Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 жовтня 2012 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 56170 грн. зі сплатою 18,5 % річних за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 17 жовтня 2017 року. Позичальник повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками та пені за прострочення платежів. У звязку з зазначеним, згідно уточнених позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 52042,39 грн., а також судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що уточнені позовні вимоги та обставини, викладені у позовній заяві визнає у повному обсязі, проти стягнення заборгованості не заперечує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №187/12-Ф відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 56170 зі сплатою 18,5 % річних за весь час користування кредитом строком до 17 жовтня 2017 року. Відповідач взяв на себе зобовязання щомісяця здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу у розмірі 1449 грн. /а.с. 7-10/. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику обумовлену договором суму кредитних коштів, що підтверджується випискою про рух коштів на рахунку та меморіальними ордерами /а.с.14-22/. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 03 грудня 2015 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 52043,39 грн. (п'ятдесят двi тисячi сорок три гривнi 39 копiйок), з яких: 43424,29 грн. - неповернута сума кредиту,2452,83 грн. - прострочені відсотки,6166,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Наявність заборгованості та її розмір визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Також суд приймає до уваги, що позивачем понесено витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 564,55 грн. та витрати на публікацію у пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 400 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved