Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулося до суду із позовом до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», [PERSON] , ТОВ «МПС-Авто» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.06.2018 року на перехресті пр-ту Героїв Сталінграда та пл. Сантьяго де Чілі з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом Daewoo Matiz, д.н.з. [NUMBER] , перебуваючи у трудових відносинах із ТОВ «МПС-АВТО», сталася дорожньо-транспортна пригода в якій пошкоджено належний їй на праві власності транспортний засіб Mercedes-Benz S 600, д.н.з. [NUMBER] . Оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди, пошкоджено належний їй транспортний засіб, ТДВ «СК «Альфа-Гарант», з якою у винуватця дорожньо-транспортної пригоди укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, частково відшкодовано завдані її збитки, [PERSON] зменшивши розмір позовних вимог, просить суд стягнути на її користь з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» 40 505 грн. 70 коп. в рахунок недоплаченої страхової виплати, з [PERSON] та ТОВ «МПС-АВТО» солідарно 17 102 грн. 33 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, а також з [PERSON] 5 000 грн. 00 коп. компенсації моральної шкоди. У поданому відзиві на позовну заяву, представник відповідача ТОВ «МПС-Авто» - Кучма Л.В. просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, вказуючи на те, що позивачкою не підтверджено доказами розмір завданого їй збитку. У поданому відзиві на позовну заяву, представник відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» - Ліповуз Д.І. просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на їх необґрунтованість, вказуючи на те, що позивачка в поданій заяві про виплату страхового відшкодування своїм підписом підтвердила, що погоджується із способом та розміром збитку, розрахованому страховиком на підставі аварійного сертифікату, жодних доказів про те, що вартість ремонту належного їй автомобіля становив більший розмір, чим було розраховано страховиком, не надала. Представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, позовні вимоги просив задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Представник ТОВ «МПС-Авто» - Вторих А.В. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в частині позовних вимог до ТОВ «МПС-Авто». Представник ТДВ «СК «Альфа-Гарант» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням поданого ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку про розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу Mercedes-Benz S 600, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (т. 1 а.с. 11). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу Daewoo Matiz, д.н.з. [NUMBER] , є ТОВ «МПС-Авто» (т. 1 а.с. 12). 01.07.2017 року між ТОВ «МПС-Авто» та ФОП [PERSON] укладено договір оренди транспортних засобів № 22, предметом якого є оренда транспортних засобів, зокрема транспортного засобу Daewoo Matiz, д.н.з. [NUMBER] , строком на 1 рік з дати підписання даного договору (т. 2 а.с. 69-70). Додатком № 14 до договору оренди транспортних засобів № 22 від 01.07.2017 року затверджено акт приймання передачі транспортних засобів № 13 від 01.04.2018 року (т. 2 а.с. 71). Як вбачається зі змісту довідки ТОВ «МПС-Авто» від 25.03.2021 року [PERSON] не працює та ніколи не працював у ТОВ «МПС-Авто», що також підтверджується звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (т. 2 а.с. 64, 65-68). 21.06.2018 року в м. Києві на перехресті пр-ту Героїв Сталінграда та пл. Сантьяго де Чілі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Daewoo Matiz, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] та автомобіля Mercedes-Benz S 600, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] . Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 17.08.2018 року [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Цією постановою суду, яка набрала законної сили установлені обставини, які відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, а саме те, що 21.06.2018 року приблизно о 15 год. 25 хв. в м. Києві а перехресті пр-ту Героїв Сталінгарад та пл. Сантьяго де Чілі водій [PERSON] , керуючи автомобілем Daewoo Matiz, д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz S 600, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження (т. 1 а.с. 13). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Daewoo Matiz, д.н.з. [NUMBER] , ТОВ «МПС-Авто» була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1332951, ліміт страхової відповідальності за шкоду завдану майну становить 100 000 грн., розмір франшизи 500 грн. (т. 1 а.с. 14). 21.06.2018 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (т. 1 а.с. 139-140). Відповідно до сертифікату аварійного комісару № 01-D/42/6 вартості матеріального збитку завданого транспортного засобу Mercedes-Benz S 600, д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням його фізичного зносу становить 51 493 грн. 17 коп. з ПДВ (т.1 а.с. 142). 31.08.2018 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування (т. 1 а.с. 15). Згідно роздруківки виписки по рахунку АТ «КБ «Приватбанк» на картковий рахунок [PERSON] перераховано 42 410 грн. 97 коп. згідно страхового акту TSV/18/1 (а.с. 16). Відповідно до звіту СПД [PERSON] № 6870 про визначення вартості матеріального збитку від 09.07.2018 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Mercedes-Benz S 600, д.н.з. [NUMBER] , станом на 02.07.2018 року складає 103 855 грн. 37 коп. (т. 1 а.с. 17-26). Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ № 13-3/433 від 08.09.2020 року, складеного на виконання ухвали суду від 16.01.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mercedes-Benz S 600, д.н.з. [NUMBER] , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.06.2018 року, складала 100 019 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 238б-241б). У мотивувальній частині висновку експерта заначено, що розмір завданого збитку розрахований експертом з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу (т. 1 а.с. 241а). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У розумінні практики ЄСПЛ термін «майно» має широке тлумачення, під ним зокрема розуміють «активи», які можуть виникнути, зокрема, на підставі позову про відшкодування шкоди, який виникає з її заподіянням (« Прессос Компанія [PERSON] та інші проти Бельгії». Частиною 1 ст. 15 ЦК України установлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України установлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст. 3 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст. 6 Закон України № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закон України № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закон України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. При цьому, п. 12.1 ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що дорожньо-транспортна пригода в якій пошкоджено належний позивачці [PERSON] на праві власності автомобіль сталася з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом Daewoo Matiz, д.н.з. [NUMBER] , на відповідній правовій підставі, в трудових відносинах з ТОВ «МПС-Авто» не перебував, його цивільна правова відповідальність на момент пригоди була застрахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за полісом добровільного страхування, яке виплатило страхове відшкодування виходячи з визначеного аварійним комісаром збитку, розмір якого спростовується висновком судового експерта, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивачки з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування в межах передбачених полісом страхування у сумі 37 104 грн. 23 коп. (100 019 грн. 00 коп. (з урахуванням коефіцієнту зносу ТЗ) - 20 003 грн. 80 коп. (ПДВ) - 500 грн. 00 коп. (франшиза) - 42 410 грн. 97 коп.), а з [PERSON] різниці між фактичним розміром заподіяної шкоди і страховою виплатою стягнутою із страхової компанії та франшизи в сумі 20 503 грн. 80 коп. (100 019 грн. 00 коп. - 79 515 грн. 20 коп.). Крім того, згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. З урахуванням характеру та обсягу моральних страждань перенесених позивачкою через пошкодження належного їй транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася з вини водія [PERSON] , а також враховуючи тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON] 5 000 грн. 00 коп. компенсації моральної шкоди. При цьому суд виходить із засад розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивачки сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial