Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (надалі - УПСЗН) звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] грошову допомогу виплачену надміру, внаслідок подання документів з недостовірними відомостями в сумі 3472,45 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН, як внутрішньо переміщена особа та отримує адресну допомогу з 03 вересня 2018 року. Відповідач письмово була повідомлена про обов`язок повідомляти про зміну місця проживання чи обставини, що є підставою для припинення виплати допомоги. Проте, після закінчення навчання 30 червня 2020 року відповідач впродовж двох місяців не працевлаштувалась, тому позивач просить стягнути з неї надміру виплачену допомогу за чотири місяці з липня 2020 по жовтень 2020 року, з огляду на те, що [PERSON] була працевлаштована лише у жовтні. Також посилається на ту обставину, що відповідач з 04 січня 2021 року перебуває на обліку, як внутрішньо-переміщена особа до Оболонського УПСЗН та отримує допомогу для покриття витрат на проживання, але зі заявою до УПЗН Дніпровського району не звернулась, що призвело до нарахування та виплати надмірно грошових коштів за три місяці з січня по березень 2021 року включно. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2021 року справа передана на розгляд головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі призначено до судового розгляду на 23 листопада 2021 року. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] , підтримав заявлені позовні вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. Суду пояснив, що саме на відповідача покладено обов`язок повідомляти зміну місця проживання та про суттєві зміни в майновому та сімейному стані. Але в порушення вимог законодавства про зміну місця проживання та постановки на облік в Оболонському УПЗН відповідач не повідомила, що призвело до виплати коштів без належних правових підстав. Також зазначив, що через не працевлаштування впродовж двох місяців після закінчення навчання, вважає, що відповідач має повернути виплачені грошові кошти за липень - жовтень 2020 року. В судовому засіданні відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Погодилась провести судове засідання без надання їй додаткового часу для підготовки до відзиву, з огляду на дату отримання копії позовної заяви з додатками 15 листопада 2021 року. Суду пояснила, що своєчасно надавала всю наявну в неї інформацію, вважає, що УПСЗН її не повідомило в досудовому порядку про обов`язок повернути надміру виплачені кошти. Після закінчення навчання була працевлаштована 20 жовтня 2020 року та звільнена за угодою сторін 21 грудня 2020 року. В судовому засіданні долучила до матеріалів справи копію трудової книжки. При зміні місця проживання подала відповідну довідку про взяття на обліку, як внутрішньо переміщену особу УПСЗН Оболонського району, думала, що інформацію мають передати до УПСЗН Дніпровського району під час витребування її справи. До УПСЗН Дніпровського району зі заявою не зверталась. Грошові кошти отримувала впродовж січня - березня, але вважала, що це виплати за минулий період. Була обізнана, що на отримання виплат з січня не має підстав, в УПСЗН Оболонському районі виплати не отримувала. Представник третьої особи Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення. Згідно зі ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, вислухавши пояснення представника позивача. відповідача, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі поданої заяви з 03 вересня 2018 року перебуває на обліку УПСЗН Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа та отримує щомісячну адресну допомогу. (а.с. 9 ,10, 12). В період навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2020 року [PERSON] отримувала допомогу на проживання в розмірі 1000 грн., щомісячно на підставі рішення УПСЗН від 17 жовтня 2018 року, 28 травня 2019 року, 19 листопада 2018 року, 25 березня 2020 року (а.с.13,14). Рішенням УПСЗН від 22 жовтня 2020 року проведено зміну розміру допомоги у зв`язку із закінченням навчання [PERSON] та зміною категорії працездатності, з 01 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року призначено допомогу в розмірі по 442,00 грн., щомісячно, з 01 вересня 2020 року по 31.10.2020 року призначено по 221,00 грн. (а.с. 14). Згідно відомостей, що містяться в трудовій книжці [PERSON] була прийнята на роботу 20 жовтня 2020 року та звільнена 21 грудня 2021 року. Рішенням УПСЗН від 23 листопада 2020 року [PERSON] призначено щомісячну виплату в сумі 442, 00 грн., як працевлаштованій особі з 20 жовтня 2020 року. Також прийнято рішення від 23.11.2020 року про утримання переплати з подальших виплат (а.с. 15). Згідно відповіді на запит заступника начальника УПСЗН Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації від 26 квітня 2021 року вбачається, що з 04 січня 2021 року [PERSON] перебуває на обліку,як внутрішньо переміщена особа відповідно до Порядку її взято на облік та видана довідка про взяття на облік за фактичним місцем проживання [ADDRESS] (а.с. 18,19-20). На запит начальника УПСЗН Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надав виписки про по здійсненню нарахування та виплаті допомоги внутрішньо переміщеним особам, зокрема щодо [PERSON] за період з липня 2020 року по жовтень 2020 року та з січня по березень 2021 року (а.с. 23-34). На адресу відповідача 17 травня 2021 року надсилалась досудова вимога про повернення надміру сплачених коштів за адресою місця проживання [ADDRESS] , проте повернуто без вручення адресату (а.с. 19, 20). Спір між сторонами виник з приводу стягнення з відповідача грошової допомоги, виплаченої надміру через неподання достовірних відомостей. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну адресну допомогу за правилами, встановленими Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 ( далі Порядок ). Відповідно до п. 2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах ( у разі утворення ) рад ( далі - уповноважені органи ), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Відповідно до п. 3 Порядку якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом. Згідно з пунктом 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця, зокрема, у разі: зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Згідно з пунктом 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу, а у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Судом встановлено та матеріалами справи доведено й не спростовано в судовому засіданні відповідачем, що дійсно з січня 2021 року [PERSON] змінила місце свого постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , що розташована в [ADDRESS] , через що звернулась із заявою 04 січня 2021 року до УПСЗН Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] зі заявою до УПСЗН Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про зміну місця проживання не зверталася. Отже, суд прийшов до переконання, що адресна щомісячна допомога була отримана [PERSON] впродовж січня - березня 2021 року без правових підстав через не сповіщення нею зміни місця проживання, тому в розмірі 1326,00 грн. по 442,00 грн. за три місяці має бути повернута позивачу, тобто підлягає стягненню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення надміру виплачених грошових коштів за період з липня по жовтень 2020 року, через не працевлаштування відповідача після закінчення навчання 30 червня 2020 року впродовж двох місяців, суд вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до пункту 7 Порядку № 505, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. З огляду на те, що відповідач [PERSON] припинила навчання 30 червня 2020 року, перебуваючи у працездатному віці продовж двох місяців (липень-серпень 2020 року) не працевлаштувалась, мала право на отримання за цей проміжок часу допомоги у зменшеному розмірі, тобто 50 % по 221,00 грн., щомісяця. З вересня по жовтень 2020 року правові підстави для отримання допомоги були відсутні. Згідно рішення про призначення від 22 жовтня 2020 року [PERSON] призначено та виплачено з 01 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року по 442,00 грн., з 01 вересня 2020 року по 31 жовтня 2020 року по 221,00 грн. Отже, на підставі викладеного, приходжу до переконання, що з 01 липня по 31 серпня 2020 року відповідач правомірно отримана грошові кошти в сумі 442,00 грн. за два місяці, тобто по 221,00 грн. в місяць. Решта грошових коштів з урахуванням працевлаштування з 20 жовтня 2020 року, тобто за період з липня по серпень в сумі 442,00 грн. та вересень, жовтень по 221,00 грн. в загальному обсязі 884,00 грн. має бути стягнута на користь позивача, як надлишково виплачена. Отже, разом з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова допомога виплачена надміру в сумі 2210, 00грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 1262,45 грн. слід відмовити за недоведеністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. З огляду на часткове задоволення позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1445,00 грн., згідно розрахунку (2270х2210/3472,45). На підставі викладеного,

Outcome: partial