Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

у квітні 2015року позивач звернулася до суду із позовом, зміненим у подальшому, у якому просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 05.12.2012року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 852. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] народження. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несхожістю характерами, різними поглядами на життя. Вказала, що проживають окремо, спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбні стосунки з моменту народження їх спільної дитини. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій просила залишити без розгляду вимогу про стягнення аліментів, а вимогу щодо розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату, місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Третя особа просила розглядати справу без її участі з урахуванням інтересів дитини, про що надала письмові пояснення ( а.с.50). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.12.2012року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 852 (а.с.7). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивачем у позові зазначено, що сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо та не підтримують шлюбних стосунків з моменту народження їх спільної дитини, примирення між подружжям неможливе, оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат.

Outcome: approved