Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання, після смерті [INFO] року [PERSON], права власності на об»єкт незавершеного будівництва житловий будинок загальною площею 159,5 кв.м., стадія готовності 87%, розташованого у [ADDRESS] та на земельну ділянку під житловим будинком площею 0,4 га, яка є частиною земельної ділянки площею 0,10 га за адресою у [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER]. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2017 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду. При цьому, представником позивача до суду подано заяву про забезпечення позову в якій він просить суд накласти арешт на земельну ділянку площею 0,10 га за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER] та об»єкт незавершеного будівництва - житловий будинок загальною площею 159,5 кв.м., стадія готовності 87%, розташованого у [ADDRESS], крім іншого, заборонити третім особам вчиняти будь які дії щодо зазначеного майна, в тому числі видавати свідоцтва про право на спадщину, допускати до вказаного майна будь-яких третіх осіб, які не є сторонами цього спору. Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно з ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду. Звертаючись із позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) позивач презюмує, що відсутні спадкоємці, які претендують або можуть претендувати на прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON] і з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. При цьому, у заяві про забезпечення позову представник позивача вказує, що начебто є спадкоємці які можуть переоформити право власності на оспорюване майно, яке, як вважає позивач, належить їй з підстав зазначених у позові. Зі змісту ст.151 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Таким чином, ініціюючи питання про забезпечення позову представник відповідача не лише керується припущеннями, а й намагається здійснити охорону матеріально-правових інтересів позивача не проти несумлінних дій відповідача, а осіб які не є стороною у справі, що виключає можливість вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, відповідно до п. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає до задоволення, оскільки не вся земельна ділянка розміром 0,10 га за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER] не є предметом спору. Також, вимога про вжиття заходів забезпечення шляхом недопуску до вказаного майна будь-яких третіх осіб, які не є сторонами цього спору на думку суду суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб. За таких обставин,

Outcome: dismissed