Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до\~\~ [PERSON] про визнання квартири [ADDRESS] її особистою приватною власністю. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 28.09.1996 року по 23.08.2019 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Протягом цього часу її батько [PERSON] безоплатно уступив на її користь право вимоги на спірну квартиру. Вважає, що безоплатне набуття права на спірну квартиру за своєю правовою природою можна прирівняти до будь-якого іншого безоплатного способу набуття майна у власність дарування чи безоплатної приватизації, що безумовно виключає спірну квартиру із спільного сумісного майна подружжя [PERSON] . Стверджує, що на даний час вона зареєстрована у спірній квартирі, володіє та користується нею, спільних коштів у придбання спірної квартири чи ремонт не вкладалося, але позивачка не може вільно розпоряджатися таким майном, оскільки призюмується право спільної сумісної власності на таке майно. 25.11.2019 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито загальне позовне провадження у справі. Відзиву від відповідача не надходило. 17.02.2020 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було витребувано в Управлінні Центру надання адміністративних послуг при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області належним чином завірену копію реєстраційної/облікової справи\~у сфері державної реєстрації речових прав\~на нерухоме майно на спірну квартиру. 11.03.2020 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 16.04.2020 року на підставі повторного автоматичного розподілу справа передана в провадження судді [PERSON] в зв`язку із закінченням терміну відрядження судді Мар`їнського районного суду Донецької області Медведського М.Д. 17. 04. 2020 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області справа була прийнята у провадження судді Києво-Святошинського району Київської області Дубас Т.В., розгляд справи був призначений у загальному позовному провадженні. Відзиву від відповідача не надходило. 31 липня 2020 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 26 січня 2021 року о 17 годині 00 хвилин в судове засідання позивач та відповідач, які належним чином повідомлені про день та час судового розгляду, не з`явилися. Представник позивача направила на адресу суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила розглядати справу без участі сторони позивача за наявними в справі доказами, не заперечувала проти постановлення у справі заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.1996 року (актовий запис про шлюб № 799, вчинений у м. Києві відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району) по 23.08.2019 року (шлюб розірвано на підставі рішення Суду у сімейних справах у відділі розлучень Вест-Мідлендс від 23.08.2019 року у справі № WU19D84227). Позивачка по справі є рідною донькою [PERSON] (актовий запис про народження № 663, вчинений 03.04.1973 року Залізничним бюро ЗАГС м. Києва). 03.12.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» був укладений договір купівлі-продажу деривативу № 7958-А, який є двосторонньою угодою, що засвідчує зобов`язання ТОВ «Петрівський квартал» продати майнові права на квартиру у визначений час та на визначених умовах. На виконання статті 3 цього договору [PERSON] сплатив продавцю 124\~414,37 грн., що підтверджується квитанцією № П1229526 від 24.12.2014 р. На виконання статті 5 зазначеного вище договору з метою підтвердження переходу права власності покупця на дериватив 03.12.2014 р. між сторонами договору було складено Акт прийому-передачі деривативу № 7958-А. 03.12.2014 року [PERSON] було придбано у ТОВ «Петрівський квартал» за договором купівлі-продажу № 5/ЛУ6-А майнові права на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Згідно п. 4.1. даного договору, даний договір укладений під відкладальною обставиною, якою Сторони визнають пред`явлення до виконання Форвардного контракту № 7951-А, укладений на товарній біржі від 3.12.2014 року, яке має бути здійснене протягом 1-го дня. Цей договір набирає чинності з дня настання відкладальної обставини і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. З моменту набрання чинності цим договором, форвардний контракт № 7951-А, укладений на товарній біржі 3.12.2014 р., вважається належним чином виконаним і зобов`язання Сторін за ним припиняються. На виконання пунктів 3.1-3.3. вказаного вище договору [PERSON] сплатив на користь продавця ТОВ «Петрівський квартал» 124\~414,37 грн., що підтверджується квитанцією № П1229758 від 24.12.2014 року. 03.12.2014 року між ТОВ «Петрівський квартал» та [PERSON] був складений Акт 5/ЛУ6-А прийому-передачі (пред`явлення до виконання) форвардного контракту. Відповідно до попередньої довідки від 25.12.2014 року ТОВ «Петрівський квартал» підтвердило, що [PERSON] у повній мірі виконав свої зобов`язання щодо оплати ціни майнових прав на квартиру [ADDRESS] . 19.05.2015 року між позивачкою (новий кредитор) та її батьком [PERSON] (первісний кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги № 5/ЛУ6-А. Відповідно до п. 1цього договору первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 5/ЛУ6-А від 03.12.2014 року (далі Основний договір), укладеним між первісним кредитором та боржником. Зустрічного зобов`язання нового кредитора сплатити кошти первісному кредитору за відступлення права вимоги даний договір не містить. 20.05.2015 року на ім`я позивачки оформлена довідка про виконання нею зобов`язань за договором 3 5/ЛУ6-А від 03.12.2014 року щодо придбання майнових прав на квартиру [ADDRESS] . 20.05.2015 року між ТОВ «Петрівський Квартал» та позивачкою укладений акт прийому-передачі спірної квартири. 11.07.2015 року на спірну квартиру на ім`я позивача було видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 40476631). Відповідно до вимог ч.3\~ст. 368 Цивільний кодексу України\~(далі\~ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна норма закріплена у ст. 60 Сімейного кодексу України (далі СК України). Зазначені норми\~закону\~свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: Майно, набуте нею, ним до шлюбу; Майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; Майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; Земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма ст. 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. (Постанова Судової палати у цивільних справах ВСУ від 16.12.2015 року у справі № 6-2541цс15) У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але не за рахунок спільних сумісних коштів подружжя, це майно не може вважатись об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлена, що спірна квартира була придбана за рахунок коштів батька позивачки по справі, який безоплатно уступив позивачці право вимоги на це майно. Доказів витрачання спільних сумісних коштів колишнього подружжя сторін по справі, суду не надано. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи задоволення позову суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6\~395,92 грн. (шість тисяч триста дев`яносто п`ять) грн. 92 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved