Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

У жовтні 2020 року позивачка звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Маріупольгаз» (далі за текстом ПАТ «Маріупольгаз») про захист прав споживачів, за яким просила визнати незаконними та скасувати рішення комісії ПАТ «Маріупольгаз» від 10.06.2020 року з розгляду акта про порушення №08/338-19\~ від 17.12.2019 року, оформленого протоколом розгляду порушення, щодо, відповідно до якого було задоволено акт про порушення та проведено донарахування об`єму та вартості не облікованого природного газу [PERSON] , за період з 17.12.2018 року по 17.12.2019 року, у сумі 124014,90 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що їй на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] , є споживачем природного газу. За адресою її мешкання працівником ПАТ «Маріупольгаз» був встановлений побутовий газовий лічильник типу G-4 «Самгаз», заводський №2379545. Зазначений лічильник у 2017 році був перевірений метрологічною службою ПАТ «Маріупольгаз» та визнаний придатним до експлуатації. З цього часу зауважень щодо стану лічильника у працівників\~ ПАТ «Маріупольгаз» не було, позивачкою проводились своєчасні сплати за користування природним газом згідно показань лічильника, заборгованість відсутня. 17.12.2019 року працівниками відповідача був складений акт про порушення №08/238-19, яким було встановлено, начебто, порушення нею Кодексу газорозподільних систем, а саме: «На передньому повзунку вимірювального механізму присутні сліди кліючої речовини, не передбачені конструкцією лічильника. Механічні пошкодження відсутні, лічильник герметичний, заводські пломби та повір очне тавро ціле, лічильний механізм цілий». Разом з тим, в акті також зазначено, що лічильник газу герметичний, втрати тиску не перевищує 200Па. Лічильник було демонтовано, запаковано в пакунок з пломбою та передано відповідачеві. При огляді лічильника комісією, згідно акту експертизи, зафіксовані пошкодження: «Права ремонтна пломба порушена, на відломаній поверхні пломби речовина, яка нагадує клей. Корпус лічильного механізму пошкоджений, верхня та нижня частини відламані, на правому вушці корпусу та скла лічильного механізму подряпини. Механічні пошкодження відсутні. Лічильник герметичний». За результатами перевірки лічильник був визнаний таким, що непридатний до експлуатації в зв`язку з порушенням конструкції. Висновки комісії: «Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.» Державним підприємством «Донецький науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» 19.12.2019 року була видана довідка №28/1/М/794Д про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лічильника газу побутового тип G-4 «Самгаз», №2379545, оскільки зовнішній вигляд не відповідає вимогам НД (без конкретної вказівки на невідповідність). За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам Р-50-071-98 п.6.4. Підставою для визнання ЗВТ непридатним зазначено зовнішній вигляд не відповідає вимогам НД. Згідно протоколу від 10.06.2020 року комісія ПАТ «Маріупольгаз», розглянувши акт про порушення від 17.12.2019 року №08/338-19, прийшли до висновку, що порушення, зазначені в акті є несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ, та акт задовольнили повністю. У відповідності до п.1 гл.3 розділу ХІ Кодексу газорозподільчих систем визначено провести донарахування не облікованих обсягів природного газу за межовими об`ємами споживання за період з 17.12.2018 року по 17.12.2019 року на суму 124014,90 грн. Разом з тим, позивачка зазначає, що проведеною експертизою перевірено роботу ЗВТ, лічильник газу є працюючим, лічильний механізм не пошкоджений, засобів або приладдя, що впливає на роботу лічильника не виявлено, заводське тавро ціле. Посилаючись на вимоги чинного законодавства вважала, що рішення комісії ПАТ «Маріупольгаз» з розгляду акта про порушення, оформленого протоколом розгляду порушення від 17.12.2019 року, про донарахування неврахованих об`ємів природного газу у сумі 124014,90 грн. є незаконним та таким що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не доведено наявності складових умов несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника прихованим способом. Виходячи з наведеного, позивачка просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути на її користь з відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 6200 грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказавши, що порушень не допускала. 04.03.2021 року не з`явилась, подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Справу просить розглядати в присутності її представника [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] , яка діє на підставі договору про правничу допомогу від 27.01.2020 року та ордеру серії ДН №029616 від 06.07.2020 року, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки, надала пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, та просила позов задовольнити, зазначивши, що доводи відповідача ґрунтуються тільки на припущеннях, свідки не є спеціалістами. Представник ПАТ «Маріупольгаз» Сіньков В.Г., який діє на підставі довіреності від 04.01.2021 року, в судовому засіданні заперечував проти задоволення пред`явлених позовних вимог, надавши пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на позов. За змістом відзиву зазначено, що [PERSON] є власницею та, відповідно,\~ споживачкою природного газу за об`єктом, розташованим за адресою: [ADDRESS] . 17.12.2019 року ПАТ «Маріупольгаз», в порядку надання послуг з розподілу природного газу споживачеві, на об`єкті останньої було здійснено контрольний огляд комерційного вузла обліку газу на базі лічильника типу G-4 «Самгаз», заводський №2379545. За наслідками огляду було виявлено: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме залишки слідів клею на повзунці вхідного патрубку. За фактом втручання в роботу ЗВТ було складено акт про порушення №08/338-19 від 17.12.2019 року, вказаний акт [PERSON] підписаний без зауважень. Того ж дня був складений акт-протокол про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №08/338-19 ПАТ «Маріупольгаз», вказаний акт також підписаний позивачкою без зауважень, лічильник газу було демонтовано, запаковано у пакет та опломбовано пломбою. 19.12.2019 року комісією ПАТ «Маріупольгаз» з проведення експертизи ЗВТ та пломб проведено експертизу лічильника газу типу G-4 «Самгаз», заводський №2379545 та пломб за наслідками якої складено Акт експертизи лічильника газу №08/338-19 від 19.12.2019 року та за наслідками якої було встановлено: «несанкціоноване втручання в конструкцію лічильника газу виконане шляхом прихованих заходів, а саме на передньому повзунку вимірювального механізму присутні сліди скліючої речовини, не передбаченої конструкцією лічильника газу, що свідчить про застосування заходів втручання в роботу лічильника за допомогою приклеювання невідомого предмету на повзунок, що давало можливість зупинки лічильного механізму шляхом направленої дії постійного магнітного поля». [PERSON] на експертизу не з`явилась, експертиза лічильника газу проводилась у її відсутності на підставі п.4 гл.10 Розділу X Кодексу газорозподільних систем. ДП «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» було проведено повірку зазначеного ЗВТ та видано довідку №28/1/М/794Д від 19.12.2019 року, згідно якої лічильник газу типу G-4 «Самгаз», заводський №2379545 визнано не придатним до використання через невідповідність вимогам п.6.4 Рекомендації Р50-071-98. 15.01.2020 року, 19.02.2020 року та 11.03.2020 року засідання комісії з розгляду актів про порушення були перенесені з різних підстав, як то, для додаткового вивчення документів (правовстановлюючих документів на право власності на будинок, письмових пояснень представника позивачки [PERSON] , отримання додаткових пояснень метрологічної служби щодо впливу на роботу лічильника газу присутності скліючої речовини на передньому повзунку вимірювального механізму). 10.06.2020 року за наслідками розгляду акту про порушення було прийнято рішення про його задоволення та складено Протокол розгляду порушення від 10.06.2020 року. Оператором ГРМ, згідно пункту 1 Гл.3 Розділу ХІ «Кодексу газорозподільних систем», було складено акт-розрахунок не облікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості (за період з 17.12.2018 року по 17.12.2019 року), яка становить 124014,90 гривень. Також представник відповідача зауважив, що\~ позивачкою при поданні позову невірно вказані формулювання порушення, яке зазначене в акті про порушення №08/338-19 від 17.12.2019 року, а також висновку експертної комісії, відтак остання в позові посилається на формулювання зовсім іншого порушення. Разом з тим, у висновку експертизи від 19.12.2019 року чітко викладено суть порушення та яким чином воно вчинялось, тобто в чому полягає несанкціоноване приховане втручання в роботу лічильника газу та чи обліковуються або кривляються в наслідок такого втручання дані\~ про облік природнього газу, експертом зазначено. Порушення допущене позивачкою полягає у наявності слідів втручання на конструкцію лічильника газу для того, щоб він почав реагувати на постійне магнітне поле. Також позивачкою в позові зазначено, що на її думку, встановлення втручання в роботу газового лічильника це виключна компетенція державного повірника, що має відповідне свідоцтво. Вказане не відповідає дійсності, оскільки відповідно до п.3 Гл.10 Розділу Х «Кодексу газорозподільних систем», експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів, а також запрошується для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора (або без участі таких представників у разі відмови в делегуванні представника). Просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є споживачем природного газу, що надається ПАТ «Маріупольгаз», відповідно до особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до документації, наданої суду, працівниками ПАТ «Маріупольгаз», за адресою місця проживання позивачки: [ADDRESS] , встановлений побутовий газовий лічильник типу G-4 «Самгаз», заводський №2379545, встановлені пломби. Придатність вказаного лічильника до експлуатації була визнана метрологічною службою ПАТ «Маріупольгаз» у 2017 році. Відповідно до акту про порушення від 17.12.2019 року №08/338-19, складеного працівниками ПАТ «Маріупольгаз», за участю позивачки, за адресою: м.Маріуполь, вул.Жигулівська, 112, встановлені порушення, а саме: «Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме залишки слідів клею на повзунці вхідного патрубку». Вказаний акт підписаний позивачкою особисто, зауважень не зазначено. Про дату, час та місце проведення експертизи повідомлена. Лічильник демонтовано на експертизу, запаковано в пакунок з пломбою, що підтверджено актом-протоколом про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №08/338-19 від 17.12.2019 року, який також підписаний позивачкою особисто без зауважень. Згідно із актом експертизи лічильника газу №08/338-19 від 19.12.2019 року, складеним комісією ПАТ «Маріупольгаз», встановлено порушення: «На передньому повзунку вимірюваного\~ механізму присутні сліди кліючої речовини. Заводські пломби та повірочні тавра цілі, лічильний механізм цілий, втрата тиску не перевищує 200Па, лічильник герметичний, охибка лічильника за обсягом витрати газу 0.2». Висновки комісії: «несанкціоноване втручання в конструкцію лічильника газу виконане шляхом прихованих заходів, а саме на передньому повзунку вимірювального механізму присутні сліди скліючої речовини, не передбаченої конструкцією лічильника газу, що свідчить про застосування заходів втручання в роботу лічильника за допомогою приклеювання невідомого предмету на повзунок, що давало можливість зупинки лічильного механізму шляхом направленої дії постійного магнітного поля». Проводилась відеофіксація експертизи. Вказана експертиза проводилась у відсутності [PERSON] , оскільки остання на її проведення не прибула.\~\~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні за участю сторін у справі був оглянутий DVD-диск відеофіксування порушень під час проведення експертизи від 19.12.2019 року, на яких зафіксовано упаковочний пакунок з отвором та наявною цілою, неушкодженою пломбою. Перевірено роботу ЗВТ. Лічильник газу є працюючим, лічильний механізм не пошкоджений, засобів або приладдя, що впливає на роботу лічильника не виявлено. Заводське тавро ціле. 19.12.2019 року Державним підприємством «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» була видана довідка №28/1/М/794Д про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лічильника газу побутового тип G-4 «Самгаз» №2379545. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам Р-50-071-98 п.6.4. Підстави для визнання ЗВТ непридатним зовнішній вигляд не відповідає вимогам НД. 15.01.2020 року засідання комісії ПАТ «Маріупольгаз», яке проводилось в присутності [PERSON] , відкладено через необхідність надання останньою документів, що засвідчують право власності на домоволодіння [ADDRESS] . Наступний розгляд призначено на 19.02.2020 року. 19.02.2020 року засідання комісії ПАТ «Маріупольгаз», яке проводилось в присутності представника [PERSON] адвоката Затворницької О.М., відкладено через необхідність додаткового вивчення матеріалів щодо виявленого порушення з врахуванням наданих представником пояснень. Наступний розгляд призначено на 11.03.2020 року. 11.03.2020 року засідання комісії ПАТ «Маріупольгаз», яке проводилось в присутності представника [PERSON] адвоката Затворницької О.М., відкладено через необхідність надання пояснень метрологічною службою, щодо впливу на роботу лічильника газу присутності ключої речовини на передньому повзунку вимірювального механізму. Наступний розгляд призначено на 10.06.2020 року. 10.06.2020 року відбулося засідання комісії ПАТ «Маріупольгаз», в присутності представника [PERSON] адвоката Затворницької О.М., про що було складено протокол розгляду порушення від 10.06.2020 року, відповідно до якого акт про порушення від 17.12.2019 року за №08/338-19 задоволено повністю. Відповідно до п.п.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, порушення, зафіксовані в акті порушень №08/338-19, є несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Відповідно до п.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем проведено донарахування не облікованих об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу за період з 17.12.2018 року по 17.12.2019 року у розмірі 14663,34 м3, у сумі 124014,90 грн., які підлягають оплаті на користь ПАТ «Маріупольгаз». Згідно письмових зауважень представника [PERSON] адвоката Затворницької О.М., зазначено, що з протоколом розгляду порушення не згодні; акт обстеження житлових умов, як на дату виявлення порушення, так і на час складення протоколу, не складався; кількість опалювальних приладів визначено невірно; опалювальна площа визначена невірно; не відняті фактично сплачені суми за споживання газу. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.3 ст.5 Законом України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання неправомірним акта, від якого залежать цивільне право особи на отримання послуг газопостачання. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунікаційних послуг 30.09.2015 року №2494 (далі КГС), договір на приєднання до газорозподільної системи/договір на приєднання це письмова угода між оператором газорозподільної системи та замовником послуги з приєднання, яка укладається відповідно до вимог розділу V та за формою, наведеною в цьому Кодексі, визначає їх правовідносини під час виконання приєднання об`єкта замовника до газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) оператора газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Згідно із приписами пунктів 1 та 7 глави 9 розділу X КГС газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом. У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення. Розрахунок не облікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі XI цього Кодексу. Згідно з пунктом 1 глави 4 розділу XI КГС газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до пунктів 1 та 2 глави 5 розділу XI КГС газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку враховується, зокрема, таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу не облікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду не облікованого природного газу. Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Аналіз наведених норм КГС дає підстави для висновку, що наслідком несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника прихованим способом та нарахування суми збитків має бути беззаперечне встановлення обставин самовільного втручання особою в роботу газового лічильника, що призвело внаслідок таких дій до споживання не облікованого об`єму природного газу. Отже, підставами для покладення на споживача газу відповідальності за несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, є сукупність складових умов, які полягають у такому: самовільне несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника; витрати (споживання) не облікованого об`єму природного газу. Пунктом 4 глави 1 розділу 1 КГС визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Факт втручання споживача в роботу приладів обліку, у разі невизнання цього споживачем, обов`язково має бути підтверджений експертизою. Така правова позиція викладена 11.07.2018 року Верховним Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справа №336/6535/16-ц. За висновком експертизи лічильника газу №08/338-19 від 19.12.2019 року, встановлено: «несанкціоноване втручання в конструкцію лічильника газу виконане шляхом прихованих заходів, а саме на передньому повзунку вимірювального механізму присутні сліди скліючої речовини, не передбаченої конструкцією лічильника газу, що свідчить про застосування заходів втручання в роботу лічильника за допомогою приклеювання невідомого предмету на повзунок, що давало можливість зупинки лічильного механізму шляхом направленої дії постійного магнітного поля». Допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив, що є начальником служби ПАТ «Маріупольгаз», 17.12.2019 року працівниками ПАТ «Маріупольгаз» при перевірці лічильника газу за адресою [ADDRESS] , виявлене порушення, а саме в середині лічильника убачається кліюча речовина. Конструкція лічильника не передбачає наявності клею, така речовина сама по собі в ньому утвориться не може. Таке порушення не є поодиноким. В такому разі, при піднесенні магніту газ поставляється, проте лічильником не враховується. Під час повірки вказане порушення встановити не можливо. Лише після демонтажу лічильника вказане побачив співробітник, посвітивши ліхтариком. Дослідження цієї кліючої речовини не проводилось, проте на силікон візуально вона не схожа. У 2017 року вищевказаний лічильник знімався на перевірку, зауважень не було. При перевірці у 2019 році дійсно усі пломби були на місці, їх пошкоджень виявлено не було. Наявність самої кліючої речовини у лічильнику не впливає на його роботу, лише при застосуванні магніту лічильник зупиняється. Підставою для перевірки за вищевказаною адресою стало зростання споживання об`єму газу (в два рази) з грудня 2019 року. Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні пояснив, що є начальником відділу безпеки ПАТ «Маріупольгаз», більше року є членом комісії ПАТ «Маріупольгаз» з розгляду актів про порушення. 19.12.2019 року приймав участь в проведенні експертизи вищевказаного лічильника газу, під час якої були виявлені сліди клею на повзунці вхідного патрубку, вказане беззаперечно може вказувати на застосування стороннього предмету (металічного), без якого робота лічильника продовжується у встановленому порядку, проте із застосуванням якого газ поставляється, проте лічильником не враховується. Яким саме чином клей потрапив у лічильник встановлено не було, проте сам по собі він там утворитись не може. Пломби, механізм та герметичність лічильника пошкодженні не були. Щодо застосування стороннього предмета та впливання ним на кліючу речовину є припущенням. Отже, підставами для покладення на споживача газу відповідальності за несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, є сукупність складових умов, які полягають у такому: самовільне несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника; витрати (споживання) не облікованого об`єму природного газу. Пунктом 4 глави 1 розділу 1 КГС визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Разом із тим, відповідачем взагалі не було з`ясовано та зазначено в чому саме полягає несанкціоноване приховане втручання в роботу лічильника газу та чи дійсно внаслідок виявлених ушкоджень споживання природного газу лічильником не обліковується або викривляються дані про облік природного газу. Крім того, в акті про порушення №08/338-19 від 19.12.2019 року, складеному працівниками ПАТ «Маріупольгаз», зазначено, що лічильник газу герметичний, втрата тиску не перевищує 200Па. Відповідно до п.7 глави 9 розділу Х КГС - у разі виявлення факту дії спрямованого постійного магнітного поля на лічильник газу (ЗВТ), що підтверджується спрацюванням магнітного індикатора, Оператор ГРМ має довести, що встановлений мінімальний поріг спрацювання цього магнітного індикатора був достатнім для зміни допустимої похибки цього лічильника газу (ЗВТ). Відповідно глави 10 розділу Х КГС, якою визначений порядок проведення експертизи ЗВТ та пломб, пунктами 5 та 6 передбачено, що під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу. Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 5 червня 2014 року №1314-VII, зі змінами та доповненнями (надалі Закон України №1314-VII) регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності. Пункт 18 ст.1 Закону України №1314-VII визначає, що повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам. Частиною 5 ст.17 Закону України №1314-VII передбачено, що повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться: науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів. Відповідно до положень ст.18 Закону України №1314-VII органом, уповноваженим на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності. Для проведення зазначеної у частині першій цієї статті повірки науковим метрологічним центрам, метрологічним центрам та повірочним лабораторіям необхідно одержати свідоцтво про уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - свідоцтво про уповноваження), яке видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності. Тобто встановлення факту втручання в роботу газового лічильника це виключна компетенція державного повірника, що має відповідне свідоцтво. Як зазначалось вище, 09 вересня 2019 року Державним підприємством «Донецький науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» була видана довідка №28/1/М/794Д про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лічильника газу побутового тип G-4 «Самгаз», №2379545. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам Р-50-071-98 п.6.4. Підставою для визнання ЗВТ непридатним зазначено зовнішній вигляд не відповідає вимогам НД. Вимоги Р-50-071-98 - це рекомендації Дежстандарту України щодо Методики та засобів повірки лічильників газу побутових, де у п.6.4 зазначено, що при зовнішньому огляді лічильників необхідно перевірити: зовнішній вигляд, маркування та комплектність лічильників. Критерії оцінки зовнішнього вигляду лічильників передбачені п.6.4.1. Вимог Р-50-071-98 та містять вичерпний перелік показників, які враховуються при оцінці. Разом з тим, у довідці №28/1/М/794Д не зазначено в чому саме зовнішній вигляд не відповідає вимогам НД. Відповідно до положень п.1 глава 9 розділу Х КГС оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом. Відповідно до п.4 глава 9 розділу Х КГС оператор ГРМ при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право, в тому числі: - оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Як було встановлено в судовому засіданні, останній контрольний огляд газового лічильника, яким користувався позивач, був проведений 05.07.2017 року, ніяких порушень в роботі лічильника встановлено не було, про що працівниками ПАТ «Маріупольгаз» складено відповідний документ. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За загальним правилом, у справах, де захисту підлягають права споживачів, обов`язок доведення правомірності своїх дій покладений на виконавця послуг, до яких і відноситься Оператор ГРМ, який здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Отже, обов`язок доведення наявності складових умов несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника прихованим способом у даній справі покладений саме на відповідача ПАТ «Маріупольгаз». За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проводячи аналіз наданих сторонами доказів як у сукупності, так і кожен окремо, суд дійшов висновків про недоведеність відповідачем складу цивільного правопорушення в діях позивачки, зокрема, з огляду на встановлені судом обставини, а саме: відсутності самовільного несанкціонованого втручання в роботу газового лічильник та споживання позивачкою природного газу який не обліковується лічильником або лічильником який викривляє дані про облік природнього газу, що стало підставою для нарахування неврахованих об`ємів природного газу. Таких доказів відповідачем суду не представлено. Враховуючи викладене, знайшли своє підтвердження неспростовні обставини про недоведеність відповідачем здійснення позивачкою несанкціонованого втручання в роботу газового лічильник (про що зазначає позивачка), відсутність складу цивільного правопорушення в діях позивачки, відповідно, відсутність підстав для нарахування суми не облікованого газу. З огляду на наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачки про захист прав споживачів та скасування рішення комісії по розгляду порушень підлягають задоволенню. Вирішуючи позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача, понесених нею судових витрат на сплату професійної правничої допомоги, суд виходить з наступного. Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 2 ч.2 ст.137 ЦПК України, передбачено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Аналогічна позиція викладена постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц . Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Лавентс проти Латвії», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі №910/15944/17. Частиною 5 ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі №910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17, зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Оцінивши надані позивачкою та її представником [PERSON] докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6200,00 гривень, суд вбачає невідповідність критерію реальності й розумності заявленого обсягу фактично наданих адвокатських послуг і їх розміру за складністю справи, виконаних адвокатом робіт\~ та часом, витраченим на їх виконання, а також із предметом позову та значенням справи для сторін. Відтак, суд вважає необхідним зменшити розмір понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, стягнувши на її користь з позивача ПАТ «Маріупольгаз» витрати у розмірі 2500,00 гривень. За вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. У зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, а відповідач не звільнений від оплати судових витрат, то ці витрати у сумі 840,80 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial