Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

У жовтні 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 жовтня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії, за яким позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 50000 доларів США під 12,85 % річних на строк до 25 жовтня 2013 року на споживчі цілі. Відповідач свої договірні зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість по кредитному договору у загальному розмірі 569711,55 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою своєї реєстрації. За таких обставин, за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. 26 жовтня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №028/25-391, за умовами якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредитні кошти, виплата яких здійснюється окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості до 50000 доларів США під 12,85 % річних на строк до 25 жовтня 2013 року. Відповідно до п. 1.2. договору кредит надається позичальнику на споживчі цілі. У відповідності до п. 3.3.6. договору позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. У пункті 4.2. договору зазначено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1., 2.7.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБ України, що діє у цей період. У відповідності до положення ст. 526 ЦПК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою та змінюваною. Тип процентної ставки визначається договором. Розмір процентів, тип процентної ставки, (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як убачається з матеріалів справи, відповідач отримав від банку у кредит грошові кошти у розмірі 50000 дол. США на споживчі цілі. [PERSON] допустив неналежне виконання умов укладеного договору, припинив сплачувати кошти на повернення кредиту у травні 2009 року, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 11 серпня 2014 року відповідач має заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №028/25-391 від 26 жовтня 2006 року у загальній сумі 569711,55 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 293944,67 грн., заборгованість за відсотками по користуванню кредитними коштами - 202395,41 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 45364,11 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 28007,36 грн. Повно та всебічно дослідивши обставини справ, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 26 жовтня 2006 року у загальному розмірі 569711,55 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved