Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 15.11.2008 року, мають сина-[PERSON], [INFO], фактично шлюбні відносини з відповідачем припинено, вони проживають окремо, відповідач залишив без належної батьківської уваги спільного сина. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем; залишити сина, [PERSON] на її утриманні та вихованні; стягнути з відповідача на її користь на утримання сина; прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явилася, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач визнав позовні вимоги. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2008 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 100 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільного сина: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис №46, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області (а.с.6.) Шлюбні стосунки між ними припинено, сторони проживають окремо, малолітній син мешкає разом з матір'ю, про що свідчить довідка виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області №755 від 13.04.2016 року (а.с.7). За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача та унеможливлює примирення сторін. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.2 ст.150 Кодексу, батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.ст.104, 112, 180, ч.3 ст.181, ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України, ст.ст.8, 10, 60, 213-215, ч.1 ст.223, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved