Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У квітні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до Голосіївського районного суду м. Києва про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, про те, що позивачка є власником ? частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Її сину - [PERSON] також належала на праві власності ? частина квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Позивачці було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/10 частину квартири [ADDRESS] як спадкоємиці першої черги за законом. Треті особи по справі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] також є спадкоємцями [PERSON] за законом та прийняли спадщину, мають право власності по 1/10 частині у квартирі [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідачка [PERSON], яка є колишньою дружиною померлого сина позивачки - [PERSON] Позивачка посилається на те, що [PERSON] вже близько десяти років не проживає за місцем реєстрації, витрат за комунальні послуги не несе, до квартири інтересу не проявляє, у житловому приміщенні відсутні її особисті речі, будь-які письмові та усні домовленості про користування вказаною квартирою між ними відсутні в зв'язку з чим просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В судове засідання позивач та або її представник не з'явилися, через канцелярію суду надали заяву, в якій просили, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. У судове засідання відповідачка та треті особи повторно не з'явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись судом у встановленому ст.ст. 74, 76 ЦПК України порядку. Судові повістки повернулись до суду без вручення адресатам у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Суд враховуючи вимоги ст.ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та третіх осіб та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Науково-дослідним інститутом «Квант» згідно розпорядження від 18 лютого 1994 р. за № 319-П (а.с. 9) та власником 1/10 частини вказаної квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданного 02 грудня 2015 р. державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Литвиненко Л.В., та зареєстрованим в реєстрі під № 7-949. (а.с. 10-11). Як вбачається із Свідоцтва про смерть, виданного Відділом реєстрації смерті у м. Києві 09 березня 2015 р., актовий запис №4462 [PERSON] помер [INFO] (а.с. 12). У квартирі за адресою: [ADDRESS] згідно довідки форми № 3 від 32.04.2016 року виданої КП «ЖЕД №106» за вх. № 2427 зареєстровані [PERSON] - власник особового рахунку, [PERSON], [INFO] - онук позивачки, [PERSON], [INFO] - фізична особа без права власності. (а.с. 8). З актів про непроживання громадян складених майстером технічної дільниці Фірми «Квартет ЛТД» та підписаних мешканцями сусідніх квартир №64, №77, №80, від 02.12.2015 року, від 15.01.2016 р., від 16.02.2016 р. вбачається, що відповідачка [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS]. (а.с.13-15). Як вбачається із відповіді Голосіївського управління поліції на запит адвоката від 26.04.2016 р. за № 193А/З/125/47/05-2016 [PERSON] протягом 2014-2016 рр. до Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві з приводу того, що їй чинять перешкоди у вселенні та користуванні квартирою [ADDRESS], не зверталась. (а.с.16). Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 «суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки, інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом». За таких обставин, суд вважає, позов обґрунтованим, з матеріалів справи встановлено, що відповідачка більше одного року відсутня за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS], у вказаній квартирі не проживає, витрати по житлово-комунальним послугам не несе, значиться зареєстрованою у помешканні формально, поточного ремонту та інших витрат по квартирі не несе. Отже, відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідачка є особою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням, з цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача належить присудити на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору, що становить 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved