Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

У квітні 2017 р. Одеська міська рада звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, яку було уточнено, у якій просила суд визнати заведення [PERSON] одеською державною нотаріальною конторою 23.11.2016 р. спадкової справи № 1114/2016 до майна [PERSON], померлого 06.10.2105 р., недійсним, а також визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], яке зареєстроване в Спадковому реєстрі за № 60106386, в реєстрі нотаріальних дій за № 2-39 та видане [PERSON] (колишнє прізвище [PERSON]) Л.П. 16.01.2017 р. державним нотаріусом [PERSON] одеської державної нотаріальної контори [PERSON], посилаючись на наступні обставини. 23.11.2016 р. за вх. № 5259/02-14 [PERSON] одеською державною нотаріальною конторою була зареєстрована заява [PERSON] про відкриття спадкової справи і видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна [PERSON], померлого 08.10.2015 р. Рішенням суду про встановлення додаткового строку до нотаріальної контори не подавалися. Таким чином, в діях нотаріуса вбачається наявність порушень вимог ст. 1270 ЦК України, ст. 49 Закону України «Про нотаріат», п. 1 гл. 13 розд. І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та є підставою для визнання недійсним заведення спадкової справи. У судовому засіданні представник Одеської міської ради підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] одеської державної нотаріальної контори та третя особа державний нотаріус [PERSON] одеської державної нотаріальної контори [PERSON] у задоволенні позовних вимог просили відмовити. У письмових запереченнях, наданих суду [PERSON] одеською державною нотаріальною конторою та державним нотаріусом [PERSON] одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зазначено, що від [PERSON] надійшла заява про прийняття спадщини після померлого 08.10.2015 р. [PERSON], на підставі чого державним нотаріусом [PERSON] одеської державної нотаріальної контори [PERSON] заведена спадкова справа № 1114/2016. Нотаріусом при заведенні спадкової справи за даними Спадкового реєстру перевірено наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. [PERSON] надала рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2016 р., за яким вона є спадкоємцем за законом четвертої черги та мала право подати заяву до спливу 15-ти місячного строку, тобто до 08.01.2017 р. Крім того, [PERSON] надала довідку про проживання зі спадкодавцем. 16.01.2017 р. [PERSON] видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом № 2-39. Таким чином нотаріус [PERSON] діяла відповідно до норм чинного законодавства. Представник відповідача [PERSON] та Третя особа державний нотаріус [PERSON] одеської державної нотаріальної контори [PERSON] та в судове засідання не зявилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник відповідача [PERSON] причини неявки суду не повідомила, [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Під час розгляду справи судом неодноразово оголошувались перерви, а саме 28.09.2017 р., 26.10.2017 р., 08.11.2017 р. за клопотаннями [PERSON], її представника, адвоката [PERSON], у звязку з необхідністю ознайомлення з її матеріалами та необхідністю надання заперечень. Після оголошення перерви з 08.11.2017 р. на 06.12.2017 року представник відповідача [PERSON], адвокат [PERSON], будучи під розпис повідомлена про день та час розгляду справи, не тільки не зявилась до суду і не повідомила про причини неявки, а й і не ознайомлювалась повторно з матеріалами справи. Ці обставини свідчать про зловживання процесуальними правами з боку [PERSON], її представника, адвоката [PERSON] Ухвалення рішення у справі у відсутність відповідача [PERSON] та її представника буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - ст. 6 ( право на справедливий суд в розумні строки) і ст. 17 щодо заборони зловживання правами, передбаченими цією Конвенцією та ст. 169 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 272626 вбачається, що [PERSON]П.О. та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.12.2016 р., внаслідок чого прізвище дружини змінено на «Велієва». (а.с. 126) [PERSON] з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 5136-214445-2016 від 28.12.2016 р. [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 07.02.2008 р. (а.с. 114) Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.06.2008 р., зареєстровано в реєстрі за № 3-2130, посвідченому 27.06.2008 р. державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], дублікат якого виданий 11.01.2017 р. державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], видно, що [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Квартира складається з однієї кімнати, жилою площею 17,1 кв.м., загальною площею 32, 5 кв.м. (а.с. 89, 112-113) Відповідно до Інформаційної довідки з єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.01.2017 р. власником квартири [ADDRESS] значиться [PERSON] (а.с. 128) Відомості у реєстрі про інших осіб [PERSON] є збігом написання прізвища, імені та по батькові зі спадкодавцем. З довідки (виписка з домової книги про склад сімї та реєстрацію) № 1693 [PERSON] проживав [INFO] самостійно. (а.с. 74) 08.10.2015 р. у віці 49 років помер [PERSON] з причин злоякісного новоутворення печінки, що підтверджується актовим записом про смерть № 10420 від 09.10.2015 р. та повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. (а.с. 75-78) Відповідно до матеріалів спадкової справи № 1114/2016 до майна померлого 08.10.2015 р. [PERSON], заведеної 23.11.2016 р. нотаріусом [PERSON] одеської державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини 23.11.2017 р. та 30.11.2016 р. звернулася [PERSON] (а.с. 65) Відповідно до довідки № 1521 від 28.11.2016 р. [PERSON] проживає за адресою: [INFO], відповідно до якого разом з нею за даною адресою проживав та був зареєстрований [PERSON] з 29.10.2008 р. по день смерті 08.10.2015 р. та вони вели спільне господарство. (а.с. 41, 73) З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45986101 від 30.11.2016 р. після смерті [PERSON] за вказаними параметрами відомості у спадковому реєстрі відсутні. (а.с. 70) Відповідно до [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45889423 від 23.11.2016 р. було зареєстровано спадкову справу номер у спадковому реєстрі 59853479, номер у нотаріуса 1114/2016 після смерті [PERSON], померлого 08.10.2015 р. (а.с. 72) Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2016 р. заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено, встановлено факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сімєю в період з 2009 року по дату смерті [PERSON] 08.10.2015 р. Під час розгляду цієї заяви в порядку окремого провадження Одеська міська рада, як орган територіальної громади, не брала участі у розгляді справи. ( а.с. 40) Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. [PERSON] зі ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Стаття 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. п. 2 гл. 10 «Порядку вчинення нотарільних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 (далі Порядок) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Пунктами 4.6. п. 2 гл. 10 розд. ІІ Порядку передбачено, що спадкоємці закликаються до спадкування за законом у порядку черговості. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі: відсутності спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до п. 4.9.-4.12, 4.14. гл. 10 розд. 2 Порядку свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Враховуючи, що [PERSON] ([PERSON]) за вказаним рішенням суду була визнана спадкоємцем четвертої черги, отже мала право подати заяву про прийняття спадщини до спливу 15-ти місячного строку, тобто до 08.01.2017 р. Судом встановлено, що нотаріусом [PERSON] при заведенні спадкової справи не порушено норм чинного законодавства, оскільки, дії щодо заведення спадкової справи були правомірними. Тому позовна вимога про визнання заведення [PERSON] одеською державною нотаріальною конторою 23.11.2016 р. спадкової справи № 1114/2016 до майна [PERSON], померлого 06.10.2105 р., недійсним не може бути задоволена з зазначених вище підстав. Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, суд виходить з наступного. 16.01.2017 р. державним нотаріусом [PERSON] одеської державної нотаріальної контори [PERSON] у спадковій справі № 1114/2016 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 2-39. Свідоцтво за номером у Спадковому реєстрі 60106386 видано [PERSON] на квартиру у [ADDRESS]. Вказане підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46434476 від 16.01.2017 р. (а.с. 145, 147) Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.06.2017 р. у вказаній справі апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, апеляційну скаргу представника Одеської міської ради задоволено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2016 р. скасовано, заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду. (а.с. 176) Враховуючи положення ст. 1277 ЦК України, якими передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2016 р., на підставі якого було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, скасовано, а отже вказане свідоцтво про право на спадщину підлягає визнанню недійсним та скасуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність визнання недійсним та скасування свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], яке зареєстроване в Спадковому реєстрі за № 60106386, в реєстрі нотаріальних дій № 2-39 та видане [PERSON] (колишнє прізвище [PERSON]) Л.П. 16 січня 2017 року державним нотаріусом [PERSON] одеської державної нотаріальної контори [PERSON], в іншій частині позовних вимог у їх задоволенні необхідно відмовити. Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст. 6 (право на справедливий суд), ст. 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст. 17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст. 1 Протоколу № 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном).

Outcome: partial