Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Вказувала, що 21.05.2009 року померла її матір [PERSON], яка залишила у спадок 1/4 частину квартири № 9, що знаходиться в місті Білій Церкві по вул. Б. Хмельницького, 12. Посилаючись на відмову нотаріуса в оформленні права власності на частину квартири, оскільки померлою не було зареєстровано відповідний правовстановлюючий документ, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/4 частину квартири № 9, що знаходиться в буд. № 12 по вул. Б. Хмельницького в м. Біла Церква. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи без їхньої участі в якій позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду лист з проханням слухати дану справу без їхнього представника на розсуд суду. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 21.05.2009 року померла [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого 27.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 861. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 03.06.2008 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, [PERSON] отримала у спадщину 1/4 частки квартири під № 9, що знаходиться в м. Біла Церква по вул. Хмельницького Богдана в будинку під № 12. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дівоче прізвище Філіченко) є донькою померлої [PERSON] (дошлюбне прізвище Філіченко). З матеріалів справи вбачається, що після смерті матері позивач звернулась із заявою до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на 2/4 частки квартири під № 9, що знаходиться в будинку № 12 по вул. Б. Хмельницького у м. Біла Церква, де була заведена спадкова справа № 20/2015. 13.10.2015 року постановою № 208/02-31 приватного нотаріуса [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частки вищевказаної квартири, яке залишилась після смерті матері [PERSON] Постанова нотаріуса мотивована посиланнями на ту обставину, що на день смерті спадкодавця не виникло право власності на 1/4 частку вказаної квартири, оскільки право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2008 року зареєстровано не було. Разом з цим, як вбачається з наданої приватним нотаріусом копії спадкової справи № 20/2015, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частки квартири № 9, що знаходиться в будинку № 12 по вул. Б. Хмельницького у м. Біла Церква та належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 14949, виданого виконкомом Білоцерківської міської ради народних депутатів від 09.07.1996 року згідно з розпорядженням голови ради виконкому від 09.07.1996 року № 1-3-457. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Положеннями ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів спадкової справи вбачається, що будь-які інші спадкоємці, крім позивача, на спадкове майно не претендують, однак через неналежно оформлений правовстановлюючий документ позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити на частину спадкового майна відповідне свідоцтво про право на спадщину, хоча фактично вказана частина квартири є об'єктом спадкового майна. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved