Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

У квітні 2014 року до Барського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Поверхом вище над квартирою позивача знаходиться квартира відповідача. Декілька разів квартиру позивача було затоплено, зокрема, як вказує позивач, останній раз 18.02.2014. 22.02.2014 комісією у складі депутата Барської міської ради [PERSON], членів ОСББ «Наш дім» [PERSON], слюсара-сантехніка [PERSON], у присутності сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та за участі [PERSON] було проведено обстеження квартири позивача та виявлено ознаки протікання з квартири [NUMBER], власником якої є [PERSON], про що свідчили точіння води зі стелі у коридорі, туалеті та ванній по усій довжині плити, через підтоплення квартири на стелі та стіні утворилися жовті плями, виявлено плями грибка, у ванній кімнаті почала відпадати штукатурка та облицювальна плитка, у коридорі від стін відпадають шпалери та багети. Позивач вказує, що усі члени комісії підписали вказаний акт. Згідно висновку спеціаліста вартість ремонту у квартирі позивача складає 381 грн. Оскільки відповідач не бажає добровільно відшкодувати вартість ремонту, позивач змушений звертатися до суду та просив стягнути з відповідача 381 грн матеріальної шкоди. У ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача крім матеріальної шкоди у сумі 381 грн, моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Збільшені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що було пошкоджено його майно. під час проведення ремонту з вини відповідача у квартирі позивача буде пилюка, крім того, відсутність у позивача коштів на проведення ремонту шкодить його проживанню у своїй квартирі (а.с. 39). У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 381 грн та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що вона дійсно мешкає у квартирі [ADDRESS], її квартира розміщена над квартирою позивача. У лютому 2014 це було у суботу або 15.02.2014, або 22.02.2014, до неї зателефонувала мати позивача - [PERSON], яка теж мешкає у квартирі з позивачем, та повідомила, що відповідач їх затопила, при цьому [PERSON] дуже сварилася. Після розмови відповідач усе перевірила у себе вдома та не виявила ніякого протікання, підлога у квартирі була скрізь сухою та крани закриті. Через 5-10 хвилин до неї прийшов [PERSON], який теж сварився, зайшов до квартири, побачив, що усе сухо. Оскільки [PERSON] та [PERSON] одразу почали її звинувачувати, не перевіривши, то відповідач сказала, щоб [PERSON] більше не приходив. Одночасно відповідач повідомила, що у її квартирі у ванній кімнаті вже деякий час був мокрий куток на стелі, мокра пляма була близько 50 см у діаметрі, причину якої так і ніхто не встановив. Відповідач пояснила, що якби у неї не була мокра стеля, то вона, не дивлячись ні на що, відшкодувала б позивачам вказані збитки, оскільки між ними довгий час були нормальні добросусідські відносини, раніше вона зверталася по допомогу до [PERSON], який замінював у її квартирі деяке сантехнічне обладнання. Крім того, позивач вказала, що необхідно з'ясувати причини підтікання у її квартирі та квартирі позивача, щоб подібне не повторювалося. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі ордеру серії ВН №004133 від 16.05.2014 та витягу з договору про надання правової допомоги (а.с. 46, 47), суду пояснив, що сам факт протікання у квартирі позивача не свідчить про те, що вода тече з квартири відповідача. Крім того, зазначив, що висновок спеціаліста є неналежним доказом вартості ремонтних робіт, та висловив зауваження щодо викладених у акті обстеження висновків комісії про причини пошкодження стану квартири [NUMBER], зокрема, про те, що затоплення квартири [PERSON] сталося у зв'язку з незадовільним станом сантехнічного обладнання та недбалого ставлення до комунікаційних систем у квартирі [NUMBER], власник якої є [PERSON], оскільки у судовому засіданні встановлено, що члени комісії у квартиру [PERSON] під час проведення обстеження не заходили. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що доглядає за матір'ю позивача (а.с. 13), тому часто буває у його квартирі. Вказала, що через підтоплення у квартирі [PERSON] здулася облицювальна плитка, на підлозі були калюжі. Пояснила, що акт обстеження не читала, підписала його у той день, коли його складали, точно не пам'ятає який це був день. Акт обстеження був написаний від руки, а не надрукований. На запитання свідок уточнила, що у квартиру [PERSON] вона не заходила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що живе у тому самому будинку, що і позивач та відповідач. У кінці лютого 2014 [PERSON] попросив його прийти до нього у квартиру. Свідок бачив у квартирі позивача на стелі краплі води по шву між панелями, на підлозі були ганчірки та миска, у яку крапала вода. Вода на стелі була у коридорі, кухні та кутку туалету. Потім через два-три дні, [PERSON] знову запросив свідка прийти, тоді у квартирі було двоє людей з будинкоуправління - слюсар та будинкоуправитель, сам позивач, його мати, його хресна і свідок. Було складено акт, який свідок прочитав та підписав, документ був складений рукописним способом. Через день чи два до свідка прийшов позивач з актом, що був надрукований, свідок підписав його. Додатково свідок повідомив, що у травні усіх мешканців їх будинку попередили, що через встановлені на даху будинку антени відбувається підтікання води у квартири, тому усі антени будуть демонтовані, що і було зроблено. Крім того, свідок вказав, що був у квартирі відповідача не у той день, коли складали акт, однак бачив, що у її квартирі є підтікання також, про що свідчить мокрий куток на стелі у ванній кімнаті. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є сусідом сторін у справі. У березні 2014 року позивач запросив його до своєї квартири, у коридорі, кухні та ванній на стелі були краплі води, на підлозі стояла миска, куди крапала зі стелі вода. Свідок також пояснив, що у квартирі позивача був двічі - на початку та у кінці березня. На запитання свідок уточнив, що у квартиру [PERSON] свідок не заходив та не має відповідної освіти для встановлення причини затоплення квартири позивача, вважає, що це логічно, якщо крапає зі стелі вода, то винен власник квартири поверхом вище. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у березні його запросив позивач у свою квартиру, де він побачив у квартирі пошкодження та склав акт, куди включив роботи, які необхідно виконати, щоб виправити пошкодження. Свідок пояснив, що зробив висновок про те, що квартира позивача затоплена через протікання через стелю з квартири поверхом вище, оскільки інакше бути не може, вода не може текти навпаки. Одночасно свідок вказав, що у інші квартири, зокрема і у квартиру відповідача, перед тим, як скласти висновок, він не заходив, свої висновки свідок базував на висновках акту обстеження, який йому пред'явив позивач. На запитання представника відповідача свідок [PERSON] уточнив, що у своєму висновку він зазначив, що квартира [PERSON] була затоплена через протікання через стелю з квартири поверхом вище, однак, з якої саме квартири поверхом вище, чи це квартира відповідача чи ще вище, свідкові невідомо. За клопотанням позивача у судові засідання були викликані свідки [PERSON] та [PERSON] Однак, у зв'язку з їх неодноразовими неявками позивач просив розглянути справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до даних копії договору дарування квартири [ADDRESS], що посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі №917 (а.с. 8, 9), та копії витягу про державну реєстрацію прав (а.с. 10) [PERSON] є власником вказаної квартири. Як вбачається з даних копії відповіді виконавчого комітету Барської міської ради Вінницької області від 25.02.2014 №2-Б-21/253, 18.02.2014 [PERSON] звертався до міської ради з приводу підтоплення своєї квартири, та 19.02.2014 депутатом Барської міської ради за участі працівників КП «Барське будинкоуправління» здійснено перевірку технічного стану житлової квартири [ADDRESS], у результаті якої складено акт та рекомендовано заявнику звернутися до суду (а.с. 11). Згідно з даними акту обстеження двокімнатної квартири [ADDRESS] від 22.02.2014, проведеного комісією у складі депутата Барської міської ради [PERSON], члена комітету ОСББ «Наш дім-2» [PERSON], слюсара-сантехніка [PERSON] та власника квартири [PERSON], у присутності сусідів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS], комісія дійшла наступних висновків: «Комісією встановлено, що пошкодження стану квартири [NUMBER], власник якої є [PERSON], сталося у зв'язку із незадовільним станом сантехнічного обладнання та недбалого ставлення до комунікаційних систем у квартирі [NUMBER], власник якої є [PERSON].» (а.с. 12). Відповідно до висновку спеціаліста вартість ремонтно-будівельних робіт після затоплення квартири [PERSON] [NUMBER] по [ADDRESS], становить 381 грн. Крім того, спеціаліст дійшов висновку, що квартира [PERSON] була затоплена через протікання через стелю з квартири поверхом вище (а.с. 14-16). Відповідно до даних копії карти виїзду швидкої медичної допомоги №1568 від 19.02.2014 за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] 18.02.2014 близько 16.30 год. були скарги на головний біль, запаморочення, мерехтіння мушок перед очима, шум у вухах та загальну слабкість (а.с. 18). Як пояснив позивач, що у його матері погіршився стан здоров'я через затоплення квартири та невизнання своєї провини відповідачем. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 509 ЦК України з наведених підстав і виникають зобов'язання, якими у свою чергу є правовідношення, у якому одна сторона, зокрема, зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на наведене для виникнення зобов'язання з відшкодування шкоди, необхідно встановити такі три обов'язкові елементи: наявність шкоди, особу, яка її завдала, та наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями або бездіяльністю цієї особи та шкодою, що настала. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Поряд з цим, відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оцінюючи надані позивачем докази на підставі наведених вище норм процесуального законодавства, суд дійшов наступних висновків. Виходячи із юридичного значення поняття «акт» - документ, складений декількома особами, що підтверджує встановлені факти або події. Даний документ носить лише засвідчувальний, а не причинно-наслідковий характер. Відтак, вказані у акті обстеження, що наданий позивачем, висновки про причину затоплення квартири позивача, суд розцінює як вихід за повноваження членів комісії, що складали вказаний акт. Крім того, у судовому засіданні було встановлено з пояснень самого позивача, відповідача та свідків, що члени комісії у квартиру [PERSON] не заходили та не оглядали стан її квартири на момент затоплення квартири позивача; суду не було надано доказів того, яким чином члени комісії встановили незадовільний стан сантехнічного обладнання у квартирі відповідача та її недбале ставлення до комунікаційних систем. Крім того, було встановлено у судовому засіданні, що відповідача не запрошували бути присутньою коли працювала комісія, хоча з тексту акту обстеження вбачається, що вона була присутня, однак, відмовилася підписати акт. Поряд з цим, судом було встановлено, що під час обстеження квартири позивача було складено акт рукописним способом, що підтвердили свідки. Однак, суду було надано акт, що виготовлений машинописним способом, який свідки не читаючи, підписували пізніше, коли до них особисто приходив позивач. Крім того, неможливо встановити коли саме проводилося обстеження квартири позивача, оскільки відповідно до відомостей, викладених у листі виконкому Барської міської ради від 25.02.2014 №2-Б-21/253, вказано, що обстеження було проведено 19.02.2014 (а.с. 11), натомість акт обстеження датований 22.02.2014, дата проведення обстеження у ньому відсутня. Таким чином, відповідно до положень ч. 1 ст. 59 ЦПК України акт обстеження від 22.02.2014 є недопустимим доказом у даній справі. Оцінюючи висновок спеціаліста, наданий позивачем на підтвердження вартості ремонтних робіт, суд виходить з наступного. Оскільки ч. 2 ст. 57 ЦПК України містить вичерпний перелік засобів доказування, і вказаний перелік не містить висновку спеціаліста, а у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не є експертом, то даний документ суд теж визнає недопустимим доказом у даній справі. Надаючи оцінку даним копії карти виїзду швидкої медичної допомоги №1568 від 19.02.2014, суд з огляду на положення ч. 1 ст. 58 ЦПК України визнає даний документ неналежним доказом у даній справі, оскільки він не містить інформації щодо предмета доказування. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав виникнення моральної шкоди. Позивач обґрунтував вимоги про стягнення моральної шкоди тим, що пошкоджено його майно, під час ремонту буде пилюка, що він не має коштів на проведення ремонтних робіт та необхідністю наймання робітників для проведення ремонту. Законодавець пов'язує виникнення моральної шкоди лише з одною із вказаних позивачем обставин - пошкодження майна (п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України). Однак, позивачем не було вказано чи зазнав він душевних страждань у зв'язку з пошкодженням його майна чи погіршувалися його здібності та у чому полягали вказані обставини, не надано жодних доказів. З огляду на викладе, та те, що у судовому засіданні не було встановлено що відповідач є винною особою у заподіянні шкоди позивачу, у позовних вимогах про стягнення моральної шкоди також слід відмовити. Таким чином, оскільки у ході судового розгляду суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, суд дійшов висновку, що у позові [PERSON] до [PERSON] слід відмовити. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають. Відомості про наявність судових витрат у відповідача у суду відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed