Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] селищна рада Броварського району Київської області (далі [PERSON] с/рада) звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи збільшення позовних вимог (а.\~с. 121-124), просила зобовязати [PERSON] усунути їй перешкоди у користуванні належною на праві комунальної власності земельною ділянкою площею 0,093 га, що розташована за адресою: село Перемога Броварського району Київської області, вулиця І.Франка, 2-Б, кадастровий номер 3221283205:03:001:0077, шляхом знесення (демонтажу) відповідачем за власний рахунок металевого паркану і бетонних опор та зобовязати його повернути самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 0,0457 га, що розташована за вказаною адресою, на яку накладається суміжна, належна [PERSON] на праві приватної власності земельна ділянка, що розташована за адресою: село Перемога Броварського району Київської області, провулок Зелений, 1, кадастровий номер 3221283205:03:001:0029. Також позивач просив у разі невиконання [PERSON] рішення суду в частині знесення (демонтажу) металевого паркана та бетонних опор надати [PERSON] с/раді право виконати роботи по їх демонтажу за рахунок відповідача. В обґрунтування позову зазначала, що [PERSON] с/раді на праві власності належить земельна ділянка площею 0,093 га, що розташована за адресою: село Перемога Броварського району Київської області, вулиця І.Франка, 2-Б, кадастровий номер 3221283205:03:001:0077, яка виділена під будівництво дитячого та спортивного майданчиків на території села Перемога, що межує із земельною ділянкою, яка на праві власності належить відповідачу [PERSON] та розташована за адресою: село Перемога Броварського району Київської області, провулок Зелений, 1, кадастровий номер 3221283205:03:001:0029. У порушення вимог ЗК України відповідач [PERSON] порушив встановлені згідно із державним актом межі його земельної ділянки та самовільно зайняв частину вказаної вище, належної [PERSON] с/раді земельної ділянки площею 0,0457 га, загородивши її парканом. [PERSON] с/рада неодноразово зверталася до [PERSON] з пропозицією вирішити спір у позасудовому порядку, просила його перенести паркан на межу належної йому земельної ділянки згідно із кадастровим планом та зведеною схемою земельних ділянок, проте відповідач вчиняти будь-які дії щодо усунення порушень категорично відмовляється, у звязку з чим селищна рада змушена звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] у суді позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному, просив суд позовні вимоги [PERSON] с/ради задовольнити в повному обсязі, у разі його неявки в судове засідання, просив розглядати справу за відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечував, посилаючись на те, що з 1996 року відповідачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, яка у тому ж році була огороджена парканом по межах земельної ділянки відповідно до акту виносу меж у натурі згідно із державним актом на землю. Про те, що відповідач користується земельною ділянкою більшої площі, йому відомо не було, паркан встановлений по визначеній межі земельної ділянки. Вважає позов [PERSON] с/ради необґрунтованим, так як [PERSON] тривалий час постійно користується спірною земельною ділянкою, тому він має переважне право на дану земельну ділянку перед іншими особами. Просив суд у задоволенні позову відмовити. За клопотанням сторін судом неодноразово надавався сторонам час для врегулювання даного спору на основі взаємних поступок, проте спір ними не врегульовано. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення [PERSON] с/ради від 16 грудня 1994 року належить земельна ділянка площею 0,1634 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: село Перемога Броварського району Київської області, вулиця Зелена, 1, кадастровий номер 3221283205:03:001:0029, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, виданим 11 січня 1996 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13 червня 2013 року (а.\~с. 38, 67-71). На вказаній земельній ділянці знаходиться належний [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 вересня 2005 року житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами (а.\~с. 39-40). 17 квітня 2014 року [PERSON] с/радою було прийнято рішення за №\~742/36-VІ про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в комунальну власність, орієнтовною площею 0,1000 га для змішаного цільового використання, а саме: для будівництва та обслуговування обєктів фізичної культури і спорту та для будівництва і обслуговування дитячого майданчика, розташованої в селі Перемога по вулиці Івана Франка, за рахунок земель запасу селищної ради (а.\~с. 5). 05 вересня 2014 року рішенням [PERSON] с/ради за №\~792/39-VІ було затверджено виготовлений ТОВ Укргеоземпроект проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,093 га (ріллі) для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, а саме: змішаного цільового використання, для будівництва та обслуговування обєктів фізичної культури і спорту та для будівництва і обслуговування дитячого майданчика, присвоєно цій земельній ділянці поштову адресу: село Перемога Броварського району Київської області, вулиця Івана Франка, 2-Б, та кадастровий номер 3221283205:03:001:0077 (а.\~с. 96). 18 вересня 2014 року за позивачем [PERSON] с/радою на праві комунальної власності зареєстровано земельну ділянку площею 0,093 га, розташовану за зазначеною вище адресою, цільове призначення: землі громадської забудови, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, кадастровий номер 3221283205:03:001:0077 (а.\~с. 6). Суд встановив, що належні відповідачу [PERSON] та позивачу [PERSON] с/раді вказані земельні ділянки, кадастрові номери 3221283205:03:001:0029 та 3221283205:03:001:0077 відповідно є суміжними земельними ділянками. Із акту від 24 жовтня 2014 року, складеного постійною комісією [PERSON] с/ради з питань агропромислового комплексу, підтримки підприємства, земельних ресурсів, дотримання природоохоронного законодавства, екології, транспорту та звязку, вбачається, що у результаті обмірів спірної земельної ділянки площею 0,093 га, кадастровий номер 3221283205:03:001:0077, що належить [PERSON] с/раді, зясовано, що відповідачем [PERSON] був зроблений самозахват частини цієї земельної ділянки, внаслідок чого розширена його приватна земельна ділянка, розташована у селі Перемога по вулиці Зеленій, 1. Площа самозахваченої земельної ділянки складає 0,0574 га. На цій самозахваченій земельній ділянці ним збудовано паркан, каналізаційний колектор, собачу будку та вбиральню. Також із цього акту видно, що комісія запропонувала [PERSON] врегулювати спірне питання мирним шляхом, звільнити самозахвачену земельну ділянку зі знесенням паркану, вбиральні і каналізаційного колектору або дозволити представникам ініціативної групи села Перемога демонтувати паркан і вбиральню, засипати каналізаційний колектор та встановити новий паркан із профнастилу по правильній межі між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] с/ради (а.\~с. 10). Для зясування питання про те, чи мають місце порушення суміжним землекористувачем [PERSON] меж належної [PERSON] с/раді земельної ділянки площею 0,093 га, що розташована у селі Перемога Броварського району Київської області по вулиці І. Франка, 2-Б, судом за клопотанням позивача у справі призначалася судова земельно-технічна експертиза. Висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 04 квітня 2016 року №\~17960/17961/15-41 (а.\~с. 95-105), проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, встановлено наступні обставини: у фактичному користуванні відповідача [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0,2187 га; фактичні площа і межі земельної ділянки площею 0,1634 га, яка належить відповідачу на праві приватної власності, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Перемога, провулок Зелений, 1, кадастровий номер 3221283205:03:001:0029, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, не відповідає площі та межам земельної ділянки, зазначеним у державному акті [PERSON] та накладається на земельну ділянку площею 0,093 га, яка перебуває у комунальній власності [PERSON] с/ради; існує порушення (накладання) суміжним землекористувачем [PERSON] меж земельної ділянки площею 0,093 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Перемога, вулиця Франка, 2-Б, кадастровий номер 3221283205:03:001:0077, яка на праві комунальної власності належить [PERSON] с/раді цільове призначення: землі громадської забудови, для будівництва і обслуговування інших будівель, громадської забудови; площа накладення становить 0,0457 га. При проведенні цієї судової земельно-технічної експертизи експертом встановлено, що належна позивачу [PERSON] с/раді земельна ділянка площею 0,093 га, кадастровий номер 3221283205:03:001:0077, сформована відповідно до проекту землеустрою, відомості щодо цієї земельної ділянки внесені до Державного земельного кадастру. З наведеного вище вбачається та судом встановлено, що згідно із державним актом відповідачу [PERSON] на праві власності за адресою: Київська область, Броварський район, село Перемога, провулок Зелений, 1, належить земельна ділянка площею 0,1634 га, кадастровий номер 3221283205:03:001:0029. Фактично ж у його користуванні знаходиться земельна ділянка площею 0,2187 га, тобто більшої площі, право на яку за ним у встановленому законом порядку не закріплено. Користуючись земельною ділянкою більшої площі без законних на те підстав, [PERSON] порушив межі суміжної, належної позивачу [PERSON] с/раді земельної ділянки площею 0,093 га, що розташована за адресою: село Перемога Броварського району Київської області, вулиця Франка, 2-Б, кадастровий номер 3221283205:03:001:0077. Площа накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача становить 0,0457 га. Того факту, що у користуванні відповідача [PERSON] знаходиться земельна ділянка більшої площі, ніж зазначено у державному акті на право власності на землю, представник відповідача у суді не заперечував та визнав ці обставини. У ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно із заявленими вимогами, [PERSON] с/рада просить зобовязати [PERSON] усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,093 га, кадастровий номер 3221283205:03:001:0077, шляхом знесення (демонтажу) відповідачем за власний рахунок металевого паркану і бетонних опор і зобовязати його повернути позивачу самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 0,0457 га (площа накладення), на яку накладається належна [PERSON] на праві власності земельна ділянка, кадастровий номер 3221283205:03:001:0029. Вимог про знесення (демонтаж) чи перенесення інших будівель і споруд, розташованих на земельній ділянці площею 0,0457 га, яка накладається на земельну ділянку площею 0,093 га, [PERSON] с/рада не заявляла. Відповідно до ст. 212 ЗК України с амовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що факт порушення відповідачем [PERSON] меж земельної ділянки знайшов своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] с/ради щодо усунення їй перешкод у користуванні належною земельною ділянкою площею 0,093 га та зобовязання відповідача вчинити певні дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню в межах заявлених вимог. Що стосується вимоги про надання [PERSON] с/раді права виконувати роботи по знесенню (демонтажу) металевого паркана та бетонних опор за рахунок відповідача у разі невиконання ним рішення суду, суд вважає, що дана вимога позивачем заявлена передчасно, оскільки це питання підлягає вирішенню на стадії виконання рішення суду, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає. Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про застосування строків позовної давності (а.\~с. 192-193), у якій вказувала на те, що [PERSON] с/рада про порушення своїх прав могла дізнатися у 1998 році, оскільки житловий будинок, каналізаційний колектор, вбиральня та собача будка були побудовані у 1998 році, з цього часу [PERSON] відкрито користується земельною ділянкою в межах існуючого паркану. За таких обставин, позивач, враховуючи, що відповідач, використовуючи у такий спосіб земельну ділянку, порушує його права, мав право протягом трьох років, тобто до 2001 року, звернутися до суду за захистом порушеного права, однак цього не зробив, що є підставою для відмови у позові. За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У судовому засіданні встановлено, що право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,093 за [PERSON] с/радою зареєстровано 18 вересня 2014 року, до суду з позовом вона звернулася 23 квітня 2015 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності з дня виникнення у неї права власності на земельну ділянку. Виходячи з наведеного, підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, судом не вбачається, тому вказана заява представника відповідача задоволенню не підлягає. У ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких відносяться витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз (п. 4 ч. 3). Згідно із платіжним дорученням №\~799 від 15 грудня 2015 року за проведення судової земельно-технічної експертизи у даній справі позивачем [PERSON] с/радою сплачено кошти в розмірі 5529 грн. 60 коп. (а.\~с. 165). При подачі до суду позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Всього судові витрати у цій справі складають 5773 грн. 20 коп. (5529,60 + 243,60) та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial