Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення та уточнення позовних вимог (т. 1 а.\~с. 120, т. 2 а.\~с. 1), просив визнати недійсним договір дарування, укладений 02 липня 2014 року між [PERSON] і [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №\~1771, у частині дарування господарських будівель і споруд: погреба, гаражу-сараю, колодязя та огорожі. В обґрунтування позову зазначав, що 14 квітня 2006 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі №\~2-888/06, яке набрало законної сили, за ним, [PERSON], визнано право власності на гараж-сарай, колодязь та металеву огорожу, що знаходяться за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Папаніна, 1. 02 липня 2014 року [PERSON] у порушення вимог закону подарувала [PERSON] належні їй 86/216 часток будинку за вказаною вище адресою із надвірними будівлями, а саме: погріб, сарай-гараж, колодязь та огорожу, чим було порушено його (позивача) право власності, оскільки відповідач розпорядилася майном (надвірними будівлями), що їй не належать, тому цей договір у частині дарування надвірних будівель має бути визнаний судом недійсним. Позивач [PERSON] у суді позов підтримав, надав аналогічні пояснення, просив суд задовольнити позовні вимоги. Представники відповідача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у суді позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити, оскільки для укладення договору дарування не потрібна згода співвласника житлового будинку. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2006 року, на яке посилається позивач [PERSON], за позивачем було визнано право власності на господарські будівлі і споруди: гараж-сарай Г, колодязь К та огорожу N, однак право власності на них він до цього часу на своє імя не зареєстрував. При посвідченні правочинів щодо відчуження обєктів нерухомого майна, нотаріуси обовязково перераховують всі господарські будівлі і споруди, які разом із житловим будинком становлять одне ціле. Якщо б [PERSON] зареєстрував своє право власності на належні йому надвірні будівлі і споруди, вони б у договорі дарування частини будинку не зазначались. Укладений договір дарування вчинений без порушень норм законодавства. Відповідач [PERSON] у суді проти позову теж заперечував, просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог, оскільки жодних правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно позивачем не надано. Відповідно до договору дарування від 02 липня 2014 року він, [PERSON], став власником 86/216 часток житлового будинку, які розташовані у місті Бровари Київської області по вулиці Папаніна, 1. На належні позивачу надвірні будівлі він не претендує. Третя особа: приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності. Також вказував на те, що при посвідченні ним 02 липня 2014 року спірного договору дарування частки житлового будинку із надвірними будівлями, порушень закону допущено не було. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. 14 квітня 2006 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі №\~2-888/06 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації, Відділ земельних ресурсів, приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору дарування майна та спонукання вчинити певні дії, яким позов [PERSON] було задоволено частково. Зазначеним рішенням визнано недійсним договір дарування 86/216 часток житлового будинку від 21 травня 2003 року, за яким [PERSON] подарувала [PERSON] 86/216 часток будинку №\~1 по вулиці Папаніна у місті Бровари Київської області, у частині дарування нею гаражу-сараю Г, колодязя К, огорожі N та виключено їх з цього договору дарування. Цим же рішенням за [PERSON] визнано право власності на гараж-сарай Г вартістю 11512 грн., колодязь К вартістю 1200 грн., огорожу N вартістю 2390 грн. та зобовязано Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації зареєструвати за [PERSON] право власності на гараж-сарай, колодязь та огорожу в межах його домоволодіння по вулиці Папаніна, 1 у місті Бровари Київської області. Будучи фактично власником вказаних вище господарських будівель і споруд, позивач [PERSON] у визначеному законом порядку за собою право власності на це нерухоме майно не зареєстрував. 02 липня 2014 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №\~1771. Згідно із умовами п. 1 договору дарування [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар 86/216 часток житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Папаніна, 1. Відповідно до умов п. 2 цього договору дарування будинок, частка якого відчужується, позначений на плані літерою А, деревяний, 60\~% зносу, жилою площею 31,3 м2, загальною площею 59,8 м2. Біля житлового будинку є господарські та побутові будівлі: погріб В, гараж-сарай Г, колодязь К та огорожа N. Із наведеного вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] 86/216 часток житлового будинку разом із надвірними будівлями і спорудами: погріб, гараж-сарай, колодязь та огорожу. Вказаний у договорі дарування погріб В даруватись [PERSON] не міг, оскільки цей погріб давно знесений, про що відображено у зазначеному рішенні суду від 14 квітня 2006 року. Не могла [PERSON] дарувати [PERSON] й інші надвірні будівлі та споруди: гараж-сарай Г, колодязь К і огорожу N, оскільки це нерухоме майно їй не належало. Право власності на ці надвірні будівлі і споруди рішенням суду визнано за [PERSON] За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Виходячи з наведеного, враховуючи, що за змістом п. 1 договору дарування [PERSON] подарувала [PERSON] 86/216 часток житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Папаніна, 1, суд вважає, що цей договір дарування в частині дарування надвірних будівель і споруд підлягає визнанню недійсним, оскільки розпоряджатися цим нерухомим майном (погребом, гаражем-сараєм, колодязем і огорожею) дарувальник не могла. Посилання відповідачів на те, що за договором дарування від 02 липня 2014 року [PERSON] подарувала [PERSON] лише 86/216 часток житлового будинку, а надвірні будівлі і споруди нею не дарувались та вони тільки зазначені у цьому договорі дарування, висновків суду не спростовують. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. При подачі до суду позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню на його користь із відповідачів у рівних частинах згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved