overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/2 частини його доходів на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач надала до суду заяву про підтримку позову, згоду на заочний розгляд справи та про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином, про причину неявки не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення, зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дітей, які мешкають з позивачем - матір'ю дітей, та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів. (а.с. 5, 6, 7)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 6). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала до суду заяву про підтримку позову, згоду на заочний розгляд справи та про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 53020 с. Лозуватка про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які немають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд ухвалює заочне рішення, зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем - матір'ю дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів. (а.с. 3, 6, 7)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 2). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 22.05.1999 р. уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не змогли створити гарне подружжя, тому що в них різні погляди на життя, з приводу чого по різним питанням постійно виникали сварки, вони стали чужі один одному, втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження родини не можливе. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують два роки, проживають разом, однак спільного господарства не ведуть. Зазначає, що рік тому випадково дізналася, що чоловік порушує подружню вірність, має іншу жінку, з того часу відносини між ними ще більше погіршилися, на примирення вона категорично не згодна, їхня сім'я розпалася та поновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 22.05.1999 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 230, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Близько двох років подружжя спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально, доказів іншого суду не надано. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сім'ї суд вважає обох із подружжя, застосування засобів щодо примирення подружжя на думку суду є недоцільним. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій одиниці у розмірі 800 грн., щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 13.06.2009 р. уклала шлюб з відповідачем, від якого мають дитину -[PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя та взаємовідносини у родині, все це призвело до взаємного відчуження та небажання підтримувати шлюбні відносини. У грудні 2012 р. відповідач забрав свої особисті речі та пішов жити до своїх батьків. Зазначає, що на даний момент проживає з дитиною та своєю мамою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини майже не надає. Її мати отримує мінімальну пенсію та надавати допомогу на утримання дитини у неї змоги не має. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує допомогу у розмірі 130 грн., однак цієї допомоги на придбання продуктів харчування та речей першої необхідності не вистачає. [PERSON] не має постійного місця роботи, однак має неофіційний дохід. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, заяв про відкладення справи розглядом або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], батьками якої у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.09.2012 р. ( а.с.3). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а в разі ухилення від цього обов'язку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Відповідач є батьком дитини, в добровільному порядку постійно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому з нього підлягають стягнення аліменти на її утримання. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При ухваленні рішення суд враховує інтереси неповнолітньої дитини. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 27.11.2009 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 612. Одночасно просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки Софії, [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх його заробітків, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 22.12.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу виділені в окреме провадження. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають неповнолітню доньку Софію, [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з липня 2013 року та відновлення подружніх стосунків, збереження сімї стало неможливо у звязку із втратою почуття кохання та відсутністю взаєморозуміння з різних питань сімейного життя та ведення господарства. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Прізвище залишити шлюбне. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, просив надати строк на примирення. Після наданого судом строку для примирення позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Підтвердив, що шлюбні відносини вони не відновили. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 27 листопада 2009 року, який був зареєстрований Корабельним районним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 612. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку Софію, [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, так як вони мають різні погляди на життя і сімю, не ведуть сумісного господарства, тривалий час проживають окремо. Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їх неповнолітньої дитини. При цьому суд також враховує, що рішення сторін прийнято з усвідомленням його наслідків. Судом вживалися заходи щодо збереження шлюбу шляхом надання строку для примирення, проте подружні стосунки сторонами не були відновлені. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо залишення їй шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. В позові зазначила, що має дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Вона не працює, перебуває у відпусці по догляду за дитиною, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу в її в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач (а.с.4). Дитина мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надати матеріальну допомогу. Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, враховуючи дані обставини, матеріальне становище відповідача, вважає, що [PERSON] спроможній сплачувати позивачці аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що 31.07.2009 року вона уклала шлюб із відповідачем, до реєстрації шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. На данний час неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач надає допомогу на утриманні дитини не регулярно та не в достатньому обсязі. На підставі зазначеного, просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнав позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення позовної заяви не запречував. Вивчивши усі надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК судовий збір за подання позовної заяви, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки діти проживають з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яким просили визнати дійсним договір, укладений на товарній біржі, за яким позивачі купили квартиру [ADDRESS]. Позов обґрунтований тим, що всі умови договору виконані. В судовому засіданні представник позивачів вимоги позову підтримав. Відповідачі в судове засіданні не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Відповідно до копії договору купівлі-продажу №3-148 оформленого 02 жовтня 2001 р. універсальною товарною біржою «Миколаївська нерухомість 2000», [PERSON], [PERSON], [PERSON] купили у [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір нотаріально не посвідчувався, але сторонами фактично виконаний і право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на даний будинок зареєстровано БТІ 11 жовтня 2001 р. згідно реєстраційного посвідчення до договору купівлі-продажу № 17076 /а.с. 6/. Позивачі мають зареєстроване місце проживання у [INFO], згідно копій паспорту. Після укладення шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до ст. 47, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу нерухомості, що не посвідчений нотаріально, може бути визнаний судом дійсним, якщо однією стороною він виконаний повністю або частково, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення. З наведених обставин вбачається, що договір виконано повністю, претензій одна до одної з приводу його виконання сторони не мають, а тому, позов можливо задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 10.09.2011 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу дітей немає. За час сумісного проживання спільне життя не склалося, в сімї постійні сварки. На даний час подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим. На примирення не згоден. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить розглядати справу зайогої відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.11). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.12). Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, про що зроблено актовий запис № 145. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 13). Від шлюбу дітей немає. Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомив про те, що подружжя на цей час окремо проживають, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечувала, надалі в судове засідання не з'явилася, доказів поважності не явки не вказала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 29 листопада 1996 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Миколаєва Миколаївської області, актовий запис №820. Подружні відносини припинені, після надання строку на примирення поновлення сім'ї не відбулося. Мають сина [PERSON], [INFO]. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що спільного життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, фактичні шлюбні відносини припинені. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2003 року (а.с. 12). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично проживають окремо. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved