Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис № 3747 одна й таж сама особа. В обґрунтування своєї заяви вказала, що заявниці належить квартира [ADDRESS] . Втім, в даній квартирі зареєстрована [PERSON] . Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомив, що згідно пошуку Державного реєстру актів цивільного стану наявний актовий запис про смерть [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним заявниця позбавлена можливості розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд, з огляду на те, що в квартирі зареєстрована [PERSON] , яка померла ще в 2006 році. Через помилку в офіційних документах прізвище [PERSON] записано невірно як [PERSON] , що унеможливлює заявникові отримати свідоцтво про смерть та здійснити зняття з реєстрації [PERSON] . Тому заявниця була вимушена звернутися до суду з даною заявою. В судовому засіданні [PERSON] просила задовольнити її заяву. Крім цього вказала, що [PERSON] вона взагалі не знала та навіть не була на її похованні. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше в.о. начальника Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Ільїна Яна надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без участі представника заінтересованої особи, а також вказала, що покладається на рішення суду. Вислухавши заявника та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О. та зареєстровано в реєстрі під номером 3 (а.с. 7-8). З довідки № 7701 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] вбачається, що за вищевказаною адресою зареєстрована, у тому числі, [PERSON] (а.с. 5). Також суду було надано відповідь Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.08.2020 року № 1198/20.21-12, з якої випливає, що згідно пошуку Державного реєстру актів цивільного стану наявний актовий запис про смерть громадянки [PERSON] (актовий запис № 3747 від 10.05.2006 року), складений відділом державної реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 6). У зв`язку з тим, що в актовому записі про смерть та даних про реєстрацію [PERSON] містяться суперечності стосовно її прізвища, заявниця просила встановити факт, що [PERSON] і [PERSON] одна й таж сама особа. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В судовому засіданні заявницю було допитано в якості свідка, яка пояснила, що [PERSON] заявниця взагалі не знає, а з заявою про встановлення факту звернулася до суду з метою зняти її з реєстраційного обліку, оскільки вона зареєстрована в квартирі, яка належить саме заявниці. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу положень ч. 2 ст. 76 ЦПК України, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому, згідно з ч. ч. 1-2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Проте, належних доказів, в порядку § 1 Глави 5 Розділу 1 чинного ЦПК України, на підтвердження обставин, зазначених заявницею, суду надано не було. В той же час, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В той же час, заявницею взагалі не надано жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував, що [PERSON] і [PERSON] одна й таж сама особа. Крім цього, сама заявниця вказала, що вона взагалі не знала [PERSON] . Також необхідно зазначити, що заявниця не заявила жодного клопотання чи заяви про витребування доказів, допит свідків тощо, а суд відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всіх вищевказаних обставин, суд вважає необхідним відмовити [PERSON] в задоволенні її заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed