Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 04 червня 2015 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №213. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , 2015 р.н., та дочку [PERSON] , 2017 р.н. Вказала, що однією родиною з [PERSON] не проживають, спільне господарство не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинили з листопада 2017 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, позивачка з дітьми мешкає окремо, не працює, знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною до досягнення нею 3 років. Дочка [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного догляду, в тому числі медичного, має діагноз - вроджена прогресуюча гідроцефалія, є інвалідом з дитинства. У зв`язку з постійним доглядом за маленькими дітьми, позивачка не має можливості працевлаштуватись, її дохід складається лише із соціальної допомоги, а будь-яких інших джерел доходу вона не має, а відтак знаходиться у скрутному матеріальному становищі. При цьому відповідач є підприємцем, здійснює господарську діяльність, надає в оренду майно, яке є його власністю, займається інвестиційною діяльністю та має можливість надавати гроші на утримання позивачки. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною шести років. Позивачка та її представник [PERSON] , який діє на підставі договору про надання правової допомоги №83 від 15.06.2018 року, у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з обставин та підстав, викладених в позові, та просили їх задовольнити, а якщо суд прийде до висновку, то не заперечують проти стягнення аліментів у відсотковому відношенні. Додатково зазначили, що на момент звернення з позовом відповідач працював, займався підприємницькою діяльністю, тобто мав постійний дохід. Однак, з метою не утримувати дітей та дружину, протягом часу розгляду справи звільнився та припинив підприємництво. Підтвердили, що на теперішній момент, сторони шлюб розірвали, з відповідача стягнуті аліменти на утримання дітей, та син періодично буває за місцем проживання батька. Відповідач та його представник [PERSON] , який діє на підставі договору про надання адвокатських послуг від 12.06.2018 року, у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Позивач зазначив, що судовим наказом Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області з нього стягнуті аліменти на утримання двох малолітніх дітей Данила та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісячно. При цьому активно приймає участь у лікуванні молодшої дитини та надає матеріальну допомогу старшій дитині, діти періодично знаходяться за місцем проживання відповідача. Разом з тим, вказав, що позивачка змінила місце свого мешкання з дітьми самовільно, без узгодження з ним, постійно змінює його, ускладнює та заважає спілкуванню з дітьми, у зв`язку з чим, відповідач був змушений неодноразово звертатись до органів поліції та служби по справам дітей. Позивачка дійсно не працює, проте отримує соціальні допомоги на утримання дітей та витрачає їх за власним розсудом на власні потреби. На теперішній час [PERSON] не працює, його діяльність як суб`єкта господарської діяльності призупинена, майно, яке він міг надавати оренду у нього відсутнє, інвестиційна діяльність доходу не приносить, наявні лише збитки. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вказаної норм права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною - інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Право на утримання, вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 04 червня 2015 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №213, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.12.2018 року, яке набрало законної сили 16.04.2019 року, шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.07.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №835, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.07.2017 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №986, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Інформаційною довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичний осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №12-126-0851 від 02.04.2018 року, зазначено, що [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми: [PERSON] , 2015 р.н., та [PERSON] , 2017 р.н. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, призначено державну соціальну допомогу, як особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю. Законним представником (опікуном) дитини зазначено [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Кальміуським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 07.08.2019 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , актовий запис №11. Згідно наданих копій медичних документів, [PERSON] , [INFO] , має хронічне захворювання - вроджену прогресуючу гідроцефалію, з квітня 2015 року постійно спостерігається та обстежується лікарем дерматовенерологом, за станом здоров`я потребує відпочинку на морському узбережжі. Постійно перебуває під наглядом лікарів, потребує консультацій невролога, невропатолога, нейрохірурга, інфекціоніста, ЛФК постійно, масажу курсами, МРТ головного мозку в плановому порядку. У 2019 році за наполяганням матері направлялась в інститут нейрохірургії ім.акад. А.П.Ромоданова в м.Київ. Разом з тим, згідно копії листа Комунального закладу «Маріупольське територіальне медичне об`єднання здоров`я дитини та жінки» №01-17/1044 від 30.07.2018 року, дитина [PERSON] , 2015 р.н., до лікарів-спеціалістів дитячої консультативно-діагностичної поліклініки (ДКДП) з листопада 2017 року по липень 2018 року не звертався, на стаціонарному лікуванні не знаходився. Дитина [PERSON] , 2017 р.н., перебуває на «Д» обліку у дитячого невролога в ДКДП з 15.07.2017 року з діагнозом: Шунто-залежна гідроцефалія (ВПШ 24.08.2017), кістозно-гліозні зміни в наслідок перивентрикулярної лейкомаляції, синдром рухових порушень у вигляді формуючогося тетрапареза S>D, на тлі вродженої СМV - інфекції, є інвалідом з дитинства. Зверталась на прийом до дитячого невролога 02.11.2017 року та 01.02.2018 року. Дані наступні рекомендації: огляд окуліста на 08.12.2018 року, консультація нейрохірурга (лютий-март 2018 року у м.Києві), електроенцефалограма (талон на 09.02.2018 року), медикаментозна терапія (гліцин, агвантар), лікувальна гімнастика, масаж курсами. Рекомендований повторний огляд через 2 місяці. З 01.02.2018 року по липень 2018 року на прийомі ДКДП не була. У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судовим наказом Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.04.2018 року з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи утримання з 03 квітня 2018 року. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10.08.2018 року у задоволені заяви [PERSON] про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за нововиявленими обставинами відмовлено. Як зазначив відповідач в судовому засіданні, і проти цього не заперечувала позивачка, внаслідок відсутності постійного доходу по сплаті аліментів на утримання дітей зібралася заборгованість. Відповідно до наданих суду документів, 22.05.2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №22740060003029681 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ). За довідками про визначення торговцем цінними паперами при виконанні ним функцій податкового агента інвестиційного прибутку платника податку на доходи фізичних осіб, зазначено що інвестиційний прибуток [PERSON] за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року склав -43044,83 грн., за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року склав -250058,66 грн. Також суду надані підтверджуючи документи обох сторін про їх звернення до органів поліції відносно один одного, звернення до служби по справам дітей та органів опіки, а також подання ряду позовів до суду з різних підстав та обставин, що стосуються їх сімейних відносин. Згідно довідки Вищого навчального закладу комунальної форми власності «Маріупольський коледж мистецтв» №51 від 15.02.2019 року, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.04.2018 року по 31.01.2019 року становить 81998,21 грн. Наказом в.о. директора Вищого навчального закладу комунальної форми власності «Маріупольський коледж мистецтв» від 03.05.2019 року, [PERSON] 24.05.2019 року звільнено за згодою сторін. В матеріалах справи маються наявні кредитні зобов`язання відповідача, а також документи, що свідчать про сплату [PERSON] комунальних витрат. Також є обов`язок відповідача, реалізований позивачкою за судовим наказом, з відповідача стягнуті аліменти на утримання двох їх неповнолітніх дітей. Суд визначає, що опікування дитиною певною мірою обмежує можливості працевлаштування позивачки, втім, її потреба в матеріальній допомозі, не є вирішальною для існування права на утримання. Аналіз норми статті 84 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема, можливості чоловіка надавати вказану матеріальну допомогу. Отже, враховуюче наведене, судом встановлено, що на момент звернення позивачки до суду з даним позовом, [PERSON] дійсно мав постійний дохід, був працевлаштований. Разом з тим, на момент прийняття судом рішення, суд враховує матеріальне становище відповідача, відсутність отримування ним доходу, обов`язок сплати аліментів на утримання двох дітей, сплата кредитних обов`язків, а також витрати на комунальні послуги. Інших відомостей про можливість [PERSON] надавати матеріальну допомогу [PERSON] матеріали справи не містять. З урахуванням викладених обставин, положень ч.4 ст.84 СК України, суд не вбачає достатніх підстав вважати, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці, у зв`язку з чим в задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed