Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 березня 2013 року відповідач позичив у нього /позивача/ грошові кошти в розмірі 8000 грн., що на той час було еквівалентно 1000 доларів США, на придбання матеріалів для виготовлення меблів, і зобов»язався виготовити меблі до 20 квітня 2013 року, про що останнім була написана власноручно відповідна розписка, проте до цього часу меблі [PERSON] не виготовив, а отримані кошти не повернув. Тому просив стягнути з [PERSON] на його /позивача/ користь заборгованість у вказаній сумі 8000 грн., витрати від інфляції в сумі 5555,64 грн., три відсотки річних в розмірі 600,33 грн., пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 5859,06 грн., а всього 20015,03 грн., а також витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали та викладене підтвердили. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, в сумі 7300 грн. боргу, так як в жовтні 2015 року поштовими переказами повернув позивачу 700 грн. Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 20 березня 2013 року відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти в сумі 8 000 грн. на придбання матеріалів для виготовлення меблів, меблі зобов»язався виготовити до 20 квітня 2013 року, про що ним була складена відповідна розписка, однак, незважаючи на вимоги позивача відповідач меблі у визначений строк не виготовив, кошти, отримані в борг, повернув лише в сумі 700 грн. ( 6 жовтня 2015 року 400 грн., 22 жовтня 2015 року 300 грн.), залишок боргу становить 7300 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с.8,21) та визнається сторонами. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач в добровільному порядку ухиляється від сплати боргу, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за борговою розпискою від 20 березня 2013 року у розмірі 7 300 грн. ( 8000 грн. 700 грн.), збитки від інфляції в розмірі 4\~944 грн. (61,8 х 8000 грн. : 100), та три проценти річних за користування грошовими коштами в розмірі 599,83 грн. ( 3% від 8000 грн. = 240 грн. х 2 роки ( з 21 квітня 2013 року по 21 квітня 2015 року) = 480 грн. + 110,46 грн. ( 240 грн. : 365 дн. х 168 дн. ( з 21 квітня 2015 року по 5 жовтня 2015 року) + 8000 грн. 400 грн. = 7600 грн. х 3% = 228 грн. : 365 дн. х 15 дн. ( з 6 жовтня 2015 року по 20 жовтня 2015 року) = 9,37 грн.). Зважаючи на викладене, а також те, що укладеним між сторонами договором позики у вигляді розписки від 20 березня 2013 року не передбачено сплату відповідачем пені за прострочення виконання зобовязання, то суд визнає за необхідне в іншій частині в позові відмовити. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 487,2 грн.

Outcome: partial