Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

У квітні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати за ним право власності на майно зазначене в Акті опису та арешту майна від 30.04.2013 р., а саме на: -автомобіль Volkswagen Passat, 1991 року випуску, реєстраційний номер 39722ХА (зареєстрований Харківським МРЕВ при УДАІ УМВС України в Харківській області 25.12.2002 року на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ ХАС № 635649) -свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ХАС № 635649; - ключі від автомобіля. Крім того, позивач просив виключити з Акту опису та арешту майна від 30.04.2013 р. та звільнити з-під арешту заначене вище майно. При цьому, позивач посилався на те, що 30 квітня 2013 р. старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] за адресою штрафного майданчика УДАІ УМВС України в Харківській обл. було описане, згідно виконавчого листа № 6-545/10/16 від 24.01.2011, виданого Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 998877, 80 грн, наступне майно: автомобіль Volkswagen Passat, 1991 року випуску, реєстраційний номер 39722ХА (зареєстрований Харківським МРЕВ при УДАІ УМВС України в Харківській області 25.12.2002 року на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ ХАС № 635649); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ХАС № 635649 та ключі від автомобіля. Вартість описаного майна, відповідно до акту опису та арешту майна від 30.04.2013 р. складає 5000, 00 грн. В подальшому, на описане майно було накладено арешт, встановлено обмеження права користуватися ним, та передано позиваачу на відповідальне зберігання. За фактом опису вказаного майна старшим державним виконавцем Марченко О.М. складено Акт опису та арешту майна від 30.04.2013 р. 15.01.2016 р. на адресу позивача направлено вимогу державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ [PERSON] про необхідність передачі на реалізацію описаного автомобіля. До вимоги державного виконавця було долучено копію акту опису та арешту майна від 30.04.2013 р. Позивач вважає, що все зазначене майно, яке було включено до акту опису та арешту майна від 30.04.2013 р. належить йому, оскільки було ним придбано за власні кошти, які належали йому особисто. 24 червня 1999 р. позивач отримав у власність автомобіль марки Volkswagen Passat, 1991 року випуску, реєстраційний номер 39722ХА шляхом надання [PERSON] на ім'я позивача довіреності з правом вчинення правочинів щодо експлуатації та продажу вказаного автомобіля. Крім того, на підтвердження зазначеного 24 червня 1999 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля. Факт продажу автомобіля також підтверджується розпискою [PERSON] про отримання ним грошових коштів у сумі 28 000 грн. за продаж автомобіля марки Volkswagen Passat, 1991 року випуску, реєстраційний номер 39722ХА. В подальшому, [PERSON]на ім'я позивача було видано довіреності аналогічного змісту від 20.06.2002 р. за реєстр. № 1-268; від 26.12.2002 р. за реєстр. № 5530; від 03.12.2005 р. за реєстр. № 3193; від 05.12.2008 р. за реєстр. № 2631. Згідно генерального доручення на автомобіль, посвідченого 24 червня 1999 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2-4095, [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником в ДАІ, нотаріальній конторі та інших установах з усіх питань, пов'язаних з автомобілем Volkswagen Passat, 1991 року випуску, реєстраційний номер 39722ХА, що зареєстрований РЕВ-1 УДАІ УВС Харківської області на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ХАС № 206446, виданого 22 жовтня 1996 року. 24 червня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] зобов'язався передати у власність [PERSON] автомобіль марки Volkswagen Passat, 1991 року випуску, державний номерний знак 39722ХА за 28 000 грн. Із розписки [PERSON] вбачається, що відповідач 24 червня 1999 року фактично продав позивачу [PERSON] автомобіль марки Volkswagen Passat, 1991 року випуску, державний номерний знак 39722ХА та за продаж якого отримав 28 000 грн. З урахуванням ст.