Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № HAZ0GА00000021 від 02 серпня 2007 року, яка станом на 19 березня 2015 року становить загальний розмір 15 937 долари США 24 центів, що за курсом 23,39 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.03.2015 року складає 372\~771 грн 93 коп., та стягнення з відповідача на їх користь судові витрати у розмірі 3654,00 гривень (а.с. 3-4). Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на заочне рішення позивач згоден (а.с. 30). Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, посилаючись на те, що вона не згодна із наданим позивачем розміром стягнення заборгованості за кредитом у доларах США з курсом Національного банку України за 1 долар США, просить суд задовольнити позов частково з урахуванням її майнового і сімейного стану. Вислухавши пояснення відповідача [PERSON], перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобовязання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обовязок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зобовязання виникають із підстав, установлених ст. 11 ЦК України, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є відповідальність за порушення виконання договору банківського кредитного договору № HAZ0GА00000021 від 02 серпня 2007 року, за умовами якого відповідачотримала кредит в іноземній валюті долари США. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. У звязку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд установив наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягує грошову суму в іноземній валюті (а.с. 18). Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. 16 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України від 22 вересня 2011 року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», згідно з яким частину першу статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. У справі, яка є предметом перегляду, кредитний договір укладено сторонами 2 серпня 2007 року. На час укладення цього кредитного договору Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті. У відповідності до матеріалів справи вбачається: ПАТ КБ «ПриватБанк», з однієї сторони, і [PERSON] (Позичальник), з іншої сторони, уклали кредитний договір № HAZ0GА00000021 без дати, згідно з умовами якого\~8 серпня 2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав, а [PERSON] отримала кредит у розмірі 30\~000 долари США у вигляді не поновлюваної кредитної лінії з метою благоустрій жилого будинку, на строк з 08 серпня 2007 року по 07 серпня 2017 року включно, а також у розмірі 3\~430,69 долари США на сплату страхових платежів, зі сплатою 0,92% в місяць на залишок заборгованості, із поверненням кредиту, сплатою відсотків та винагороди у встановленні строки (а.с. 10-19). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Так, на підтвердження своїх позовних вимог позивач надав свій розрахунок до позовної заяви, за яким розмір заборгованості за кредитним договором № HAZ0GА00000021, яка станом на 19 березня 2015 року становить загальний розмір 15 937 долари США 24 центів, та складається із: - заборгованість за кредитом 13 263 долари США 44 центів; - заборгованість за відсотками 1 312 долари США 45 центів; - заборгованість по комісії 409 долари США 70 центів; - заборгованість по пені 182 долари США 55 центів; - штраф (фіксована частина) 10 долари США 69 центів; - штраф (відсоток від суми заборгованості) 758 долари США 41 центів. (а.с. 5-8) Наданий\~\~банком розрахунок заборгованості відповідає вимогам діючого законодавства України і умовам кредитного договору, та відповідачкою не спростований (а.с.49-55, 62-65, 67-68). Виходячи з наведеного,\~\~суд дійшов до висновку\~\~про те, що відповідачкою порушені зобов'язання за договором, які є обов'язковими для сторін. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Між тим, із загальної заборгованості за кредитним договором 15 тис. 937 долари США 24 центів, з якої частину\~складає неустойка в загальній сумі 1\~361 долари США 35 центів у вигляді пені за несвоєчасність виконання зобов'язання та штрафу, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності обставин, які мають істотне значення. Тому, враховуючи матеріали справи, які свідчать про погіршення матеріального стану [PERSON], яка має тяжкі сімейні обставини, на які відповідач посилалась у поясненнях на позов та наданих документів (а.с. 80-85, 92-98), суд вважає можливим з урахуванням вимог ч.3 ст. 551 ЦК України зменшити розмір неустойки за кредитними зобов'язаннями\~із загальної суми 1\~361 долари США 35 центів до 24 долари США 11 центів. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитом 14 тис. 600 долари США 00 центів, яка складається: - заборгованість за кредитом 13 263 долари США 44 центів; - заборгованість за відсотками 1 312 долари США 45 центів; - неустойка 24 долари США 11 центів,що за курсом 23,39 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.03.2015 становить 341 тис.\~494 грн 00 коп (а.с. 9). У відповідності до ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір в сумі 3654 грн 00 коп., який підтверджується документально, стягується з відповідача на рахунок позивача (а.с. 2).

Outcome: partial