Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

У квітні 2016 року до Василівського районного суду звернулася [PERSON], в особі представника [PERSON], із позовом до [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області.В позовній заяві зазначено, що квартира, яка розташована в СТО «Зелений Гай» [ADDRESS], належала на праві приватної спільної (сумісної) власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON]. Частки на вищевказану квартиру за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] жодним чином не визначались, таким чином частки є рівними та становлять по 1/3 кожному. Згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області №44 від 20 серпня 1996 року «Про присвоєння поштових адресів житловим будинкам і спорудам в с. Зелений Гай» житловому будинку №1 був присвоєний поштовий адрес: с. Зелений Гай вул. Зелена б.5. 10 листопада 1997 року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частина квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 10 березня 1993 року. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області на момент смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані та проживали: [PERSON] - дружина та [PERSON] - донька. Після смерті [PERSON], який помер 10 листопада 1997 року, [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори не звертались і протягом встановленого строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини не заявляли про відмову від спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], який помер 10 листопада 1997 року в рівних частках, а саме кожна по 1/6 частині вищевказаної квартири, але свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не отримували. Таким чином [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло є власницею 1/3 частини квартири, та 1/6 частини квартири, яку вона фактично прийняла після смерті батька [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину не отримала. 04 вересня 2015 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частина квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 10 березня 1993 року та 1/6 частина спадкового майна (вищевказаної квартири), а всього 1/2 частина спірної квартири. При житті [PERSON]ІІ. свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину квартири після смерті чоловіка [PERSON] не отримала. Відповідно до довідки виданої [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області на момент смерті [PERSON] разом з нею ніхто не проживав. Крім того, свідоцтво про право власності на житло від 10 березня 1993 року при житті [PERSON] було втрачено. 09 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої 04 вересня 2015 року [PERSON]. 23 березня 2016 року [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з не наданням документів, що посвідчує право власності та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім [PERSON] інших спадкоємців немає. На даний час право власності на спадкове майно, а саме - квартиру, яка розташована в [ADDRESS] позивачка не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Крім того, відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявник при подачі заяви для реєстрації права власності на нерухоме майно державному реєстратору повинен надати оригінал правовстановлюючого документу. В зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на житло виданого 10 березня 1993 року втрачене ще при житті [PERSON], то на даний час [PERSON] позбавлена можливості оформити право власності. Враховуючи вищевикладене, позивачка, в особі представника, просить суд визнати, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, розташовану в [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є рівними: по 1/3 частці кожного. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири, яка розташована в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 10 листопада 1997 року. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 04 вересня 2015 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, заявлені позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької областів судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори в Запорізькій областів судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що квартира, яка розташована в СТО «Зелений Гай» [ADDRESS], належала на праві приватної спільної (сумісної) власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON]. Частки на вищевказану квартиру за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] жодним чином не визначались, таким чином частки є рівними та становлять по 1/3 кожному. Згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області №44 від 20 серпня 1996 року «Про присвоєння поштових адресів житловим будинкам і спорудам в с. Зелений Гай» житловому будинку №1 був присвоєний поштовий адрес: с. Зелений Гай вул. Зелена б.5 (а.с.16). 10 листопада 1997 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №074312, виданим [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с.10). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частина квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 10 березня 1993 року. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області №334 від 07 квітня 2016 року на момент смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані та проживали: [PERSON] - дружина та [PERSON] донька (а.с.12). Після смерті [PERSON], який помер 10 листопада 1997 року, [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори не звертались і протягом встановленого строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини не заявляли про відмову від спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], який помер 10 листопада 1997 року в рівних частках, а саме кожна по 1/6 частині вищевказаної квартири, але свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не отримували. Таким чином [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло є власницею 1/3 частини квартири, та 1/6 частини квартири, яку вона фактично прийняла після смерті батька [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину не отримала. 04 вересня 2015 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №337188, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.13). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частина квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 10 березня 1993 року та 1/6 частина спадкового майна (вищевказаної квартири), а всього 1/2 частина спірної квартири. При житті [PERSON]ІІ. свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину квартири після смерті чоловіка [PERSON] не отримала. Відповідно до довідки №333 від 07 квітня 2016 року, виданої [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області на момент смерті [PERSON] разом з нею ніхто не проживав (а.с.14). Крім того, свідоцтво про право власності на житло від 10 березня 1993 року при житті [PERSON] було втрачено. 09 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої 04 вересня 2015 року [PERSON]. 23 березня 2016 року [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з не наданням документів, що посвідчує право власності та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Крім [PERSON] інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. На даний час право власності на спадкове майно, а саме - квартиру, яка розташована в [ADDRESS] позивачка не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Крім того, відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявник при подачі заяви для реєстрації права власності на нерухоме майно державному реєстратору повинен надати оригінал правовстановлюючого документу. В зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на житло виданого 10 березня 1993 року втрачене ще при житті [PERSON], то на даний час [PERSON] позбавлена можливості оформити право власності. Відповідно до ст.548 та ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року, чинному на 1997 рік, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на момент отримання спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.553 цього ж Кодексу, він не заявив відмову від неї. Згідно статті 524 ЦК України 1963 року, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 чинного Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи, що позивачка не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, враховуючи, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню, а саме, необхідно визнати, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, розташовану в [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є рівними: по 1/3 частці кожного; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири, яка розташована в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 10 листопада 1997 року; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 04 вересня 2015 року.

Outcome: approved