікою, на проїзд тощо, їй доводиться щомісячно витрачати близько 1000,00 грн., що є обтяжливим. Відповідач працює священиком та отримує заробітну плату в розмірі 4700 грн., маючи можливість утримувати їх спільну дитину. У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що з позовними вимогами не погоджується та заваленні позовних вимог просив відмовити, так як дійсно працює священиком, проте не отримує заробітну плату, при цьому сам хворіє , а тому не має матеріальної можливості сплачувати аліменти. Ухвалою суду від 21.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] . Згідно довідки №3185 від 11.09.2018 [PERSON] 01.09.2016 поступила до Миколаївського базового медичного коледжу і на теперішній час навчається на третьому курсі на державній основі. Згідно довідки від 03.01.2019, відповідач є настоятелем храму «во имя Всех Святых» смт. Чорноморка Очаківського району Миколаївської області на безоплатній основі, заробітної плати не отримує. Як слідує з висновку ЛКК від 10.12.2018 відповідач [PERSON] страждає на ряд захворювань та потребує тривалого лікування. Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому має бути враховано стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, тощо. Також відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує вісімнадцять років, але є меншим двадцяти трьох років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінюючи наявні у справі докази та враховуючи те, що [PERSON] навчається на державній (безоплатній) формі навчання, а її батько (відповідач у справі) не отримує заробітну плату та потребує лікування, у зв`язку з наявністю у нього ряду захворювань, внаслідок чого не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Доводи позивача про отримання відповідачем заробітної плати, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Outcome: dismissed