Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

У жовтні 2016 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт народження дитини - [PERSON], дата народження - [INFO], місце народження - Україна, Донецька область, місто Донецьк, мати - [PERSON], дата народження - [INFO], уродженка м.Донецька, громадянка України, батько - [PERSON], дата народження - [INFO], уродженець м.Донецька, громадянин України. В обґрунтування заяви, заявник вказав на те, що 28 грудня 2013 року він та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку за актовим записом №917. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Звернувшись до Красногвардійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію народження [PERSON] згідно медичного свідоцтва про народження за [NUMBER] від 29.09.2016 року, ними було отримано відповідь від 25.10.2016 року про те, що державна реєстрація народження дитини можлива за умови пред'явлення рішення суду про встановлення факту народження дитини, яке набрало законної сили, тому, заявник вимушений звернутись до суду із вказаною заявою. У судове засідання заявник не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Красногвардійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно ч.2 ст.257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. У відповідності до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Згідно з п.11 ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, заявник - [PERSON] з 28 грудня 2013 року перебуває у шлюбі з [PERSON] (арк.с.5). Встановлено, що [INFO] [PERSON] народила дитину - дівчинку, вагою 3000 грамів, в Донецькому Республіканському центрі охорони материнства та дитинства м.Донецька, про що мається копія медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від 29.09.2016 року, видане вказаною установою (арк.6). З метою реєстрації факту народження дитини і отримання свідоцтва про народження дитини, заявник звернувся до Красногвардійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, проте, у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини йому було відмовлено на підставі невідповідності медичного свідоцтва про народження дитини встановленим вимогам законодавства України. Судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що дружина заявника [INFO] народила дитину - дівчинку, вагою 3000 грамів, не оспорюється, а заявлена ним заява покликана на підтвердження наявності факту народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Однак, місто Донецьк Донецької області, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року за №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з тим, що [PERSON] народила дитину на території міста Донецьк Донецької області, на території якої нині жодний орган державної влади України не працює та відбувається антитерористична операція, суд погоджується з тим, що отримати свідоцтво про народження дитини, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України - є неможливим. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт народження дитини - [PERSON], яка народилася [INFO] в місті Донецьк Донецької області, матір'ю якої є [PERSON], [INFO], громадянка України, уродженка м.Донецька, батько - [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець м.Донецька, допустивши по справі негайне виконання рішення суду в порядку ч.4 ст.257-1 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved