overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спочатку сімейне життя проходило нормально, але через деякий час їх ставлення до сімейного життя почало погіршуватись, у звязку з різними поглядами на життя, планами на майбутнє. З серпня 2016 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження їх шлюбу неможливе, так як вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач просила розглянути справу без її участі та просила задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу, за останньою відомою судові адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 27 липня 2007 року у Першому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 397, шлюб у сторін перший, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] Абрагіма, [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, спочатку сімейне життя проходило нормально, але через деякий час їх ставлення до сімейного життя почало погіршуватись, у звязку з різними поглядами на життя, планами на майбутнє. З серпня 2016 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання неможливе, й подальше збереження їх шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Також, позивач заперечує проти надання судом будь-яких строків для примирення, про що вона зазначила у своїй адресованій суду письмовій заяві. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 08 серпня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 160. Мають спільних малолітніх синів [PERSON], [INFO] та Єгорія, [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. Спір майнового характеру між подружжям відсутній, місце проживання дітей визначене. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, проте від останньої на час судового засідання надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність в якій остання позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте на час судового засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 08 серпня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 160. Мають спільних малолітніх синів [PERSON], [INFO] та Єгорія, [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 10 вересня 2005 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 511. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. Спір майнового характеру між подружжям відсутній. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте від останньої через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність в якій остання позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте на час судового засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Додатково зазначав, що спору щодо поділу майна немає. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 10 вересня 2005 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 511. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 31 жовтня 2003 року у виконавчому комітеті Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 12. Мають спільних малолітніх дітей - доньок Анастасію, [INFO] та Катерину, [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. Спір майнового характеру між подружжям відсутній, місце проживання дітей визначене. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, проте від останніх на час судового засідання надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність в яких останні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте на час судового засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Додатково зазначав, що спору щодо поділу майна немає, місце проживання дітей визначене. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 31 жовтня 2003 року у виконавчому комітеті Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 12. Мають спільних малолітніх дітей - доньок Анастасію, [INFO] та Катерину, [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 21.06.2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Добронадіївською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області складено відповідний актовий запис №4. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, часті сварки негативно впливали на сімейні стосунки та дитину, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність та відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає. Відповідач позовні вимоги визнав та просив розглянути справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ №071532, виданого 14 вересня 2013 року Добронадіївською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, 14.09.2013 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №4. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №161949. Спільне життя сторін не склалось, часті сварки негативно впливали на сімейні стосунки та дитину, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Проживають окремо більше двох років. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено протягом тривалого часу, шлюб має формальний характер та збереження родини суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.12.1995 р. між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбного життя сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивачка зазначила, що сімейне життя сторін погіршувалось , а останні півроку вони мешкають окремо, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились. Позивачка зазначила, що вона особисто вважає, що їх сімя розпалась остаточно, подальше їх спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є не можливим, так як це буде суперечити її інтересам. Відповідач [PERSON] не згоден надати спільну заяву до органів РАЦСу, тому позивачка [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд розірвати шлюбу, який був укладений між нею та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник не зявилися, її представник за довіреністю [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання був викликаний відповідач [PERSON], однак він в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності зі ст. 74 ЦПК України. Заяв або клопотань до суду не подавав. Судом встановлено, і повністю підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 22.12.1995 р. серії І-ЖС №286679, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22.12.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м.Запоріжжя, актовий запис №2144. Від шлюбного життя сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №326150 від 01.08.1996 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м.Запоріжжя. Подальше сумісне життя з відповідачем та примирення позивачка вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. З письмових пояснень позивачки судом встановлено, що на час розгляду вказаної позовної заяви, спір щодо поділу майна подружжя відсутній. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу бажає повернути собі дошлюбне прізвище «Бессмертна» . Тому суд вважає за можливе змінити позивачці [PERSON], прізвище «Сарібєкян» на її дошлюбне «Бессмертна», відповідачу [PERSON] залишити «Сарібєкян». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими, та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.08.2009 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], 30.10.2010 народження, яка проживає з позивачем та перебуває її утриманні. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося по причині несумісності їхніх характерів, відсутності спільних поглядів на сімейне життя, неможливості дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем. Відповідач проживає власними інтересами, зловживає спиртними напоями. Зусилля позивача для збереження шлюбу виявилися марними. Протягом останнього року шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними неможливе. Шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила. що після фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин 09.05.2016, вона фактично створила нову сім'ю, у якій проживає на даний час. В подальшому надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не зявився, відзив на позов не подав та причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2009. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], 30.10.2010 народження. Подружні відносини у сторін не склалися по причині несумісності їхніх характерів, відсутності спільних поглядів на сімейне життя та неможливості дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем. Відповідач проживає власними інтересами, зловживає спиртними напоями. Зусилля позивача для збереження шлюбу виявилися марними. З 09.05.2016 шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачем на даний час фактично створено нову сімю, в якій вона і проживає. Примирення між сторонами виключається. Шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: поясненнями позивача, свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 066156 виданим 29.08.2009 Печеською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-БВ №143438 виданим 10.11.2010 Печеською сільською радою Красилівського району Хмельницької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.08.2003 вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], 19.09.2010 народження. Внаслідок різних поглядів на життя, характерів, уподобань, подружнє життя не склалося, зникло почуття любові, взаємної згоди та бажання жити подружжям. Між ними виникають конфлікти на побутовому та особистому ґрунті, вони не можуть дійти взаємної згоди у вирішення різних сімейних питань. Проживають окремо, не повязані взаємними правами та обовязками, не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства, і шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 30.08.2003 сторони уклали шлюб. Від спільного проживання є малолітня дочка [PERSON], 19.09.2010 народження. Подружнє життя у сторін не склалося, в звязку з чим з листопада 2016 року сторони припинили фактичні шлюбні стосунки. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Причиною припинення шлюбних відносин є несумісність їхніх характерів, відмінність поглядів на життя, неможливість дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем. Дані обставини підтверджуються: поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 074243 виданим 30.08.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області № 114. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Після закінчення строку на примирення сторони до суду не зявилися. Позивач надіслала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 05.08.2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], 21 грудня 2006 року. Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, у звязку з чим вони не можуть порозумітися та втратили почуття любові і поваги один до одного, з 15 січня 2016 року сімейно-шлюбні відносини не підтримують. Вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне проживання неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 017442 від 05.08.2006 року зроблений актовий запис № 111. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], 21 грудня 2006 року. З 15 січня 2016 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо; оскільки почуття любові втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Згода про місце проживання дітей між сторонами досягнута, вони залишаються проживати разом з матір'ю [PERSON] Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved