overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 07.07.2004 року і спільно проживали до червня 2016 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, різні погляди на життя. Позивач в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи міститься його заява в якій позовні вимоги просить задовольнити, а справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином судовою повісткою, що була направлена їй за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно повідомлення УДПЗ «Укрпошта» поштове відправлення не вручено адресату та повернуто до суду з поміткою про причини невручення, а саме: «за закінченням терміну зберігання» Згідно довідки, виданої Гусятинською сільською радою Чемеровецького району № 287 від 27.10.2016 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою с.Гусятин по вул. Травнева, Чемеровецького району, однак на даний час знаходиться за кордоном. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України «у разі відсутності осіб, які беруть участь в справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином». На підставі п.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного, розходження поглядів на сімейні відносини, різні погляди на життя сторонни по справі не підтримують шлюбні стосунки та з червня 2016 року мешкають окремо. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551 грн. 20 коп. сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 15.04.1984 року і спільно проживали до вересня 2000 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO], який є повнолітній. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, різні погляди на життя. Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги просить задовольнити, термін на примирення не надавати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася по не відомій суду причині, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ( рекомендоване). На підставі п.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного, розходження поглядів на сімейні відносини, різні погляди на життя сторонни по справі не підтримують шлюбні стосунки та з 2000 року мешкають окремо. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551 грн. 20 коп. сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

\~ \~ \~ У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28.09.1991 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народилося двоє дітей, які на момен подачі заяви є повнолітніми. Нормальні подружні стосунки не склалися, через різні погляди на життя, сімейні обовязки, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, спільного господарства не ведуть з квітня 2016 року, проживають окремо. \~ \~ \~ В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, згідно позовної заяви просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 18.11.2016 року, якою позов визнала повністю, просила розглянути справу без її участі, залишити прізвище [PERSON]. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. \~ Судом встановлено, що 28 вересня 1991 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 200, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20.10.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. \~ Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідачка визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Глинської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, просив ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після [PERSON], який помер 05 грудня 2014 року. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 05 грудня 2014 року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина за законом. На звернення до нотаріальної контори за оформленням спадщини, йому було відмовлено у зв'язку з пропущенням строків прийняття спадщини. Причиною не оформлення спадщини являється те, що він не знав про наявність у батька державного акту на право власності на земельну ділянку так, як переглядаючи в батьківському будинку сімейні папки, серед різних документів виявив вказаний державний акт на земельну ділянку. Враховуючи, те що пропущено строк прийняття спадщини він змушений звертатися до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву від 16.11.2016 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача - Глинської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області подав до суду лист від 17.10.2016 року, яким заявлені вимоги визнав, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно з копією свідоцтва про смерть [PERSON], помер 05 грудня 2014 року в с. Глинськ Здолбунівського району Рівненської області. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, яка видана Здолбунівською державною нотаріальною конторою, щодо [PERSON], який помер 05 грудня 2014 року спадкова справа не заводилась. Доводи позивача [PERSON] про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає такими, які заслуговують на увагу, а тому вважає необхідним визначити йому додатковий строк для подання заяви тривалістю 60 днів, після набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свою заяву обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого РАЦС Індустріального р-ну м. Дніпропетровська 14.08.1975 року, актовий запис №830. Заявник зазначає, що оскільки його прізвище, написане на українській мові, то воно відрізняється від прізвища його матері в частині порядку розташування в прізвищі літер «е» і «є», то до заявника постійно ставляться питання з боку різних установ (державних і недержавних), підприємств організацій щодо цієї невідповідності. Теж саме питання виникне й у випадку оформлення права власності як у порядку дарування майна від матері до сина, так і у порядку спадкування. Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник не зявився, його представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав та наполягав на її задоволені. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 04 липня 1975 року народився заявник «Алексеенко Николай Александрович» (так записано російською мовою), в його свідоцтві про народження, виданого РАЦС Індустріального р-ну м. Дніпропетровська 14.08.1975 року, актовий запис №830, в графі мати записана «Алексеенко Людмила Михайловна» (так записано російською мовою). Згідно паспорту громадянина України серії АЕ587196 виданого Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 07.05.1997 мати заявника записана як [PERSON]. Згідно паспорту громадянина України серії АМ474849 виданого Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 17.07.2001 заявник записаний як [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.256 ЦК України, суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки від встановлення факту залежить виникнення цивільних прав та обовязків заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом про витребування на свою користь з незаконного володіння [PERSON] автомобіля марки ЗАЗ (модель 110558), номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2016 року відкрито провадження у даній справі. Разом з позовною заявою [PERSON] до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом вилучення у [PERSON] та передання на відповідальне зберігання ТОВ «ТД «Українські харчові технології» автомобіля марки ЗАЗ (модель 110558), номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Зі змісту ст. 151 ЦПК України вбачається, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи за заявою осіб, які беруть участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З позовної заяви та долучених матеріалів вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] виникли договірні відносини що оренди спірного автомобіля відповідальність за схоронність якого за договором покладається на орендаря. Відповідно до п. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Заява позивача про забезпечення позову не підлягає до задоволення, оскільки ініційований вид забезпечення позову фактично є вирішенням справи по суті без встановлення фактичних обставин та ухвалення рішення по справі, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб. Крім того, мотивуючи заяву про забезпечення позову позивач керується лише припущеннями щодо можливості знищення автомобіля і не враховує умов договору оренди які покладають відповідальність за настання таких випадків на орендаря. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вид забезпечення позову обраний позивачем не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з заявою, в якій зазначив, що [INFO] року помер батько заявника - [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина і заявник, являючись спадкоємцем за законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріусом їй було відмовлено у прийнятті даної заяви, у зв'язку з тим, що у свідоцтві про її народження у відомостях про батька зазначено прізвище та власне ім'я останнього [PERSON], а у свідоцтві про його смерть - [PERSON]. У зв'язку з цим представник заявника просить суд ухвалити рішення, яким встановити, той факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] В судове засідання заявник, його представник та заінтересована особа, які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з»явилися. При цьому, представник заявника, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності самого заявника, заяву останньої підтримав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, якщо такий факт має юридичне значення. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження заявника її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Довідкою виконавчого комітету Печанівської сільської ради Романівського району Житомирської області № 1328 від 19 грудня 2016 року підтверджується та обставина, що [PERSON] є дочкою [PERSON]. Наведені вище обставини свідчать про обґрунтованість доводів представника заявника, щодо наявності родинних відносин між заявником та [PERSON], а відмінності у написанні імені та прізвища батька заявника на переконання суду зумовлені їх фонетичними особливостями. Факт, про встановлення якого просить [PERSON], має для неї юридичне значення, оскільки вказаний факт пов'язаний з реалізацією спадкових прав заявника. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з заявою, в якій зазначив, що [INFO] року померла мати заявника - [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина і заявник, являючись спадкоємцем за законом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріусом йому було відмовлено у прийнятті даної заяви, у зв'язку з тим, що у свідоцтві про його народження у відомостях про матір зазначено власне ім'я останньої [PERSON], а у свідоцтві про її смерть - [PERSON]. У зв'язку з цим представник заявника просить суд ухвалити рішення, яким встановити, той факт, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] В судове засідання заявник, його представник та заінтересована особа, які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з»явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, представник заявника заяву підтримав, а заінтересована особа проти її задоволення не заперечила. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, якщо такий факт має юридичне значення. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження заявника його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Довідкою виконавчого комітету Колодяженської сільської ради Романівського району Житомирської області № 742 від 19 грудня 2016 року підтверджується та обставина, що [PERSON] дійсно є матір'ю [PERSON]. Наведені вище обставини на переконання суду свідчать про обґрунтованість доводів представника заявника, щодо наявності родинних відносин між заявником та [PERSON], а відмінності в написанні імені матері заявника зумовлені традиційним ототожнюванням цих імен. Факт, про встановлення якого просить [PERSON], має для нього юридичне значення, оскільки вказаний факт пов'язаний з реалізацією спадкових прав заявника. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, вказавши, що він народився він [INFO] в м. Запоріжжя, є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя з 2013 року. В 1972 році йому була видана трудова книжка, в якій вказано, що до прийняття його на роботу в Запорізький ордена трудового червоного прапору автомобільний завод «Комунар» він навчався в ПТУ -15 з 01.09. 1970 року по 02.07. 1972 року. Вказаний запис здійснений на підставі атестату [NUMBER]. Для підтвердження вказаного запису він звернувся в архів ДУЗ «Запорізьке МВПУ», в якому йому видали архівну довідку № 94/12 від 01.11. 2012 р. в якій написано: «[PERSON]» (рос.мовою), 1955 року народження у тому, що він дійсно навчався в міському професійно-технічному училищі № 15 м. Запоріжжя з 01.09. 1970 року по 20.07. 1972 року за фахом слюсар інструментальник. Наказ про зарахування № 96-к від 23.09. 1970 року (Книга наказів 1969-1972 р.р). Наказ про відчислення № 121-к від 20.07.1972 р. (Книга наказів 1969-1976 р.р.). Професія слюсар інструментальник, розряд другий, атестат [NUMBER]. Згідно наказу Міністерства освіти та науки України № 222 від 25.06.1999 року Міське професійне технічне училище № 15 м. Запоріжжя з 01.09. 1999 року реорганізовано шляхом злиття з Вищим професійним училищем № 27 м. Запоріжжя. Згідно наказу Міністерства освіти і науки України « Про поліпшення сеті професійно-технічних учбових закладів Запорізької області» № 643 від 29.06. 2010 року Вище професійне училище № 27 м. Запоріжжя було перейменоване на Державний навчальний заклад «Запорізьке машинобудівне вище професійне училище». Архівні дані ГПТУ знаходяться в архіві ДУЗ «Запорізьке МВПУ». Для перерахунку пенсії та врахування періоду навчання в училищі він звернувся до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя, але йому відмовили в перерахунку пенсії та порадили звернутися до суду з вказаною заявою у зв'язку з тим, що у вказаній архівній довідці № 94/12 від 01.11. 2012 р. допущена помилка в написанні його по батькові, замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Позасудовим шляхом виправити помилки він не може та просить суд встановити факт належності йому архівної довідки. До судового засідання заявник не з'явився, надавши суду заявою про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду в Комунрському районі м. Запоріжжя до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 16 лютого 2013 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розір-вати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не зявилась у судове засідання. Вона надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Крім того, відповідач просить відновити її дошлюбне прізвище (а.с.13). Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 16 лютого 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №45. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №205207 від 13 вересня 2016 року (а.с.7). 2 листопада 2013 року у них народилась дочка [PERSON] Ця обставини підтвер-джуються копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №339488 від 13 вересня 2016 року (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Згідно з ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстра-цією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ту обставину, щопісля розірвання шлюбу [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище Дворська, суд приходить до висновку про задоволення цієї вимоги.

Outcome: approved