Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що з 17 грудня 1999 року по 26 вересня 2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого до його повноліття за рішенням суду з відповідача на користь позивачки стягувалися аліменти. [INFO] [PERSON] досяг повноліття, проте навчається, а саме є студентом Вознесенського коледжу Миколаївського національного аграрного університету. Навчається за денною формою, на контрактній основі. Строк закінчення навчання - 30 червня 2024 року. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на те, що [PERSON] є працездатною особою, має нерегулярний, мінливий дохід, інших осіб на утриманні не має, а тому позивачка вважала, що відповідач має змогу та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення сином 23 років. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено [PERSON] . Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 листопада 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено [PERSON] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. При визначенні розміру аліментів просила врахувати потребу сина в матеріальній допомозі на період навчання, яка обумовлена необхідністю внесення плати за надання освітніх послуг, понесення інших витрат, а також незадовільний стан здоров`я [PERSON] , який є інвалідом дитинства (по зору), потребує періодичних обстежень та лікування, жодних доходів не отримує. Також позивачка просила врахувати ту обставину, що вона не може самостійно забезпечити потребу сина в матеріальній допомозі, оскільки працює та отримує лише заробітну плату, яка в середньому складає близько 7 000 грн., інших доходів не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково - в розмірі 2 500 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів просив врахувати те, що він працює та регулярно отримує заробітну плату в розмірі близько 12 000 грн., інших доходів не отримує, має на утриманні дружину (яка перебуває в декретній відпустці) та двох малолітніх дітей, на користь яких сплачує аліменти. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судовому засіданні вважала, що вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , відповідача [PERSON] , третіх осіб без самостійних вимог - [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи також вбачається, що [INFO] [PERSON] досяг повноліття, проте навчається, а саме є студентом Вознесенського коледжу Миколаївського національного аграрного університету. Навчається за денною формою, на контрактній основі. Плата за надання освітніх послуг за весь період навчання становить 33 880 грн. Строк закінчення навчання - 30 червня 2024 року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається із роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає разом з матір`ю, проте навчається, несе витрати на навчання, тобто, потребує матеріальної допомоги від батьків. З пояснень відповідача [PERSON] , який повідомив, що має задовільний стан здоров`я, працює та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати, суд прийшов до висновку, що відповідач може приймати участь в матеріальному утриманні сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує наступні обставини: - щодо особи спільного сина сторін - незадовільний стан здоров`я [PERSON] , який є інвалідом дитинства (по зору), потребує періодичних обстежень та лікування, жодних доходів не отримує; - щодо особи відповідача - задовільний стан здоров`я останнього, те, що він працює та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати, розмір отримуваного доходу, наявність на утриманні [PERSON] дружини та двох малолітніх дітей (на користь яких він, згідно судового рішення, сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини свого заробітку (доходу)); - інші обставини - орієнтовний розмір витрат на навчання (плати за надання освітніх послуг та інших витрат, пов`язаних з навчанням), можливість надання утримання другим з батьків (позивачкою). За встановлених обставин, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 2 500 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь бюджету (згідно розміру задоволених позовних вимог) 756,64 грн. судового збору.

Outcome: partial