Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсними договорів. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 29 листопада 2005 року між ним та Кредитною спілкою «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка» був укладений кредитний договір №3667-Д від 29.11.2005 року. В забезпечення виконання даного договору між ним та відповідачем був укладений договір застави майна №3667-Д(з) від 29.11.2005 року, з умовами якого ним передано В заству кредитному союзу належний йому на праві власності автомобіль «Міцубісі-Галант» держ. номер 1881-31 АВ. По умовах кредитного договору відповідачем йому було надано 26100 грн. кредиту на строк 6 місяців з 29.11.2005 року по 29.05.2006 року при умові виплати по ньому відсотків в розмірі 30% річних. П. 1.3 кредитного договору визначено, що кредит видається для будівництва дачі, тобто кредит видавався в інтересах сім'ї. Позивач вважає, що вказаний договір виходить за межі дрібного побутового, в звязку з чим підлягає визнанню недійсним з підстави неотримання згоди другого з подружжя на його укладення. Просить суд визнати договори недійсними та зобов'язати відповідача прийняти від позивача суму остаточної заборгованості в сумі 20285 грн., розстрочив цю суму, виходячи із матеріального стану сім'ї пенсіонерів на строк до 120 місяців з оплатою рівними частками по 170 грн. щомісячно. Зобов'язати приватного нотаріуса Нессена В.А. Дніпропетровського міського нотаріального округу виключити із реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна та заборонити записи про накладення заборони на відчуження ? частини квартири та автомобілю належних позивачу на підставі права власності. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача Кредитної Спілки «Дніпропетровська Ощадна кредитна спілка» Малий В.П. в судовому засіданні позов не визнав, пояснив що зобовязання за спірним договором розповсюджуються тільки на відповідача, оскільки договору поруки не укладалося, Просив у задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі штампу в паспорті позивача від 15.01.1977 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі до 30.08.2011 року. Між КредитноюСпілкою «Дніпропетровська Ощадна кредитна спілка» та [PERSON] 29.11.2005 року було укладено кредитний договір №3667-Д, за яким позичальнику було надано кредит у розмірі 26100 грн. на будівництва дачі строком до 29.05.2006 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної Спілки «Дніпропетровська Ощадна кредитна спілка» заборгованість за кредитним договором в розмірі 133465,78 грн., ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області рішення змінено в частині позовних вимог щодо розміру тіла кредиту, пені, загальної суми боргу та судових витрат стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 23490 грн. та судові витрати у розмірі1036,45грн. Відповідно до ч. 2-3 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦК України, правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість. Суд вважає, що кредитний правочин укладений [PERSON] не має ознак дрібного побутового враховуючи суму отриманих кредитних коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). На підставі викладеного суд вважає, що кредитний договір №3667-Д від 29.11.2005 року укладений між [PERSON] та Кредитною Спілкою «Дніпропетровська Ощадна кредитна спілка» та договір застави майна №3667-Д (З) від 29.11.2005 року укладений між [PERSON] та Кредитною Спілкою «Дніпропетровська Ощадна кредитна спілка» мають бути визнані недійсними.

Outcome: partial