Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Відповідач, ПАТ «Промінвестбанк», Банк) про стягнення грошових коштів з поточного рахунку. Свої вимоги Позивач мотивує тим, що між ним та ПАТ «Промінвестбанк» в особі Краматорського відділення Банку в Донецькій області 16.02.2015 року було укладено Договір-Анкету про отримання банківського продукту «Депозит» (назва депозиту Традиційний 1 місяць, відсотки в кінці) та відкрито вкладний депозитний рахунок [NUMBER], сума депозиту 216 144,61доларів США, ставка 10% річних, дата повернення депозиту 18.03.2015р. Відповідно до умов даного Договору, відповідач зобов'язався здійснювати прийняття від Клієнта та видачу йому готівкових коштів відповідно до Законодавства, Внутрішніх правил Банку. Строк розміщення депозиту закінчився 17 квітня 2015 року, виплата процентів та повернення депозиту здійснювалася шляхом перерахування коштів на поточний рахунок [NUMBER]. 17.04.2015 року позивач звернувся до Банку із заявою, в якій просить видати грошові коштів у розмірі 225 000 доларів США з його поточного рахунку [NUMBER], проте отримав відмову, мотивовану обмеженням видачі готівкових коштів в іноземній валюті у відповідності до Постанови НБУ №160. Враховуючи те, що станом на 20.04.2015 року відповідач кошти не повернув, чим грубо порушив умови Договору, позивач звернувся до суду за відновленням свого порушеного права, та просить суд зобов'язати ПАТ «Промінвестбанк» видати йому готівкою одноразовою операцією через касу банку належні позивачу валютні кошти у розмірі 225 000 доларів США. 10.06.2015 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначалося, що сума, яка підлягає поверненню змінилася і разом з попередньою ціною позову становить 375 000 доларів США, оскільки станом на 05.05.2015р. закінчився строк дії депозитного договору Традиційний 3 від 04.11.2014р. і на вказаний вище поточний рахунок позивача було зараховано 43 170,31доларів США, що підтверджується випискою по рахунку від 05.05.2015р., а 06.06.2015р. закінчився строк дії договору банківського вкладу згідно з Договором-анкетою на отримання банківського продукту «Депозит» і на поточний рахунок було зараховано ще 105 794,62долари США. При цьому після закінчення дії вказаних депозитних вкладів, як вказує позивач, він також звертався до Банку з проханням провести йому виплату коштів одноразовою операцією готівкою через касу банку, однак знову отримав фактичну відмову Відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача заперечила з приводу задоволення позову, зазначивши, що вимоги є необґрунтованими, з огляду на те, що відповідач жодним чином не порушив права позивача. Банк не може виконати вимогу позивача враховуючи те, що п. 9 постанови Правління Національного Банку України від 03.03.2015 №160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» та п.10 постанови Правління Національного Банку України від 03.06.2015 №354 (далі по тексту - Постанови НБУ №160, №354), встановлено обмеження для банків щодо видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. При цьому представник відповідача не заперечувала суму грошових коштів, які знаходяться на поточному рахунку позивача, як і не заперечувала обов'язку відповідача провести виплату належних позивачеві коштів, проте з урахуванням обмежень, встановлених НБУ. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16.02.2015р. між [PERSON], та ПАТ «Промінвестбанк» було укладено Договір-Анкету про отримання банківського продукту «Депозит» (назва депозиту Традиційний 1 місяць, відсотки в кінці) сума депозиту 216 144,61доларів США, ставка 10% річних, дата повернення депозиту 18.03.2015р. (а.с. 5). Як вказував позивач і це не заперечувалось представником відповідача з урахуванням пролонгації строк дії договору закінчився 17.04.2015р. Пунктом 3 Договору встановлено, що виплата процентів та повернення депозиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок [NUMBER]. 17.04.2015р. позивач звернувся до Банку із заявою про видачу грошових коштів у розмірі 225 000 доларів США з його поточного рахунку [NUMBER] (а.с.6-7). Залишок коштів, які знаходяться на поточному рахунку Позивача станом на 17.04.2015 року становив 226 986,70 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача від 17.04.2015 року (а.с.10). Листом №75/31 від 20.04.15р. Банк повідомив [PERSON] про неможливість виплати йому грошових коштів у спосіб, вказаний в заяві про виплату, оскільки НБУ встановлені обмеження у видачі готівкових грошових коштів в іноземній валюті, які розповсюджуються як на депозитні так і на поточні рахунки клієнтів Банку(а.с.8-9). При цьому судом встановлено, що станом на 08.06.2015 на поточному рахунку [NUMBER] знаходилися грошові кошти у розмірі 375 000 доларів США (триста сімдесят п'ять тисяч доларів США), що підтверджується довідкою Банку від 08.06.2015р. №111-5/3350 (а.с.25). Матеріалами справи також підтверджується, що крім договору-заяви про отримання депозитного продукту «Депозит» від 16.02.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено інші договори. Так, 04.11.2014р. мж стронами було укладено Договір -анкету на перерозміщення депозиту у ПАТ «Промінвестбанк» на умовах вкладу «Традиційний», сума депозиту 42 415,00доларів США під 9,7%річних на строк 90днів, 11.06.2014р. Договір-анкету на отримання банкінського продукту «Депозит» на умовах вкладу «Традиційний», сума депозиту 105 794,62долари США під 9,6%річних нам строк 120днів. З пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що вказані договори автоматично пролонгувались відповідно до Загальних умов надання банківських, фінансових та інших послуг. Разом з тим, повернення коштів за вказаними договорами відповідачем здійснено також шляхом перерахування на поточний рахунок позивача. Випискою по рахунку [NUMBER], завіреною штампом ПАТ «Промінвестбанк», станом на 12.06.2015р. підтверджується наявність на вказаному рахунку грошових коштів у сумі 378 568,12 доларів США (а.с.30). Отже судом встановлено, що відповідачем не здійснено повернення належних позивачу грошових коштів. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (ч. 5 ст. 1061 ЦК України). Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку, що з урахуванням умов депозитних договорів, положень Цивільного кодексу України Відповідач мав повернути Позивачу грошові кошти в день закінчення дії договорів у розмірах, що там містились на цей день у спосіб, зазначений Позивачем в заяві на видачу коштів. Отже, позов [PERSON] до ПАТ «Промінвестбанк» про стягнення грошових коштів з поточного рахунку підлягає задоволенню. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 654 грн. 00 коп., виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Outcome: approved