Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

У жовтні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд збільшити розмір аліментів призначений рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2010 з 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) на Ѕ частину, яку стягувати з [PERSON] на утримання дітей до досягнення ними повноліття, посилаючись на ті підстави, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2010 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та утримання [PERSON] та [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Так, на даний час сума аліментів становить приблизно 1150 грн. 00 коп. на двох дітей. Позивач зазначає, що з моменту прийняття рішення діти значно виросли та ходять до шкоди, то і збільшились їх потрібності щодо забезпечення належного рівня їх гармонійного розвитку та виховання, у зв'язку з чим звернулась до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилась, про слухання справи повідомлена належним чином. 25.05.2018 від представника позивача надійшла заява про слухання справи без її відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 15). Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 14). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У вказаному шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). 01.09.2010 на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва позивачу було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] та [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку (а.с. 3). Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, з огляду на викладені обставини в їх сукупності суд вважає збільшення розміру аліментів доцільним. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved