overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~ \~ У квітні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 1 по вул. Садова в с. Новосілки Здолбунівського району Рівненської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку № 1 по вул. Садова в с. Новосілки Здолбунівського району Рівненської області. У вказаному будинку зареєстрований [PERSON], який з грудня 2014 року не проживає за вказаною адресою. В зв'язку з неможливістю вільно на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, вона змушена звертатися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Свідки [PERSON], [PERSON] в своїх показаннях, повідомили, що відповідач [PERSON] не проживав у [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенню ст.\~224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку № 1 по вул. Садова в с.Новосілки Здолбунівського району Рівненської області, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину від 19.10.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.10.2007 року. \~ \~ \~ \~ \~Згідно з повідомленням Здолбунівського РС УДМС України в Рівненській області від 15.04.2016 року [PERSON], [INFO]\~ зареєстрований за адресою [INFO]. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені норами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідач [PERSON] понад один рік проживає за іншою адресою, що підтверджується показаннями свідків, які не були спростовані та актом про відсутність особи за місцем реєстрації від 01.04.2016 року. \~ \~ \~ \~ \~Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. \~\~\~\~\~\~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 04.05.2007 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, через різні погляди на життя та зловживання відповідачем алкогольними напоями. Втратили один до одного почуття любові, примирення неможливе, тому вона змушена звертатися до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 12.05.2016 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, після розірвання шлюбу просила відновити прізвище Прус. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224, ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 травня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 503, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 02.04.2016 року. Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач в судове засідання не з'явився та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач, який є батьком їхньої дитини дочки [PERSON], [INFO] проживає окремо та вказує, що матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає. Позивач просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не зявилася, однак в матеріалах справи міститься заява в якій вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява про визнання позову. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-ОК № 040774 від 15.06.2006 року, яка проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Обовязок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обовязок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітніх дітей як їх батько не надає. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити в процентному відношенні до заробітку [PERSON], щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно виписки з акта огляду виданою Броварською МР МСЕК Київської області вбачається, що у [PERSON], з 01.07.2011 року 20% ступінь втрати працездатності, однак в ній не зазначено, яка група інвалідності. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що 16 грудня 2006 року померла її рідна тітка [PERSON]. Після смерті тітки відкрилась спадщина. До спадкового майна входить земельна частка (пай) колективного сільськогосподарського підприємства «Мацевицьке» в с.В.Мацевичі. 24 лютого 2016 року [PERSON] отримала лист-відмову від приватного нотаріуса, так як їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини. Строк позивачка пропустила з поважних причин, оскільки була юридично необізнаною щодо термінів прийняття спадщини, а також через відсутність коштів для оформлення спадщини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 грудня 2006 року померла тітка позивачки [PERSON]. Встановлено, що згідно листа відмови приватного нотаріуса від 24.02.2016 № 53/01-16 спадкова справа до майна померлої 16.12.2006 року [PERSON] не заводилась. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки; копією свідоцтва про смерть [PERSON] Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд\~\~вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили,\~\~для подання нею до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті\~\~[PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Голубецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Зазначала, що [INFO] року померла її бабка [PERSON]. При цьому посилалася на те, що після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки на території Голубецької сільської ради. Позивач не може оформити спадщину в нотаріальній конторі через допущене виправлення у державному акті, тому просила суд визнати за нею право на вищезазначену земельну ділянку. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом була її дочка [PERSON] (прізвище змінено після реєстрації шлюбу), яка померла [INFO] року. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повній мірі, наполягаючи на задоволенні позову в повному обсязі та просила слухати справу у її відсутність. Представник відповідача до суду не з'явився, але надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в селі Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області [INFO] року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). До складу спадкового майна входить земельна ділянка на території Голубецької сільської ради площею 1,7781 га, посвідчена державним актом серії [NUMBER], що підтверджується витягом з технічної документації відділу Держгеокадастру у Крижопільському районі Вінницької області (а.с. 23). При зверненні позивача до державної нотаріальної для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, оскільки подані нею документи не відповідають вимогам законодавства, а саме допущено виправлення у державному акті на право власності на земельну ділянку, де прізвище «[PERSON]» переправлено на «[PERSON]», що підтверджується довідкою Тростянецької державної нотаріальної контори № 463/02-17 від 15.09.2015 року . Відповідно до ст. 1266 ч.1 ЦК України позивач, як внука померлої, являється спадкоємцем за правом представлення на майно бабки. Згідно довідки Крижопільської державної нотаріальної контори № 119/01-16 від 31.05.2016 року до майна померлих [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не заведені. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проте спільне життя у них не склалося, шлюб був розірваний, сторони разом не проживають, діти знаходиться на її утриманні, відповідач свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання дітей не виконує, добровільно допомогу на її утримання не надає. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України, стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 26 серпня 2006 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалося, шлюб розірваний, сторони разом не проживають, діти знаходиться на утриманні матері, відповідач працює, має дохід, свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання дітей не виконує, добровільно допомогу на утримання дружини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3частини по (1/6 частини для кожної дитини) від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що з 15 квітня 2005 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованого у відділі реєстрації актів цивільного стану Ізюмського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 73, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.9). Шлюбні відносини припинені, не має порозуміння у стосунках, тому сімя розпалася. У звязку з наведеним позивачка просить позов задовольнити (а.с. 4). Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2005 року, мають неповнолітнього сина. Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] і [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сімя розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобовязати одного з подружжя (позивачку) зберегти сім'ю, якщо вона (позивачка) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно зясував фактичні взаємини подружжя [PERSON] і [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення сторін на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 551 грн 20 коп, залишити за позивачкою (а.с. 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зазначаючи, що з 19 листопада 2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 305, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини припинені, не має порозуміння у стосунках, тому сімя розпалася. У звязку з наведеним позивачка просить позов задовольнити (а.с. 3). Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2010 року, мають неповнолітню доньку ( а.с.8). Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] і [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сімя розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобовязати одного з подружжя (позивачку) зберегти сім'ю, якщо вона (позивачка) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно зясував фактичні взаємини подружжя [PERSON] і [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення сторін на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 551 грн 20 коп, залишити за позивачкою (а.с. 2).

Outcome: approved