Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, яка утворилася у зв`язку з несплатою відповідачем індексації розміру аліментів, та про стягненнярозрахованої на цю заборгованість неустойки по аліментам. В обґрунтування позову вказує, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2014 з [PERSON] стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у сумі 2000,00 грн., але не менше 30%, з індексацією, починаючи з 30.05.2014 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач самостійно сплачував щомісяця аліменти у розмірі 2000,0 грн., однак без суми індексації. Таким чином, утворилась заборгованість по аліментам, яка становить суму індексації станом на 08.10.2018. У позовній заяві позивачка просить стягнути заборгованість по аліментам (суму індексації) у розмірі 40756,66 грн. У зв`язку з виникненням цієї заборгованості позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несплачені аліменти відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, яка відповідає 100 відсоткам заборгованості, тобто 40756,66 грн. У лютому 2020 року представником позивачки надано оновлений розрахунок суми індексації і пені, однак при цьому із заявою про збільшення (зменшення) розміру позовних позивачка не зверталась. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, у якому він вказує на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень вказується, що відповідач є фізичною особою підприємцем, зареєстрований як платник єдиного податку. Середньомісячний дохід відповідача за 2014 рік склав 2293,55 грн., за 2015 рік 1986,91 грн., за 2016 рік 3933,31 грн., за 2017 рік 1144,00 грн., у 2018 році 1200,00 грн. Прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2014 році становив 1218,00 грн., у 2015 році 1378,00 грн., у 2016 році 1600,00 грн., у 2017 році 1684,00 грн., у 2018 році 1762,00 грн. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50% грошового доходу платника аліментів. [PERSON] сплачував аліменти у визначеному судом розмірі, який є вищим, ніж гарантований (мінімальний), у 2014, 2015, 2017 і 2018 роках, а тому у цей період індексація не нараховується. У 2016 році середньомісячний дохід становив 4392,50 грн., а тому з урахуванням сплаченого єдиного внеску сума індексації аліментів становить 455,50 грн., проти стягнення якої відповідач не заперечує. У додаткових запереченнях зазначає, що у відповідача відсутні доходи, з яких він може сплачувати аліменти вище гарантованого рівня, а тому у даному випадку не може застосовуватися і розраховуватися індексація аліментів. З наведених підстав, з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду від 2.08.2019 у справі №766/47/16, у задоволенні позову просить відмовити. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 16 ЦК Україниособа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2014 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісяця з урахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30.05.2014 і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04.09.2014 рішення суду залишено без змін (а.с.10-15). Виконавчий документ про стягнення аліментів було пред`явлено для примусового виконання до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя, 11.11.2014 було відкрито виконавче провадження №45398389 (а.с.18). Відповідач рішення суду про стягнення аліментів виконував добровільно й регулярно перераховував суму аліментів у визначеному судом розмірі, однак без суми індексації (а.с.58-114). Державною виконавчою службою індексація аліментів не проводилась, з такою заявою до державного виконавця стягувач аліментів не зверталась. За вказаних обставин позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам, яка складається із суми індексації аліментів на утримання сина [PERSON] за період з червня 2014 року до жовтня 2018 року, та суми індексації аліментів на утримання доньки [PERSON] за період з червня 2014 року до досягнення повноліття, тобто до [INFO] . Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. У частину другу статті 184 СК України були внесені зміни відповідно до Закону № 2475-VIII від 17 травня 2017 року, та відповідно до Закону № 2475-VIII від 03 липня 2018 року. До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення». У частині першій статті 2 цього закону визначені об`єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об`єктів не відносився. Верховний Суд України у своїй постанові від 06 листопада 2013 року, прийнятій у справі № 6-113цс13 висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг(стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» величину «101» замінено величиною «103». Таким чином, з правового аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» слідує, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсотка до 24 грудня 2015 року, з 24 грудня 2015 року така індексація проводиться в разі перевищення 103 відсотків. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2014, на відповідача покладено зобов`язання сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000,00 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 30.05.2014 і до досягнення повноліття, тобто до [INFO] , та на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000,00 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 30.05.2014 і до досягнення повноліття, тобто до [INFO] . Таким чином, позивачка має право на стягнення з відповідача індексації розміру аліментів. За період з часу присудження аліментів, тобто з 30.05.2014, і до набрання чинності\~Законом №1368-VІІІ, розмір аліментів, визначений в твердій грошовій сумі підлягав індексації відповідно до\~Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», яка застосовується до спірних правовідносин за аналогією\~закону\~на підставі\~ст. 8 ЦПК України, а починаючи з 12.06.2016, згідно із внесеними до зазначеного\~Закону\~змінами. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 17 липня 2003 року № 1078, зі змінами (далі - Порядок). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%. Відповідно до п. 10-4 Порядку (із змінами) визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 % грошового доходу платника аліментів. Наданий позивачем розрахунок індексації аліментів за період з вересня 2014 року по жовтень 2018 року виконаний відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення щодо обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та обчислення суми індексації, з урахуванням величини індексів інфляції за даними Державної служби статистики та у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, однак є невірним, оскільки здійснений без урахування того, що відповідач зобов`язаний був сплачувати аліменти на двох дітей у сумі 2000,00 грн. з часу присудження і до 27.10.2015, а після досягнення старшою дитиною повноліття у сумі 1000,00 грн. Індексація розраховується за наступною формулою: коефіцієнт індексації х сума аліментів, що підлягає індексації /100. З урахуванням коефіцієнта індексації, наведеного у розрахунку та обчисленого відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 17 липня 2003 року № 1078, суми аліментів, яка підлягала стягненню (2000,00 грн.), та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1218,00 грн. з вересня 2014 року по серпень 2015 року, та 1378,00 грн. з вересня 2015 по жовтень 2015 року) , сума індексації за період з 30.05.2014 по 27.10.2015 становить: вересень 2014 року 17,05 грн. (1,4 х 1218,00 /100 = 17,05 грн.), жовтень 2015 року 17,05 грн. (1,4 х 1218,00 /100 = 17,05 грн.), листопад 2014 року 63,34 грн. (5,2 х 1218,00 /100 = 63,34 грн.), грудень 2014 року 93,79 грн. (7,7 х 1218,00 /100 = 93,79 грн.), січень 2015 року 118,15 грн. (9,7 х 1218,00 /100 = 118,15 грн.), лютий 2015 року 158,34 грн. (13,00 х 1218,00 /100 = 158,34 грн.), березень 2015 року 200,97 грн. (16,5 х 1218,00 /100 = 200,97 грн.), листопад 2014 року 63,34 грн. (5,2 х 1218,00 /100 = 63,34 грн.), квітень 2015 року 276,49 грн. (22,7 х 1218,00 /100 = 276,49 грн.), травень 2015 року 437,26 грн. (35,9 х 1218,00 /100 = 437,26 грн.), червень 2015 року 669,90 грн. (55,9 х 1218,00 /100 = 669,90 грн.), липень і серпень 2015 року по 711,31 грн. (58,4 х 1218,00 /100 = 711,31 грн.), вересень і жовтень 2015 року по 804,75 грн. (58,4 х 1378,00 /100 = 804,75 грн.), а всього за вказаний період 5084,46 грн. З урахуванням коефіцієнта індексації, наведеного у розрахунку, суми аліментів, яка підлягала стягненню (1000,00 грн.), та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, сума індексації за період з листопада 2015 року по жовтень 2018 року становить: листопад і грудень 2015 року по 584,00 грн. (58,4 х 1000,00 /100 = 584,00 грн.), січень травень 2016 року по 608,00 грн. (60,8 х 1000,00 /100 = 584,00 грн.), червень листопад 2016 року по 701,00 грн. (70,1 х 1000,00 /100 = 701,00 грн.), грудень 2016 року лютий 2017 року по 771,00 грн. (77,1 х 1000,00 /100 = 771,00 грн.), березень травень 2017 року по 838,00 грн. (83,8 х 1000,00 /100 = 838,00 грн.), червень серпень 2017 року по 906,00 грн. (90,6 х 1000,00 /100 = 906,00 грн.), вересень листопад 2017 року по 965,00 грн. (96,5 х 1000,00 /100 = 965,00 грн.), грудень 2017 року лютий 2018 року по 1026,00 грн. (102,6 х 1000,00 /100 = 1026,00 грн.), березень жовтень 2018 року по 1095,00 грн. (109,5 х 1000,00 /100 = 1095,00 грн.), а всього за період з листопада 2015 по жовтень 2018 року 30692,00 грн. Таким чином, сума індексації аліментів за весь період стягнення становить 35776,46 грн. (5084,46 грн. + 30692,00 грн.). Частина 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано розрахунок індексації аліментів, який надано позивачем. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач посилається на те, що згідно розрахунку позивача, розмір аліментів разом із сумою індексації перевищував 50% його грошового доходу (окрім 2016 року). Суд критично оцінює вказані доводи, оскільки вони не підтверджені належними доказами. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач з 2001 зареєстрований як фізична особа підприємець, основний вид діяльності спеціалізована медична практика (а.с.31-37). Довідка\~Вознесенівського управління\~у місті\~Запоріжжі ГУ\~ДФС у\~Запорізькій області від 16.11.2018 містить відомості про обсяг доходу [PERSON] за 2017 рік та десять місяців 2018 року. Відомості за 2018 рік є довідковими і не остаточними. Інформація,\~надана Вознесенівським\~управлінням у\~місті Запоріжжі\~ГУ ДФС\~у Запорізькій\~області у листі від 27.11.2018, стосується розміру сплачених відповідачем податків і соціальних внесків, однак не є беззаперечним доказом його доходів. Суд враховує, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2014 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей було встановлено, що «відповідач окрім офіційного доходу має ще приватний кабінет, в якому постійно працює та має постійний дохід». Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04.09.2014, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін, були відхилені доводи відповідача щодо скрутного матеріального становища, оскільки крім іншого було встановлено, що відповідач являється співвласником рухомого і нерухомого майна, депозитних рахунків тощо. Крім того, як вбачається з позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері та рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2019 року у цій справі, яким позов задоволено і стягнуто з [PERSON] на утримання матері [PERSON] аліменти у розмірі 800,00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 03.08.2016 і довічно, [PERSON] визнав позов і ту обставину, що з урахуванням аліментів, які він сплачує на утримання дітей, він має можливість надавати матеріальну допомогу і на утримання матері, погоджується сплачувати аліменти у розмірі 800,00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону. Таким чином, встановлені судом обставини дають підстави не обмежуватися розміром доходу платника аліментів у зв`язку з встановленням наявності у нього витрат, що перевищують заявлений ним заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Позивачка також просить стягнути пеню у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому заборгованість по аліментам визначається розрахованою позивачем сумою індексації розміру аліментів, яку відповідач самостійно не сплачував. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Як встановлено судом, відповідач з часу призначення судом аліментів своєчасно і в повному розмірі сплачував аліменти на утримання дітей у визначеному судовим рішенням розмірі. Державною виконавчою службою індексація аліментів не проводилась, з такою заявою до державного виконавця стягувач аліментів не зверталась. У даному випадку пеня підлягає нарахуванню у відповідності до вимог\~ст. 196 СК України\~ на заборгованість по аліментам, а не на суму індексації. Підстави, з якими закон пов`язує право одержувача аліментів на стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути суму індексації аліментів у розмірі 35776,46 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує судові витрати щодо оплати судового збору з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial