Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

У квітні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 25 серпня 2007 року із відповідачем по справі [PERSON] перебуває у шлюбі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, але на даний час з відповідачем проживають окремо. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Позивач зазначила, що сумісне життя між подружжям не склалося, відповідач участі у вихованні спільного сина не приймає та матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає у зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі розмірі 1000 гривень , але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з моменту звернення до суду до повноліття дитини, щомісячно, оскільки останній працює та отримує заробітну плату, Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд встановив, що 25 серпня 2007 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області зроблено актовий запис № 285 . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження Відділу реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області серії [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис № 36 , виданого [INFO], громадянин [PERSON], [INFO] є малолітнім, та у 2027 році досягає свого повноліття. Дитина постійно проживає та перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою ТОВ «МЖЦ» № 691 від 22.04.2014 року. Суд вважає, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини щодо сплати та розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.180 СК України встановлено, що «батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття», а відповідно до п.3 ст.181 СК України «за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі». Відповідач, проживаючи окремо від позивача з неповнолітньою дитиною, аліменти не сплачує, необхідної допомоги для утримання дитини не надає. Статтею 7 СК України встановлено, що «дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість, яких надана Верховною Радою України», але дитина сторін по вині відповідача не має можливості реалізувати в повній мірі своє право. Згідно статті 180 СК України встановлено, що «батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття», тим самим обов'язок на утримання дитини солідарно покладається на її батьків. При цьому не встановлено, що в більшому розмірі повинен утримувати дитину той з батьків, з яким проживає дитина або той, який має більший розмір доходів; законодавцем встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину без врахування даних обставин. Дані обставини враховуються, згідно статті 182 СК України, тільки судом при вирішенні питання про стягнення аліментів. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі , одну тисячу гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня звернення до суду. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 24 квітня 2014 року, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 24 квітня 2014 року. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved