overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 12 липня 2012 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 31 серпня 2016 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 34 150,04 грн., з яких: заборгованість за кредитом 12690,52 грн.; заборгованість по процентам 18157,14 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1 200, 00 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1602,38 грн. Загальна сума заборгованості становить 34 150,04 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 150,04 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи 12 липня 2012 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 31 серпня 2016 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 34 150,04 грн., з яких: заборгованість за кредитом 12690,52 грн.; заборгованість по процентам 18157,14 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1 200, 00 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1602,38 грн. Загальна сума заборгованості становить 34 150,04 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 19 квітня 2012 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 9 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 01 жовтня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 23691,70 грн., з яких: заборгованість за кредитом 6481,52 грн.; заборгованість по процентам 5330,53 грн.; заборгованість за пенею та комісією 10275, 28 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1104,37 грн. Загальна сума заборгованості становить 23691,70 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23691,70 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи 19 квітня 2012 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 9 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 01 жовтня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 23691,70 грн., з яких: заборгованість за кредитом 6481,52 грн.; заборгованість по процентам 5330,53 грн.; заборгованість за пенею та комісією 10275, 28 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1104,37 грн. Загальна сума заборгованості становить 23691,70 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 20 квітня 2010 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 31 серпня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 13830,75 грн., з яких: заборгованість за кредитом 295,49 грн.; заборгованість по процентам 9307,74 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3092, 72 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 634,80 грн. Загальна сума заборгованості становить 13830,75 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13830,75 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи 20 квітня 2010 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 31 серпня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 13830,75 грн., з яких: заборгованість за кредитом 295,49 грн.; заборгованість по процентам 9307,74 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3092, 72 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 634,80 грн. Загальна сума заборгованості становить 13830,75 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 21 листопада 2013 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 26 вересня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 53740,95 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1940,25 грн.; заборгованість по процентам 44670, 69 грн.; заборгованість за комісією 4094, 73 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 2535,28 грн. Загальна сума заборгованості становить 53740,95 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 53740,95 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи 21 листопада 2013 року між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 26 вересня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 53740,95 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1940,25 грн.; заборгованість по процентам 44670, 69 грн.; заборгованість за комісією 4094, 73 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 2535,28 грн. Загальна сума заборгованості становить 53740,95 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 29 червня 2011 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 02 жовтня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 29388,16 грн., з яких: заборгованість за кредитом 15305,66 грн.; заборгованість по процентам 5669,95 грн.; заборгованість за пенею та комісією 6536, 92 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1375,63 грн. Загальна сума заборгованості становить 29388,16 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 29388,16 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи 29 червня 2011 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 02 жовтня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 29388,16 грн., з яких: заборгованість за кредитом 15305,66 грн.; заборгованість по процентам 5669,95 грн.; заборгованість за пенею та комісією 6536, 92 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1375,63 грн. Загальна сума заборгованості становить 29388,16 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулась в Апеляційний суд міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року підсудність справи визначена Солом'янському районному суду м. Києва. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 30). Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 32). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу сторони дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища позивача не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на сім'ю. З квітня 2017 року сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 16). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 грудня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони з квітня 2017 року не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. З заяви позивача вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 19.07.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, останнім часом стосунки стали погіршуватися, причиною їх погіршення стало те, що мають різні характери, темпераменти та життєві цінності, поступово стали віддалятися один від одного, почуття зникли, тому шлюб існує лише формально, з грудня 2016 року проживають окремо, в звязку з чим подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила шлюб розірвати. 16.11.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.12.2017 року 9 год.00 хв. 18.12.2017 року сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 19.07.2008 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 57. Від спільного життя подружжя має двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем, свуд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 320 грн. сплаченого при поданні позову згідно квитанції № 0.0.862374722.1 від 03.10.2017 року про сплату 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved