Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 3 315 грн. Посилався на те, що 17 липня 2012 року він у присутності свідка [PERSON] надав [PERSON] у борг 3000 грн., про що відповідачі написав розписку та зобов'язався повернути грошові кошти до 17 серпня 2012 року. Однак на неодноразові вимоги про повернення боргу відповідач відповідає відмовою, посилаючись на те, що нічого йому не винен. На підставі викладеного та відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України [PERSON] також просив стягнути з [PERSON] боргові суми з урахуванням індексу інфляції в розмірі 45 грн. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 270 грн. Крім того просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. та розглянути справу за його відсутності Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В зв'язку з чим суд вирішив справу на підставі вимог ч.4 ст.169, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з оригіналу розписки [PERSON] від 17 липня 2012 року він взяв у [PERSON] автомобіль ВАЗ-21 синього кольору 1974 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER], та зобов'язався повернути [PERSON] три тисячі гривень до 17 серпня 2012 року ( а.с. 5). Згідно ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу , найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням(ч.1). Відповідно до ч.2 ст. 1053 ЦК України заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (Стаття 1047 цього Кодексу). Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина1). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина 2). Тобто борг, який виник у [PERSON] з іншого договору відчуження належного позивачу автомобілю ВАЗ-21, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER], перетворився у позикове зобов'язання. Відповідачем [PERSON] не надано доказів того, що він повернув автомобіль [PERSON] або кошти в сумі 3000 грн., зазначені в його розписці, яку надав до суду позивач. Таким чином боргові зобов'язання [PERSON] перед [PERSON] не виконані й до наступного часу, у зв'язку з чим сума боргу в розмірі 3000 грн. підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з зазначеними вимогами розрахунок боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції складає: 3045 грн. ( 100,1% х 100,0% х 99,9% х 100,2% х 100,2% х 99,9% х 100,0% х 100,0% х 100,1% х 100,0% х 99,9% х 99,3% х 100,0% х 100,4 % х 100,2% х 100,5% х 100,2 % х 100,6 % х100,1% : 100% = 1,015 х 3000грн. + 3000 грн. = 3045 грн.). Три проценти річних від простроченої суми складає 270 грн. (3000 грн. х 3% х 3 роки = 270 грн.). Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню понесені [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved