Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У жовтні 2014 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13.02.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 7624 грн. 56 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ «КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач виконав свої зобов'язання. Відповідач зобов'язання по кредитному договору не виконав, тому сума заборгованості станом на 02.09.2014 року становить 9770 грн. 21 коп. Просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.02.2014 року у розмірі 9770 грн. 21 коп., з яких: 7624 грн. 58 коп. - заборгованість за кредитом, 0,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 145 грн. 21 коп. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2 Генеральної угоди. Представник позивача в судове засідання не з»явився, направив суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримує позовні вимоги, в разі неявки до суду відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 13.02.2014 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно умов якої банк надав [PERSON] кредит в сумі 7624 грн. 56 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця відповідач надає грошові кошти банку (щомісячний платіж) для погашення заборговності за Кредитом. Відповідач свої зобов'язання щодо сплати суми отриманого кредиту не виконує, тому станом на 02.09.2014 року має заборгованість у розмірі 9770 грн. 21 коп., у т.ч.: - заборгованість за кредитом - 7624 грн. 58 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 0,42 грн.; - залишок несплаченого штрафу згідно п. 2.2 Генеральної угоди, а також штраф відповідно до умов та правил надання банківських послуг 2 145 грн. 21 коп. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач не належно виконує свої зобов'язання перед Банком за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13.02.2014 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку до [PERSON] є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду Банком сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved