Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У жовтні 2018 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] поділ спільного майна подружжя. Разом із позовною заявою, 17.10.2018 року надійшла заява [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, а саме: квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачка посилається на те, що [PERSON] має намір відчужити спірні квартири. Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались. Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно п. 3 наведеної вище постанови позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Зі змісту ЦПК України вбачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Більше того, зміст заходів забезпечення та мета їх застосування, полягає в захисті інтересів учасників процесу. Враховуючи обґрунтованість наведених позивачкою доводів про необхідність вжиття заходів для забезпечення її позову у цій справі та доведення наміру [PERSON] відчужити спірні квартири, що може призвести до неможливості виконання рішення у цій справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] та забезпечення її позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . При цьому заява [PERSON] в частині забезпечення її позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою не підтверджено належними доказами те, що указана квартира на час подання заяви належить відповідачеві, а саме не надано витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: partial