Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що вона - [PERSON] , яка виховує дитину [PERSON] , [INFO] , без батька, є одинокою матір`ю. В обґрунтування заяви зазначає, що вона є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Оскільки під час народження дитини вона не перебувала у шлюбі, тому запис про батька в актовому записі про народження дитини було здійснено відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері, та прізвище, ім`я і по батькові дитини вона вказала свого батька [PERSON] , однак, при цьому, помилково зазначила його по батькові - « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». 28 грудня 2018 року вона уклала шлюб з громадянином держави Ізраїль [PERSON] , який не є батьком дитини і дитину не всиновлював. На початку 2020 року заявниця подала документи для підтвердження спільного проживання з метою отримання дозвільних документів на проживання в державі Ізраїль до компетентного органу цієї держави. Однак, 22 липня 2020 року вона отримала відмову у зв`язку з тим, що є суперечності у свідоцтві про народження дитини та в свідоцтві про смерть її батька. У зв`язку з розбіжностями вимог у законодавстві України та держави Ізраїль щодо підтверджуючої інформації про батьківство дитини заявниця позбавлена можливості надати відповідні документи для виїзду на постійне проживання разом зі своєю дочкою до іншої держави, чим порушуються її права, що зумовило її звернутись до суду з цією заявою. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду на 10 листопада 2020 року. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали повністю, просили її задовольнити. Заінтересовані особи Сумська міська рада та Сумський міський відділ державної реєстрації актів цивільного Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми) повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином, у письмових поясненнях просять розглянути заяву без участі їхніх представників. При цьому, як зазначив Сумський міський відділ державної реєстрації актів цивільного Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми), свідоцтво про народження дитини та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян є документами, які підтверджують, що [PERSON] є одинокою матір`ю і це не потребує додаткового встановлення факту, так як порядок визначення походження дитини передбачений чинним законодавством України. Заслухавши думку заявника та її представника про задоволення вимог заяви, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що реєстратором Зарічного районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області було зроблено відповідний актовий запис за № 490, в якому в графі відомості про матір зазначено - [PERSON] , в графі відомості про батька - [PERSON] (а.с. 7). Зазначений факт також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян за № 00019961648 від 17 квітня 2018 року щодо актового запису про народження за № 490 від 17 квітня 2018 року стосовно [PERSON] , [INFO] . З вказаного витягу також вбачається, що відомості про батька дитини - [PERSON] внесені та зареєстровані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, а саме: за вказівкою матері дитини (а.с. 4). 28 грудня 2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , громадянином держави Ізраїль, який був зареєстрований Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис за № 295 (а.с. 10). Листом Управління з питань населення та імміграції Відділу з питань населення м. Рамла держави Ізраїлю від 22 липня 2020 року повідомлено, що для підтвердження спільного проживання заява [PERSON] про надання статусу [PERSON] та її молодшій дочці [PERSON] , 2018 року народження, була предметом розгляду. У зв`язку з невідповідністю даних у свідоцтві про народження неповнолітньої щодо імені батька « [PERSON] » з даними свідоцтва про смерть батька [PERSON] , де написано « [PERSON] » було запропоновано заявнику пред`явити оригінал підтвердженого рішення суду, який визначає єдине опікунство матері (а.с. 15). Висновком Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми) від 30 вересня 2020 року за № 311/21.14-71 відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану про народження № 490, складеного 17 квітня 2018 року Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми) щодо по батькові батька дитини з « [PERSON] » та « [PERSON] » у зв`язку з відсутністю для цього підстав (а.с. 5). Відповідно до статті 4 ЦПК України та статті 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За положеннями частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року за № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановити факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , в період не перебування у шлюбі народила дитину - [PERSON] , за фактом народження якої 17 квітня 2018 року реєстратором Зарічного районного у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області було зроблено відповідний актовий запис за № 490, в якому в графі відомості про матір зазначено - [PERSON] , в графі відомості про батька - [PERSON] (а.с. 4, 6). При цьому, відомості про батька дитини - [PERSON] були записані відповідно до вимог частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до статті 9 вказаного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. Наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 52/5 затверджено Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Згідно з п. 1 ч. 1 Глави ІІІ вказаних Правил (в редакції, яка була чинною на час складення актового запису) державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Як передбачено пунктом 18 частини 1 Глави ІІІ Порядку (в редакції, яка була чинною на час складення актового запису), якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (додаток 4). Графи актового запису про народження «Дата народження», «Місце проживання» в розділі «Відомості про батька» у цьому випадку не заповнюються. Відомості про матір наводяться на підставі одного з документів, визначених у пункті 2 цієї глави, прізвище дитини і прізвище батька - за прізвищем матері, власне ім`я і по батькові дитини та батька - за вказівкою заявника. Відповідно до положень частини 1 статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Термін «одинока матір» на законодавчому рівні не визначено, проте відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року за № 9 одинока матір - це жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама. На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що оскільки відомості про батька малолітньої [PERSON] , [INFO] , були внесені до актового запису про народження на підставі заяви матері дитини, тому суд вважає доведеним той факт, що заявниця [PERSON] є одинокою матір`ю. За таких обставин, оцінивши та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявниця довела необхідність встановлення зазначеного факту в судовому порядку, так як вказаний факт неможливо встановити іншим шляхом, отже, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved