overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом примусового зняття з реєстраційного обліку. В своєму позові в обґрунтування заявлених вимог позивач послався на наступне. Він є власником житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Патріотична, 31, в якій зареєстрований але не проживає відповідач [PERSON] В добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації. Реєстрація відповідача в належному йому будинку порушує право власності позивача та чинить перешкоди у розпорядженні майном на свій розсуд. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, про дату та час повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 72 ЖК України, Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Патріотична, 31, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо нерухомого майна №69883502 від 06.10.2016 р. За адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Патріотична, 31, з 25.12.2007 р. зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області №870 від 13.03.2017 р. Згідно акту обстеження від 13.03.2017 р., складеного комісією у складі депутата Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області [PERSON], сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, що [PERSON] з 2007 року в житловому будинку, що розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Патріотична, 31, не проживає. Оскільки [PERSON] з 2007 року за місцем своєї реєстрації не проживає, спільний побут та господарство з позивачем не ведеться, суд вважає заявлені позовні вимоги цілком обґрунтованими, отже позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 72, 156, 163 ЖК України, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом у якому просить шлюб, зареєстрований 01.11.2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції міста Києва (актовий запис № 1500), розірвати посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з 2014 року, відсутність спільного господарства та спільного бюджету. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримують та просять його задовольнити. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки протягом чотирьох років спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. Рішення продумане позивачем та остаточне. Спорів, пов»язаних із сімейними відносинами не мають. Неповнолітніх дітей не мають. Відповідач позов не визнає, та просить у задоволенні позову відмовити. Визнає обставини відсутності спільного проживання, відсутності спільного бюджету та спільного ведення господарства. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2008 року про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції міста Києва (актовий запис № 1500) видано відповідне свідоцтво. Сторони на час судового засідання не мають неповнолітніх дітей. Відповідач не заперечує та підтверджує повідомлені позивачем обставини не проживання однією сім»єю з позивачем протягом останніх чотирьох років, відсутність ведення спільного господарства та спільного бюджету, спільних інтересів, спільних взаємних обов»язків. Відповідач пов»язує збереження шлюбу із невдалим вибором її чоловіка щодо його проживання на даний час із іншою жінкою, а також із необхідністю визнання його недієздатним. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 травня 2015 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 208, між ним та [PERSON] посилаючись на існування різних життєвих поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати взаємних почуттів та пошуку компромісів. Від шлюбу мають дитину, яка проживає з відповідачкою: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження від 12.01.2016 року [NUMBER]). У судовому засіданні представник позивача позов підтримує та просить його задовольнити. Представник позивача пояснив, що шлюбні відносини між сторонами справи остаточно припинені два роки тому та разом вони не проживають з того самого часу. 13.06.2017 через канцелярію суду відповідачка подала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності із залишенням діючого прізвища - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2015 року про що Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво - Святошинського району Київської області складено відповідний актовий запис № 208 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 5). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] Як вбачається з тексту позовної заяви, подружжя шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідачка у своєму клопотанні від 13.06.2017 року просить при розірванні шлюбу змінити її прізвище на дівоче - [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся д о суду з вказаним позовом. Заявлені вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 30 серпня 2014 перебуває з відповідачкою у шлюбі. Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні характери, погляди на життя, різні життєві цінності. Позивач втратив до відповідачки почуття любові та поваги, шлюбні відносини між ними припинені, примирення неможливе. У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO](а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 24 грудня 2004 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримав позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] та її представник [PERSON] визнають позов та не заперечують проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 24 грудня 2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Бориспільського МУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений актовий запис №515. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії I-БК №260051 від 24 грудня 2004 року (а.с.9). 5 січня 2005 року у них народились сини [PERSON] та [PERSON], а 6 червня 2009 року - син [PERSON] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії 1-ОК №006105 від 1 червня 2005 року, серії 1-ОК №006104 від 1 червня 2005 року та серії 1-ОК №133254 від 30 червня 2009 року (а.с.16-18). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Встановлено, що [PERSON] предявив вимогу про розірвання шлюбу. З квитанції (а.с.1) вбачається, що за предявлення такої вимоги він сплатив судовий збір в розмірі 640 гривень. Позов задоволений. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 4 вересня 2004 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] в судовому засіданні визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 4 вересня 2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Бориспільського МУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис №299. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-БК №251752 від 4 вересня 2004 року (а.с.5). 15 травня 2007 року у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №067682 від 7 червня 2007 року (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 05.05.2012 року. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] Позивач зазначив, що з відповідачкою разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначив, що стосунки з відповідачкою не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом із відповідачкою, а позивач буде утримувати дитину та приймати участь у її вихованні. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі. Зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, до початку розгляду справи надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 05.05.2012 р. у відділі РАЦСу Оболонського РУЮ м. Києва, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 463 (а.с. 4). [INFO] р. народилася [PERSON], батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Як з'ясував суд, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивач не має наміру зберігати сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що з 14.07.1978 року він працює на посаді начальника зварювального виробництва в Командитному товаристві «Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов і Компанія». Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 11 квітня 2017 року утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 74213,54 грн., про це свідчить довідка від 11 квітня 2017 року №343, яка була видана та підписана генеральним директором та головним бухгалтером КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов і Компанія». Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 74213,54 грн. В судове засідання позивач не з'явився, звернувся із заявою, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. Про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно, не рідше 2-х разів на місяць. Судом встановлено, що 14.07.1978 року він працює на посаді начальника зварювального виробництва в Командитному товаристві «Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов і Компанія». Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 11 квітня 2017 року утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 74213,54 грн., про це свідчить довідка від 11 квітня 2017 року №343, яка була видана та підписана генеральним директором та головним бухгалтером КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов і Компанія». Таким чином, заборгованість по заробітній платі становить 74213,54 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Розрахунок, наданий позивачем, проведений відповідно до вимог закону та відповідачем не спростований. Відповідач не надав суду доказів відсутності вказаної заборгованості. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 74213,54 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому архівних довідок № 752 від 07.12.2016 року, № 753 від 07.12.2016 року, № 754 від 07.12.2016 року, № 755 від 07.12.2016 року, виданих Городоцьким районним трудовим архівом Хмельницької області на ім'я [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що у грудні 2016 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Рівненській області із заявою про перерахунок пенсії. До заяви додані архівні довідки № 752 від 07.12.2016 року, № 753 від 07.12.2016 року, № 754 від 07.12.2016 року, № 755 від 07.12.2016 року, видані Городоцьким районним трудовим архівом Хмельницької області. У вказаних довідках значиться, що у фінансових документах про його роботу та заробітну плату на Городоцькому цукровому комбінаті, його прізвище зазначено «Барелюк» а не «Барилюк» у зв'язку з цим отримав відмову у перерахунку пенсії. Виправити допущену помилку неможливо оскільки Городоцький цукровий комбінат ліквідований, а документи передані на зберігання до трудового архіву, тому він змушений звертатися до суду з вказаною заявою. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 12.04.2017 року, якою заяву підтримав, просив розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи - Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 24.04.2017 року, якою просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обгрунтовою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначенні в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Вказаний факт підтверджується копією паспорта серії [NUMBER], виданого Городоцьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 19 серпня 1998 року року на ім'я [PERSON]. Встановлення даного факту необхідно заявнику для перерахунку пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом в якому зазначив, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2011 року з нього на користь його колишньої дружини [PERSON], на утримання їхніх неповнолітніх дітей: Крістіни, [INFO] та [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Посилаючись, що станом на теперішній час його матеріальне становище є незадовільним, розмір його пенсії складає 7261, 25 грн. на місяць, погіршився стан його здоровя, позивач просив зменшити розмір аліментів стягуваних з нього на користь відповідачки на утримання дітей до 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так судом встановлено наступне. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2011 року з позивача на користь відповідачки, на утримання їхніх спільних неповнолітніх дітей: Крістіни, [INFO] та [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач є батьком обох дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Дохід позивача, у вигляді пенсії, складає в середньому 7261, 25 грн. на місяць, що підтверджується відповідною довідкою з ПФУ. Позивач не працює і є пенсіонером. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про хворобу № 442 у 2006 році у позивача були виявлені: гіпертонічна хвороба 2 стадії, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, остеохондроз хребта з больовим синдромом, енцефалопатія 1 ст., хронічний гепатит та гастрит, остеоартроз, варикозна хвороба нижніх кінцівок, катаракта очей, хронічний простатит. У звязку із викладеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved