Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

У квітні 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], треті особи: Відділ Держкомземагенства у Кременчуцькому районі, Недогарівська сільська рада Полтавської області, Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області про припинення права спільної часткової власності, поділ та визнання права власності. В обґрунтування вимог позову зазначала, що вона є співвласником земельної ділянки розташованої по [ADDRESS]. Через непорозуміння із співвласником земельної ділянки [PERSON] з питання користування земельною ділянкою виникла необхідність звернутись до суду з питання встановлення порядку користування земельною ділянкою. 11 грудня 2010 року експертом Маківським М.В. проведено експертне будівельно-технічне дослідження та надано висновок № 239-10 про можливість розділу земельної ділянки в відповідності з ідеальними частками співвласників та запропоновано три варіанти розподілу спірної земельної ділянки. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 квітня 2011 року прийнято рішення про визнання права власності на3/4 частини земельної ділянки та проведення розподілу земельної ділянки по першому варіанту розподілу згідно додатку №1 до висновку експертно-будівельного-технічного дослідження № 239-10 від 11.12.2010 року. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2011 року , заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області було скасоване та змінено порядок користування земельною ділянкою та встановлено його по третьому варіанту розподілу згідно з додатком № 3 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 239-10 від 11.12.2010 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2013 року - рішення Апеляційного суду скасоване від 13 липня 2011 року, а справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції 02 квітня 2013 року рішенням Апеляційного суду Полтавської області встановлено порядок користування земельними ділянками по третьому варіанту розподілу згідно з додатком № 3 до висновку експертного будівельно -технічного дослідження № 239-10 від 11 грудня 2010 року і виділено в користування гр. [PERSON]. Пізніше в усній бесіді з відповідачем, позивач пропонувала викупити у нього його частку земельної ділянки, але відповідач або надавав позивачу відмову, або пропонував ціну вище риночної вартості. Таким чином між позивачем та відповідачем не було досягнуто домовленості На підставі вище викладеного позивач просила суд ухвалити рішення, яким: - Припинити право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] , а саме земельної ділянкою, площею 0,1709 га (кадастровий номер 5322482801:01:002:0029) та земельної ділянки, площею 0,1455 га (кадастровий номер 5322482801:01:002:0028), що знаходяться [ADDRESS]; - Виділити [PERSON] в натурі частку із майна , що знаходиться у спільній частковій власності, а саме земельні ділянки , які знаходяться в [ADDRESS], по третьому варіанту розподілу згідно з додатком № 3 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 239-10 від 11 грудня 2010 року - зафарбовану в синій колір площею 2373 кв.м; - Визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку , що знаходиться в [ADDRESS], по третьому варіанту розподілу згідно з додатком № 3 до висновку експертно будівельно-технічного дослідження № 239-10 від 11 грудня 2010 року - зафарбовану в синій колір площею 2373 кв.м., як на самостійний об'єкт нерухомого майна; - Виділити [PERSON] в натурі частку із майна , що знаходиться у спільній частковій власності, а саме земельні ділянки , які знаходяться в [ADDRESS], по третьому варіанту розподілу згідно з додатком № 3 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 239-10 від 11 грудня 2010 року - зафарбовану в зелений колір площею 791 кв.м. - Визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку , що знаходиться в [ADDRESS], по третьому варіанту розподілу згідно з додатком № 3 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 239-10 від 11 грудня 2010 року - зафарбовану в зелений колір площею 791 кв.м., як на самостійний об'єкт нерухомого майна. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи була повідомлена належним чином. Письмово про причини неявки суд не повідомляла. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позовної заяви не заперечував. Представник відповідача [PERSON] у судовому засідання проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представники третіх осіб - Відділу Держкомземагенства у Кременчуцькому районі, Недогарівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області у судове засіданні не з'явилися, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином. На адресу суду надіслали заяви про слухання справи за їх відсутності, проти задоволення рішення не заперечували. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і наданих суду доказах, приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України, ст. 4 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 158 ч.2 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. По справі встановленні такі обставини та відповідні ним правовідносини, що не оспорюються сторонами. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВМЕ№ 444827 від 21.05.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртовою О.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-878, позивач [PERSON] є спадкоємцем 3/4 частки спадкового майна [PERSON], померлої [INFO]. Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 0,1709га., в межах згідно з планом, яка передана для ведення особистого господарства (кадастровий номер: 5322482801:01:002:0029), що знаходиться [ADDRESS], яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЯГ № 655681, виданого Недогарівською сільською радою Полтавської області 05.04.2007 року , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010754800017. Відповідно до Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Реєстраційною службою Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області від 13.11.2013 року ( індексний номер витягу 12726120) [PERSON] має в приватній спільній частковій власності 3/4 частки земельної ділянки площею 0,1709 га, яка розташована в [ADDRESS]. Відповідно до Свідоцтва про право на спадину за заповітом серії ВМЕ № 444828 від 21.05.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртовою О.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-876, [PERSON] є спадкоємцем 3/4 частки спадкового майна [PERSON], померлої [INFO]. Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 0,1455га, в межах згідно з планом, яка передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель (кадастровий номер : 5322482801:01:002:0028), що знаходиться [ADDRESS], яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЯГ № 655680, виданого Недогарківською сільською радою Полтавської області 05.04.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010754800016. Згідно до Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Реєстраційною службою Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області від 13.11.2013 року ( індексний номер витягу 12724051) [PERSON] має в приватній спільній частковій власності 3/4 частки земельної ділянки площею 0,1455 га, яка розташована в [ADDRESS]. В 2011 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом [PERSON], Недогарівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особи: відділ Держкомзему у Кременчуцькому районі, Кременчуцький районний відділ « Центр державного земельного кадастру» про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 квітня 2011 року позов [PERSON] було задоволено, та вказано наступне: - визнати право власності за [PERSON] на 3/4 частини земельної ділянки, яка знаходиться в [ADDRESS] площею 2373 кв.м вартістю 20143 гривень 16 копійок., з яких земельна ділянка площею 1091,3 кв. м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і земельна ділянка площею 1281,7 кв.м для ведення особистого селянського господарства. - провести розподіл земельної ділянки, яка знаходиться в [ADDRESS] загальною площею 3164 кв. .м. вартістю 26857 грн. 55 коп. по першому варіанту розподілу згідно додатку №1 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 239-10 від 11 грудня 2010 року та виділити у користування [PERSON] частину зафарбовану в синій колір площею 2373 кв.м., [PERSON] - зафарбовану в зелений колір площею 791 кв.м. по межі вказаній червоним кольором. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2011 року заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 квітня 2011 року в частині визнання за [PERSON] право власності на 3/4 частини земельних ділянок, які знаходяться в [ADDRESS] скасовано та в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. Змінено порядок користування земельними ділянками, встановивши його та третьому варіанту розподілу згідно з додатком №3 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 239-10 від 11 грудня 2010 року та виділено в користування [PERSON] частину зафарбовану в синій колір площею 2373 кв.м., а [PERSON] виділено у користування земельну ділянку площею 791 кв. м. зафарбовану з зелений колір. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний та кримінальних справ від 30 січня 2013 року рішення апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2011 року - скасовано та було передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Апеляційним судом Полтавської області 02 квітня 2013 року було ухвалено рішення, яким : заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 квітня 2011 року в частині визнання за [PERSON] право власності на 3/4 частин земельних ділянок, які знаходяться в [ADDRESS] скасовано та в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. Змінено заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 квітня 2011 року в частині проведення розподілу земельної ділянки. Встановлено порядок користування земельними ділянками, які знаходяться в [ADDRESS] , по третьому варіанту розподілу згідно з додатком № 3 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 239-10 від 11 грудня 2010 року. Відповідно до вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1, 2 ст. 355, ст.356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Ч.1 ст. 358, ст.ст. 361, 362 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. При цьому, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а інші співвласники мають переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності. Згідно вимог ст.ст. 364, 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Поділ в натурі між співвласниками здійснюється за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Порядок виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, регулюється Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 364 ЦК України право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, реалізується, зокрема, шляхом укладення договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] не досягнуто згоди, щодо укладення договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна. Відповідно до ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому земельної частки. Відповідно до п.п. 1.2, 2.1., 2.4. Інструкції від 18.05.2007 року № 55 «Про проведення розділу, виділу та розрахунку часток нерухомого майна» поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу). В даний час позивач бажає провести поділ спірної земельної ділянки, виділити в натурі належні їй частку із складу спірної земельної ділянки та упинити право спільної часткової власності на земельну ділянку. Вивчивши матеріали, об'єктивно та всесторонньо дослідивши всі обставини справи , суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного й у відповідності зі ст.ст.317,319,346,367 ЦК України, ст. 41 Конституції України,

Outcome: approved