Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

У жовтні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 05.08.2017 року був укладений договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв`язку з чим [PERSON] станом на 16.07.2019 року має заборгованість 25658,33 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13172,89 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 9913,02 грн., заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 874,40 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 1198,02 грн. (процента складова). Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 25658,33 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 05.11.2019 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений судом строк сторони не надіслали заперечень щодо такого розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 05.08.2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, який складається із заяви та Умов та правил надання банківських послуг. З заяви [PERSON] вбачається, що останній ознайомлений та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, відповідач зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Договору, у разі невиконання зобов`язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1.1.7.11. Договору, зазначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. З поданого суду розрахунку, встановлено, що [PERSON] у порушення вимог кредитного договору не вносив передбачених платежів. Станом на 16.07.2019 року має заборгованість 25658,33 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13172,89 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 9913,02 грн., заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 874,40 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 1198,02 грн. (процента складова). За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем, позичальником, строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , становить 25658,33 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13172,89 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 9913,02 грн., заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 874,40 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 1198,02 грн. (процента складова). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1921 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved