Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив поновити строк звернення до суду з позовною заявою; визнати дійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництва від 24 червня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] купив та прийняв від [PERSON] незакінчений об'єкт будівництва індивідуального житлового будинку розмірами 5,3х8,90 м. на земельній ділянці 91,2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS]; визнати за позивачем право власності на домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] та складається з: житлового будинку літ.А-2 загальною площею 180,8 кв.м., житловою площею 99,2 кв.м.; житлова прибудова літ.А1-2; мансардний поверх над літ.А-2, А1-2; тераси літ.а-1, ганок літ.а; туалет літ.Б; душ літ.В; огорожі 1-6, 8-10; мостіння 1; яма зливна. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів №144/3 від 02.06.1994 р. «Про дозвіл закінчення будівництва самовільно розпочатого жилого будинку по [ADDRESS]» було дозволено громадянам [PERSON] та [PERSON] закінчити будівництво індивідуального жилого будинку розмірами 7,00x9,00 м. по [ADDRESS]. Цим же рішенням, зобов'язано громадян [PERSON] та [PERSON], після закінчення будівництва житлового будинку, оформити технічну документацію через міжміське бюро технічної інвентаризації. 11.11.1994 р. міжміським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки, яка була надана [PERSON] та [PERSON] готовність недобудованого житлового будинку по [ADDRESS] в м.Дніпропетровську складає 27%. Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів № 146/2 від 21.06.1996 р. « Про внесення змін до рішення райвиконкому за №144/3 від 02.06.1994 р. «Про дозвіл закінчення будівництва самовільно розпочатого жилого будинку по [ADDRESS]» було внесено зміни до рішення райвиконкому за №144/3 від 02.06.1994 р. «Про дозвіл закінчення будівництва самовільно розпочатого жилого будинку по [ADDRESS]» із вказівкою у всіх пунктах замість [PERSON] та [PERSON] читати [PERSON]. В зв'язку з тим, що [PERSON] не мав можливості проводити будівництво індивідуального жилого будинку, він продав його [PERSON] Згідно договору купівлі продажу незавершеного будівництва від 24 червня 2007 р., [PERSON], від імені якого діяв [PERSON], (ідентифікаційний номер [NUMBER]), на підставі довіреності від 16.05.2007 р., посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрованої в реєстрі за №2280 продав та передав [PERSON], а він купив та прийняв від продавця незакінчений об'єкт будівництва індивідуального жилого будинку розмірами 5,3x8,90 м. на земельній ділянці 91,2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS]. В договорі купівлі-продажу незавершеного будівництва зазначено, що відчужуваний об'єкт незавершеного будівництва належить [PERSON]; що земельна ділянка знаходиться в користуванні [PERSON] та дозволи на будівництво зазначеного об'єкта незавершеного будівництва надані Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів №146/2 від 21.06.1996 р. Опис об'єкта незавершеного будівництва наведено в Рішенні виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів №144/3 від 02.06.1994 р. За домовленістю сторін, продаж об'єкту незавершеного будівництва вчинено за 5000,00 грн., які продавець одержав в повному обсязі від покупця при підписанні даного договору. Фінансових або будь-яких інших претензій з приводу розрахунку сторони одна до одної не мають. Даний договір купівлі-продажу незавершеного будівництва був підписаний продавцем та покупцем в присутності свідків - [PERSON] та [PERSON] та засвідчено головою квартального комітету [PERSON]. Під час укладення цього договору, сторонами було виконано усі істотні умови, передбачені для договору купівлі-продажу законодавством, та відбулося його повне виконання, але нотаріально посвідчити цей договір не виявилося можливим, оскільки усі вимоги щодо виконання цієї вимоги законодавства [PERSON] ігнорувалися. Позивач з 2007 року по 2010 рік проводив будівництво житлового будинку літ. А-2, житлової прибудови літ. А1-2; мансардного поверху над літ. А-2, А1-2; тераси літ. а-1; ганка літ.а; туалету літ. Б; душу літ. В; огорожі 1-6,8-10; мостіння 1; ями зливної. На теперішній час домоволодіння [ADDRESS] належить позивачу в цілому. Згідно технічного паспорту, який було виготовлено станом на 29.05.2013 р., домоволодіння [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. А-2, загальною площею 180,8 кв.м., житловою площею 99,2 кв.м.; житлової прибудови літ. А1-2; мансардний поверх над літ. А-2, А1-2; тераси літ, а-1; ґанок літ.а; туалет літ. Б; душ літ. В; огорожі 1-6,8-10; мостіння 1; яма зливна, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення на розсуд суду. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів №144/3 від 02.06.1994 р. «Про дозвіл закінчення будівництва самовільно розпочатого жилого будинку по [ADDRESS]» було дозволено громадянам [PERSON] та [PERSON] закінчити будівництво індивідуального жилого будинку розмірами 7,00x9,00 м. по [ADDRESS] (а.с.6-7). Цим же рішенням, зобов'язано громадян [PERSON] та [PERSON], після закінчення будівництва житлового будинку, оформити технічну документацію через міжміське бюро технічної інвентаризації (а.с.6-7). 11.11.1994 р. міжміським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-11). Відповідно до довідки, яка була надана [PERSON] та [PERSON] готовність недобудованого житлового будинку по [ADDRESS] складає 27%. Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів № 146/2 від 21.06.1996 р. « Про внесення змін до рішення райвиконкому за №144/3 від 02.06.1994 р. «Про дозвіл закінчення будівництва самовільно розпочатого жилого будинку по [ADDRESS]» було внесено зміни до рішення райвиконкому за №144/3 від 02.06.1994 р. «Про дозвіл закінчення будівництва самовільно розпочатого жилого будинку по [ADDRESS]» із вказівкою у всіх пунктах замість [PERSON] та [PERSON] читати [PERSON]. Встановлено, що [PERSON] не мав можливості проводити будівництво індивідуального жилого будинку, він продав його [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Так, згідно договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 24 червня 2007 р., [PERSON], від імені якого діяв [PERSON], (ідентифікаційний номер [NUMBER]), на підставі довіреності від 16.05.2007 р., посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрованої в реєстрі за №2280 продав та передав [PERSON], а він купив та прийняв від продавця незакінчений об'єкт будівництва індивідуального жилого будинку розмірами 5,3x8,90 м. на земельній ділянці 91,2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-15). В договорі купівлі-продажу від 24 червня 2007 р. незавершеного будівництва зазначено, що відчужуваний об'єкт незавершеного будівництва належить [PERSON]; що земельна ділянка знаходиться в користуванні [PERSON] та дозволи на будівництво зазначеного об'єкта незавершеного будівництва надані Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів №146/2 від 21.06.1996 р. Опис об'єкта незавершеного будівництва наведено в Рішенні виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів №144/3 від 02.06.1994 р. За домовленістю сторін, продаж об'єкту незавершеного будівництва вчинено за 5000,00 грн., які продавець одержав в повному обсязі від покупця при підписанні даного договору. Фінансових або будь-яких інших претензій з приводу розрахунку сторони одна до одної не мають. Даний договір купівлі-продажу незавершеного будівництва був підписаний продавцем та покупцем в присутності свідків - [PERSON] та [PERSON] та засвідчено головою квартального комітету [PERSON] (а.с.14-15). Під час укладення цього договору, сторонами було виконано усі істотні умови, передбачені для договору купівлі-продажу законодавством, та відбулося його повне виконання, але нотаріально посвідчити цей договір не виявилося можливим, оскільки усі вимоги щодо виконання цієї вимоги законодавства [PERSON] ігнорувалися. За таких обставин, оскільки договір купівлі-продажу незавершеного будівництва не було посвідчено нотаріально, але враховуючи те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Отже, договір купівлі-продажу незавершеного будівництва від 24 червня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] купив та прийняв від [PERSON] незакінчений об'єкт будівництва індивідуального житлового будинку розмірами 5,3х8,90 м. на земельній ділянці 91,2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS], суд вважає можливим визнати дійсним. Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Крім того, ч.5 ст.376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 2007 року по 2010 рік проводив будівництво житлового будинку літ. А-2, житлової прибудови літ. А1-2; мансардного поверху над літ. А-2, А1-2; тераси літ. а-1; ганка літ.а; туалету літ. Б; душу літ. В; огорожі 1-6,8-10; мостіння 1; ями зливної. На теперішній час домоволодіння [ADDRESS] належить позивачу в цілому. Згідно технічного паспорту, який було виготовлено станом на 29.05.2013 р., домоволодіння [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. А-2, загальною площею 180,8 кв.м., житловою площею 99,2 кв.м.; житлової прибудови літ. А1-2; мансардний поверх над літ. А-2, А1-2; тераси літ, а-1; ґанок літ.а; туалет літ. Б; душ літ. В; огорожі 1-6, 8-10; мостіння 1; яма зливна (а.с.16-21). Як вбачається з рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів №146/2 від 21.06.1996 р. та технічного паспорту, самочинну побутову зведено на земельній ділянці, яка була відведена для цієї мети (а.с.13). На теперішній час спірні самочинно побудовані споруди знаходяться у володінні та користуванні, збудовані з дотриманням будівельних та технічних норм, згідно висновку про технічний стан будівельних конструкцій об'єктів домоволодіння [ADDRESS], складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Стеконік, ЛТД» (ліцензія серії АГ № 574126 від 04.02.2011р.) (а.с.25-42). Будь-які спори з приводу розташування домоволодіння між позивачем та власниками сусідніх ділянок відсутні, не порушують прав інших осіб, що передбачено ч.5 ст.376 ЦК України. Таким чином, оскільки позивач за власний кошт з 2007 року по 2010 рік проводив будівництво житлового будинку літ. А-2, житлової прибудови літ. А1-2; мансардного поверху над літ. А-2, А1-2; тераси літ. а-1; ганка літ.а; туалету літ. Б; душу літ. В; огорожі 1-6,8-10; мостіння 1; ями зливної, а останнє, не впливає на конструктивну схему будівлі та його подальша експлуатація - можлива, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] та складається з: житлового будинку літ.А-2 загальною площею 180,8 кв.м., житловою площею 99,2 кв.м.; житлова прибудова літ.А1-2; мансардний поверх над літ.А-2, А1-2; тераси літ.а-1, ганок літ.а; туалет літ.Б; душ літ.В; огорожі 1-6, 8-10; мостіння 1; яма зливна. Крім того, згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки право власності позивача на реконструкцію нежитлового приміщення є невизнаним правом, то позивач має право на звернення до суду з даними вимогами. Крім того, відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом частини 2 статті 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частини 2 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Було встановлено, що позивач довідався про порушення свого права у серпні 2011 року, за таких обставин, відповідно до частини 2 статті 261 ЦК України, і починається перебіг строку позовної давності, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, а отже, порушене право позивача підлягає захисту, а строк звернення до суду - поновленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved