Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

У жовтні 2019 р. [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Спадкодавець залишила заповіт від 08.09.2010 року посвідчений Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно якого заповіла своєму онуку [PERSON] усе її майно. На момент відкриття спадщини, онук був зареєстрований в спірному домоволодінні, прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Також, варто зазначити, що є донька померлої [PERSON] - [PERSON] , яка зверталася до державної нотаріальної контори. Позивач подав до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області заяву про прийняття спадщини. Державний нотаріус Черненко С.М., видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29.08.2019 на дві земельні ділянки одна площею 2,4266 гектарів, кадастровий номер 5122084800:01:002:0415, що розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстровано в реєстрі за № 3-757 та другу земельну ділянку площею 2,3560 гектарів, кадастровий номер 5122084800:01:00253:06, що розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстровано в реєстрі за №3-758. В той же час 29.08.2019 року позивач отримав від державного нотаріуса Черненко С.М. листа № 1082/02-14 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом згідно якої Ізмаїльська державна нотаріальна контора Одеської області роз`яснює, що немає можливості видати на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 08 вересня 2010 року за № 63, по спадковій справі № 137/2015 від 25 березня 2015 року після померлої [INFO] його бабусі [PERSON] на належне спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , у зв`язку з тим що документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами, за яким це право власності було би зареєстроване у встановленому законом порядку, відсутній. З поданих позивачем документів, вибачається, що право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано у встановленим законодавством порядку за спадкодавцем. У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, проте нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду від 09.12.2019 року витребувано від Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. (а.с.7) Після смерті [PERSON] , згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яка складається з: житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] колишні [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 2,4266 гектарів, кадастровий номер 5122084800:01:002:0415, що розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки площею 2,3560 гектарів, кадастровий номер 5122084800:01:002:0653, що розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке спадкоємець [PERSON] прийняв. Відповідно до заповіту, посвідченого 08.09.2010 року секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Морару А.П., зареєстрованого в реєстрі за № 63, [PERSON] усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона матиме право за законом заповіла внуку - [PERSON] , [INFO] . Позивач є внуком [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району 24.07.1977 року, спадкоємцем за заповітом та спадщину прийняв фактично, оскільки на момент смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, та протягом шести місяців, проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується будинковою книгою, копія якої наявна у матеріалах справи. Державний нотаріус Черненко С.М., видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29.08.2019 на дві земельні ділянки одна площею 2,4266 гектарів, кадастровий номер 5122084800:01:002:0415, що розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстровано в реєстрі за № 3-757 та другу земельну ділянку площею 2,3560 гектарів, кадастровий номер 5122084800:01:00253:06, що розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстровано в реєстрі за №3-758.(а.с. 9,10) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39978557 від 25.03.2015 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М., заповіт [PERSON] від 08.09.2010 року, зареєстрований за № 63, не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернувся у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено відповідними заявами в матеріалах спадкової справи, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. № 1082/02-14 від 29.08.2019 року позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що на будинок відсутній правовстановлюючий документ який був би зареєстрований в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved