Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У квітні 2017 року представник позивача звернулася до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 10 лютого 2005 року померла бабуся позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частину квартир № 10 по вул. Кулібіна, 22 в м. Фастів. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти відповідачі по справі. Спадкоємцем другої черги міг би бути брат померлої бабусі - [PERSON], проте він помер раніше за сестру та за життя дітей не мав. Спадкоємця 3 та 4 черги спадкування після смерті [PERSON] відсутні. Представник позивача зазначає, що в шестимісячний законом 6-місячний строк позивачка одна прийняла спадщину після смерті бабусі, оскільки на час відкриття спадщини була неповнолітньою. Позивачка, як спадкоємиця 5 черги спадкування, що прийняла спадщину в силу свого неповноліття, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадкову 1/3 частину квартири, проте у відкритті спадкової справи та у видачі такого свідоцтва нотаріусом їй було відмовлено, з посиланням на нібито пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини. У звязку із відмовою нотаріуса оформити спадщину після смерті бабусі, яку позивач прийняла в силу свого неповноліття, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій представник позивача просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, зазначив, що проти позу не заперечує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила суд слухати справу без її участі, зазначила, що проти позову не заперечує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила суд слухати справу без її участі, зазначила, що проти позову не заперечує, просить його задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 1265 Цивільного кодексу України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Судом встановлено, що [PERSON] померла, 10 лютого 2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, Серія I-БК № 521473, від 11 лютого 2005 року. (а.с.5). Як вбачається, із матеріалів справи [PERSON] народилася 28 січня 1993 року, її батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія I-БК № 062572, виданим повторно 12 квітня 2002 року. (а.с.29). Відповідно до Свідоцтва про народження Серія III-БК № 310076 від 15 липня 1981 року, відповідач по справі [PERSON], [INFO] є сином померлої, [PERSON]. (а.с.17). Згідно Свідоцтва про народження Серія I-АВ № 448162 від 8 жовтня 1971 року, відповідачка по справі [PERSON] є донькою померлої, [PERSON].(а.с.19). Відповідно до Свідоцтва про народження Серія VII-БК № 481697 виданого повторно 26 жовтня 1993 року, відповідачка по справі [PERSON], також є донькою померлої, [PERSON]. (а.с.22). Як встановлено судом померла [PERSON] мала рідного брата [PERSON], який помер 17 серпня 2000 року, що підтверджено Свідоцтвом про його смерть [PERSON] I-БК № 249235 від 18 серпня 2000 року. (а.с.24-26). Так, як вбачається з Договору міни квартири Серії ААI № 175009, від 19 червня 1997 року, квартира [ADDRESS], на праві власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], по 1/3 частині даної квартири відповідно.(а.с.8). Позивач звернулася до Фастівської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину вищевказаної квартири. Проте, 27 лютого 2017 року завідувачем Фастівської міської державної нотаріальної контори [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки нею пропущено встановлений законом шести місячний строк та рекомендовано звернутися до суду. Як вбачається з листа Завідувача Фастівської міської державної нотаріальної контори [PERSON] за № 413/01-16 від 10 квітня 2017 року, спадкова справа після померлої 10 лютого 2005 року [PERSON], згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру не заводилася. (а.с. 48-49). Так, згідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved