Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 16.07.2020 року внаслідок недбалого відношення відповідача до сантехнічного обладнання власником квартири [ADDRESS] цього ж будинку відбулося залиття належної позивачу квартири, що підтверджується складеним комісією актом від 20.07.2020 року. Окрім матеріальної шкоди, яка згідно звіту експерта про незалежну оцінку становить 34563,00 грн., їй також була заподіяна і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та хвилюваннях, що негативно відобразилися на стані її здоров`я. Пошкодження майна призвело до порушення звичайного способу життя. Розмір відшкодування заподіяної їй моральної шкоди оцінює в сумі 10000,00 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 36763,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з розміру матеріального збитку в сумі 34563,00 грн. та 2200,00 грн. за виконану експертом роботу, а також 10000,00 на відшкодування моральної шкоди та просить стягнути понесені нею судові витрати. У судове засідання позивач не з`явилася, у поданій до суду заяві виклала прохання проводити розгляд справи в її відсутності, зазначивши про підтримання позову та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило, відзив на позовну заяву до суду не направила. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.\- Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу та [PERSON] згідно договорів дарування квартири від 13.03.2007 року, посвідчених державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори Кулініч Н.А. (а. с. 10-13). Власником квартири [ADDRESS] є відповідач на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.10.2020 року, виданого приватним нотаріусом Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області Отрищенко О.І., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.10.2020 року (а. с. 5, 6). Зі складеного 20.07.2020 року акту комісії в складі ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] , затвердженого директором ПП «КВЖРЕП-8» [PERSON] (а. с. 9), вбачається, що в квартирі [ADDRESS] мають місце затіклі плями на стелі та стінах кухні, коридору та ванної кімнати. Зі слів власника квартири [ADDRESS] , під час залиття вода стікала зі світильників та виливалася з електророзеток. Залиття виникло з розташованої вище квартири [ADDRESS] . Причиною залиття є неякісне різьбове з`єднання металопластикової труби на мережі холодного водопостачання до газової колонки. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У зв`язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність її вини у завданні шкоди. Проте відповідачем, яка є власником квартири [ADDRESS] , де й проживає згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 25.10.2020 року, у справі не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність її вини в залитті квартири позивача. Відповідно до звіту про незалежну оцінку матеріальних збитків, нанесених внасліок залиття житлової квартири [ADDRESS] та розташованого в ній рухомого майна, складеного ТОВ «ПАРТНЕР-ЕКС» від 07.08.2020 року (а. с. 8), станом на 28.07.2020 року ринкова вартість об`єкта оцінки - матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття житлової квартири [ADDRESS] та розташованого в ній рухомого майна, складає 34563,00 грн. Суд приймає до уваги зазначений висновок та стягує з відповідача на користь позивача 34563,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, а також 2200,00 грн. витрат за проведену оцінку матеріального збитку згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 22 від 14.08.2020 року (а.с. 14). При вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, судом враховуються спричинені їй душевні та моральні страждання, завдані пошкодженням належного їй майна, та пов`язані з перенесенням незручностей через проживання у пошкодженій підвищеною вологістю квартирі. Враховуючи характер правопорушення, глибину заподіяних позивачам душевних страждань, їх тривалість та наслідки, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та визначає, що на відшкодування моральної шкоди з відповідача підлягає стягненню 1000,00 грн. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1681,60 грн. за дві вимоги майнового характеру, понесені позивачем, що підтверджено документально (а. с. 1).

Outcome: partial