Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах, додаткових витрат на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У позивача від шлюбу з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], 1997 року народження, [PERSON], 2003 року народження. За рішеннями суду з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач не виконує рішення суду, аліменти не сплачує, всіляко ухиляється від утримання дітей. Посилаючись на положення ст.ст. 180, 185, 196, 199 Сімейного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1829,30 грн., пеню за прострочення сплати аліментів за період з 19 лютого 2015 року по 01 квітня 2016 року у сумі 7426,95 грн., заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] у сумі 30737,38 грн., пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] за період з 15 грудня 2014 року по 01 березня 2016 року у загальній сумі 113583,16 грн. Також позивач просила стягнути з відповідача на свою користь витрати на навчання дочки [PERSON] у розмірі 50% від загальної вартості навчання у сумі 7650 грн. за період з 01 вересня 2012 року по 26 червня 2015 року, зобов'язати відповідача відшкодовувати 50% витрат за навчання [PERSON] в Академії муніципального управління в сумі 12000 грн., як додаткові витрати на утримання дочки. (а.с. 4, 38) Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не визнав позов. Зазначив, що має можливість погасити заборгованість по сплаті аліментів, однак чекає поки до нього особисто звернеться позивач та його діти. Крім того, відповідач зазначив, що заборгованість по аліментам була неправомірно розрахована державним виконавцем, про що останній повідомив відповідача на особистому прийомі. Відповідач вказав, що на даний час він офіційно не працевлаштований. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON] [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON] Вказане підтверджується свідоцтва про народження. (а.с. 7, 9) 17 вересня 2002 року шлюб, укладений між сторонами, був розірваний відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 19 вересня 2002 року. За рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх його видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 квітня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх його видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За приписами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як підтверджено матеріалами справи та встановлено судом під час її розгляду, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. На час розгляду справи позивач проживає разом з двома дітьми, які перебувають на її утриманні. Дочка [PERSON] на час звернення до суду досягла повнолітня. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, призначених до стягнення на підставі рішень судів. Згідно з постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Поліщук В.В. від 25 лютого 2016 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 08 листопада 2013 року Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дочки [PERSON], закінчено у зв'язку з досягненням дитиною повноліття. Станом на 19 лютого 2015 року заборгованість по стягненню аліментів становить 1829,30 грн. (а.с. 18) Крім того, на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання молодшої дочки [PERSON], 2003 року народження. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах, виконаним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Васильєвим С.С., заборгованість боржника [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON], 2003 року народження, становить у загальній сумі 30737,38 грн. за період з вересня 2015 року по травень 2016 року включно. Відтак, суд доходить висновку про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON], 1997 року народження, оскільки виконавче провадження з примусового стягнення аліментів закінчено у зв'язку з досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON], оскільки примусове виконання виконавчого листа про стягнення аліментів триває, державним виконавцем вчиняються заходи щодо стягнення з боржника [PERSON] аліментів та заборгованості по їх сплаті у примусовому порядку, а тому стягнення заборгованості по аліментам на підставі ще одного рішення суду призведе до подвійного стягнення з відповідача аліментів за аналогічний період. За умовами ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до ст. 360-7 висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Верховним Судом України в постанові від 1 червня 2016 року у справі N 6-535цс16 висловлена наступна правова позиція. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Позивачем в обґрунтування позовних вимог наведені розрахунки пені за прострочення строків сплати аліментів. Так, за розрахунками позивача пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] становить 7426,95 грн. за період з 19 лютого 2015 року по 01 квітня 2016 року, а пеня за порушення строків сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] складає 113583,16 грн. за період з 15 грудня 2014 року по 01 березня 2016 року. Суд не погоджується з розрахунками позивача, оскільки пеня нарахована за весь період прострочення. Виходячи з правової позиції Верховного Суду України, що наведена вище, розрахунок пені має здійснюватися лише за місяць, в якому платник повинен здійснити сплату аліментів. Відповідачем не надано належних доказів на спростування розміру аліментів, нарахованих до сплати державним виконавцем. Відтак, при розрахунку розміру пені судом використані нарахування державного виконавця, зазначені у розрахунках заборгованості по аліментах. (а.с. 18-20, 39) Виконавче провадження з примусового стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] закінчено у лютому 2016 року. Відтак, розмір пені по сплаті аліментів становить 566,99 грн. (18,29 * 31 - кількість календарних днів у березні 2016 року). В аналогічному порядку підлягає до розрахунку пеня за порушення строків сплати аліментів на утримання дочки [PERSON], 2003 року народження. Пеня за грудень 2014 року становить 240,25 грн. (7,75 * 31), за січень 2015 року - 417,26 грн. (13,46 * 31), за лютий 2015 року - 426,72 грн. (15,24*28), за березень 2015 року - 489,49 грн. (15,79 * 31), за квітень 2015 року - 499,20 грн. (16,64 * 30), за травень 2015 року - 490,42 грн. (15,82 * 31), за червень 2015 року - 508,20 грн. (16,94 * 30), за липень 2015 року - 534,75 грн. (17,25 * 31), за серпень 2015 року - 534,75 грн. (17,25 * 31), за вересень 2015 року - 507,60 грн. (16,92 * 30), за жовтень 2015 року - 547,15 грн. (17,65 * 31), за листопад 2015 року - 531,60 грн. (17,72 * 30), за грудень 2015 року - 657,51 грн. (21,21 * 31), за січень 2016 року - 552,11 грн. (17,81 * 31), за лютий 2016 року - 516,49 грн. (17,81 * 29), за березень 2016 року - 648,21 грн. (20,91 * 31), за квітень 2016 року - 617,10 грн. (20,57 * 30), за травень 2016 року - 637,67 грн. (20,57 * 31). Загальний розмір пені за порушення строків сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] становить 9356,48 грн. Судом не встановлено підстав для зменшення розміру нарахованої пені, оскільки враховуючи пояснення відповідача, останній умисно ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки, мотивом такої поведінки платника аліментів є невирішені спори та конфлікти, які існують між відповідачем та позивачем - його колишньою дружиною. Отже, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача пеню за порушення строків сплати аліментів на утримання двох дочок у сумі 9356,48 грн. та 566,99 грн. 02 липня 2012 року між Академію муніципального управління та [PERSON] укладено договір № 8, за умовами якого академія взяла на себе зобов'язання за рахунок коштів позивача здійснити навчання студента - [PERSON], форма навчання - денна, освітньо-кваліфікаційний рівень - молодший спеціаліст. Строк навчання - з 2012 року по 2015 рік. Згідно з п. 4.2. договору загальна вартість освітньої послуги становить 15300 грн. 27 липня 2015 року між Академію муніципального управління та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого академія взяла на себе зобов'язання за рахунок коштів позивача здійснити навчання студента - [PERSON], форма навчання - заочна, освітньо-кваліфікаційний рівень - бакалавр. Строк навчання - з 2015 року по 2018 рік. Згідно з п. 4.2. договору загальна вартість освітньої послуги становить 24000 грн. За довідкою Київського коледжу міського господарства Академії муніципального управління від 14 березня 2016 року позивачем оплачено вартість навчання [PERSON] за І-ІІІ курси. (а.с. 26) Крім того, позивачем сплачено 4000 грн. за перший семестр навчання [PERSON] на освітньо-кваліфікаційному рівні бакалавр, що підтверджується банківською квитанцією. (а.с. 21) Таким чином, позивачем понесені додаткові витрати на утримання дитини, пов'язані з навчання та розвитком здібностей дочки. До досягнення [PERSON] повноліття додаткові витрати на утримання дитини становили 19000 грн. Отже, додаткові витрати на утримання дитини, які підлягають стягненню з відповідача, дорівнюють 9500 грн. Положеннями Сімейного кодексу України не встановлено обов'язок одного з батьків сплачувати додаткові витрати на утримання дитини після досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Під час розгляду справи судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] після досягнення нею повноліття шляхом стягнення з відповідача плати за навчання на майбутні періоди, оскільки відповідач продовжує нести обов'язок по сплаті аліментів на утримання молодшої дочки, постійного доходу не отримує. Крім того, [PERSON] навчається на заочній формі навчання, а тому має можливість працювати та відповідно оплачувати своє навчання у навчальному закладі. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] у сумі 1829,30 грн., пеню у сумі 566,99 грн., додаткові витрати на утримання дочки [PERSON], понесені за період з вересня 2012 року по січень 2015 року у сумі 9500 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] у загальній сумі 9356,48 грн. за період з грудня 2014 року по травень 2016 року. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: partial