Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулось до суду з позовом, в якому поставлено питання про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 10353,49 грн., що виникла на підставі укладеного кредитного договору №1/1881126 від 13.03.2014 р. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.03.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено комплексний договір №1/1881126 (надалі Договір), згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби у сумі 9360,00 грн., строком з 13.03.2014 р. до 12.03.2017 р., який відповідач мала повернути згідно з графіком погашення кредиту. Однак, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, що станом на 10.02.2015 р. становить 10353,49 грн. та складається з: заборгованість за кредитом - 7164,62 грн. прострочена заборгованість за кредитом - 1565,16 грн.; нараховані відсотки - 105,48 грн.; нарахована комісія - 336,96 грн.; прострочені відсотки - 731,60 грн.; прострочена комісія - 336,96 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди - 112,71 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та/або ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом установлено, що 13.03.2014 р. між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] (Позичальник) було укладено Комплексний договір №1/1881126 (а.с. 8). Відповідно до умов Договору, відповідач отримав кредит у розмірі 9360,00 грн., строком на 36 місяців, з 13.03.2014 р. по 12.03.2017 р. (включно), за умовами якого Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно до 13 числа кожного місяця, згідно з Графіком погашення заборгованості за Договором. Повернення кредиту здійснюється в валюті кредиту. Кредит надавався Позичальнику на споживчі потреби (п.п. 1.1., 1.2. Договору). Відповідно до п. 1.3. Договору, за користування кредитом Позичальник (відповідач у справі) сплачує процентну винагороду (далі - проценти) щомісячно, в розмірі 15 % річних за користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Договором та комісійну винагороду щомісячно за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1, 80 % в місяць від суми кредиту. Відповідно до п. 3.1. Договору, у разі прострочення сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно умов Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за Договором за кожний день прострочення платежу. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов'язання за Комплексним договором №1/1881126 виконав повністю, що підтверджується меморіальними ордерами №1/1881126 від 13.03.2014 р. (а.с. 6, 7). Відповідач належним чином не виконує умови Договору, внаслідок чого у відповідача перед позивачем, як у Позичальника перед Банком, станом на 10.02.2015 р. утворилась заборгованість в розмірі 10353,49 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 7164,62 грн. прострочена заборгованість за кредитом - 1565,16 грн.; нараховані відсотки - 105,48 грн.; нарахована комісія - 336,96 грн.; прострочені відсотки - 731,60 грн.; прострочена комісія - 336,96 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди - 112,71 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 4). З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу вимогу про повне дострокове виконання зобов'язань від 06.02.2015 р. (а.с. 5), проте вказана вимога була залишена Відповідачем поза увагою. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 10353,49 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved