Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що з 14.12.2012 року відповідачка [PERSON] є членом КС «Азовська кредитна компанія» та подала заяву про надання їй кредиту. В той же день між Філіалом №1 Кредитного союзу та [PERSON] був укладений кредитний договір №2163/12-Ф1, відповідно якого відповідачка отримала кредит для придбання товару у розмірі 10000,00 грн. строком користування 15 місяців. З метою забезпечення зобов'язання було укладено договір поруки №2163/12-Ф1 від 14.12.2012 за яким відповідачка взяла на себе відповідальність за зобов'язаннями [PERSON] у повному обсязі у випадку невиконання чи неналежного виконання грошових зобов'язань за кредитним договором. Відповідно п.2.1 кредитного договору за користування кредиту відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було здійснено наступні платежі: 22.03.2013 року- 2700,00грн., 25.07.2013 року- 1400,00грн. Залишок по кредиту складає 8567,28 грн. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 02.10.2014 року складає 13400,94грн. На підставі цього позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути солідарно з відповідачів зазначену заборгованість за кредитним договором у розмірі 13644,54грн., та судовий збір у розмірі 243,60грн. Представник позивача в ході розгляду справи уточнила позовні вимоги, просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, яка станом на 30.10.2014 року склала 13712,79грн. 30.10.2014 року до судового засідання не з'явилася, надала заяву в якій, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та день слухання справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.12.2012 року між КС «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2163/12-Фя за яким вона отримал для придбання товару, кредит у розмірі 10000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС, строком користування 15 місяців. Відповідно п.2.1 кредитного договору за користування кредиту відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 14.12.2012 року між Філією №1 кредитної спілки та [PERSON] було укладено договір поруки №2163/12-Ф1 за яким відповідачка взяла на себе відповідальність за зобов'язаннями [PERSON], що підтверджується письмовими матеріалами справи. У зв'язку з прострочкою платежів по кредитному договору виконання обов'язків втратило інтерес, станом на 30.10.2014 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 13712,79грн., яка складається з залишку по кредиту у розмірі 8567,28грн. та нарахованих процентів у розмірі 5145,51грн. Строк і умови повернення кредиту та сплати відсотків визначені Кредитним Договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) обов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору. Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 13712,79грн. підлягають задоволенню. Як вбачається з п. 5 ст.261 ЦК України якщо виконання за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги,- перебіг позовної давності починається від дня коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Пунктом 4.1 договору поруки №2163/12-Ф1 від 14.12.2012, встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами умов договору. Відповідно до п.1.3 Кредитного договору, кредит надається позичальнику терміном на 15 місяців. Кредитною спілкою досі не було направлено вимогу про повернення кредиту поручителю [PERSON] Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За таких обставин, у кредитора виникло право вимоги 14.03.2014 року, тому, відповідно і 14.03.2014 року почався перебіг строку для пред'явлення вимог за договором поруки №2163/12-Ф1 від 14.12.2012 року. Оскільки, банк відповідно до ст.559 ЦК України протягом шести місяців не звернувся до поручителя із відповідною вимогою, то договор поруки між банком та відповідачем [PERSON] слід вважати припиненими. Така правова позиція стосовно визначення строків дії договору поруки викладена у Постанові Верховного Суду України від 23.05.2012 у справі № 6-33цс12, а саме: що, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України, тому, в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Встановивши що, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки, п.4.1 Договорів поруки встановлено, що вона діє до моменту повного виконання умов договору, визначених ст.559 ЦК України, та те, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, не пред'явив вимоги до поручителя, слід вважати поруку припиненою на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, а тому у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: partial