ст. 218, 235, 328, 391, 392 ЦК України, позивач вважає, що фактично між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки Volkswagen Passat, 1991 року випуску, державний номерний знак 39722ХА, хоча із порушенням вимог, встановлених ст. 208 ч.1 п.3 ЦК України, а довіреність видана [PERSON] на ім'я позивача [PERSON], є лише удаваним правочином, з метою приховати інший правочин, а саме договір купівлі-продажу. Вчинення сторонами удаваного правочину не тягне за собою наслідків у вигляді визнання його недійсним, оскільки при вчиненні удаваного правочину настання його мети приховати інший правочин, бажають досягти обидві сторони, то й до відносин цих сторін застосовуються правила того правочину, якому відповідала їхня внутрішня воля і який вони насправді вчинили (ст. 235 ЦК України). Виходячи з того, що позивач придбав у власність автомобіль марки Volkswagen Passat, 1991 року випуску, державний номерний знак 39722ХА на підставі довіреності від 24 червня 1999 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2-4095 та договору купівлі продажу укладеного 24 червня 1999 року між [PERSON] та [PERSON], позивач на цей час вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту. 30 квітня 2013 р. старшим державним виконавцем Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа № 6-545/10/16 від 24.01.2011, виданого Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 998877, 80 грн., описано автомобіль Volkswagen Passat, 1991 року випуску, реєстраційний номер 39722ХА; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ХАС № 635649; ключі від автомобіля. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Позивач вважає, що накладенням арешту на спірний автомобіль, його обмежено у здійсненні свого права власності. Таким чином, враховуючи положення ст. 321 ЦК України, позивач вважає, що на зазначене вище майно не може бути накладено арешт за зобов'язаннями відповідача [PERSON] В судове засідання позивач та його представник не з»явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, представники позивача [PERSON]та [PERSON] подавали письмові заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»яіився, подав письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, просить задовольнити їх в повному обсязі та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача ПАТ «Мегабанак» [PERSON] в судове заяві дання не зявився, подав письмову заяву, в якій просить провести судовий розгляд без його участі, проти позовних вимог повністю заперечує та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі з підстав, викладених у раніше поданих письмових запереченнях Представник третьої особи - Київського ВДВС ХМУЮ в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заперечення, в яких проси відмовити у позовних вимогах [PERSON], з підстав, викладених письмово. Суд, перевіривши матеріали справи, подані до суду докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.06.1999 року [PERSON] складено розписку, з якої вбачається, що [PERSON] ([ADDRESS], паспорт І-ВЛ 509775 виданий Київським РВК м. Харкова) продав [PERSON] ([ADDRESS]) автомобіль Фольксваген Пассат, 1991 г.в., гос. № [NUMBER], та отримав від нього грошові кошти в сумі 28000,00 грн. / а.с. 11/ Також, 20.06.1999 року [PERSON] було видано [PERSON] нотаріально посвідчене доручення, відповідно до якого уповноважено [PERSON] керувати та розпоряджатися автомобілем, з правом здачі в оренду, міни, страхування та продажу автомобіля/ а.с. 15/ Крім того, 24.06.2002 р., 26.12.2002 р., 03.12.2005 р., 05.12.2008 р. [PERSON] видавав [PERSON] нотаріально посвідчені довіреності аналогічного змісту/ а.с. 14, 16, 17, 18/ В провадженні Київського ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження №25013465 з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Харкова по справі №6-545/10/16 про стягнення з боржника [PERSON] (код [NUMBER]) заборгованості за кредитним договором в розмірі 998877,80 грн./ а.с. 42/ В ході виконавчого провадження при перевірці майнового стану боржника згідно відповіді, що надійшла з ВДАІ Київського району було виявлене майно, що за боржником зареєстроване право власності на транспортні засоби, зокрема автомобіль Volkswagen Passat, 1991 року випуску, днз 39722 ХА. Постановою державного виконавця було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, а також винесено постанову про розшук майна боржника./ а.с. 43, 44/ Автомобіль Volkswagen Passat, 1991 року випуску, днз 39722 ХА було затримано працівниками ДАІ та 30.04.2013 року державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ було складено відповідний акт опису та арешту майна боржника [PERSON], автомобіль передано на відповідальне зберігання [PERSON]. Державним виконавцем встановлено обтяження на розпорядження арештованим майном./ а.с. 7, 10/ 15.01.2016 року Державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ [PERSON] направлено на адресу позивача [PERSON] №603/5, якою зобов'язано відповідального зберігання [PERSON] передати описане та арештоване майно Volkswagen Passat, 1991 року випуску, днз 39722 ХА на реалізацію з метою погашення заборгованості боржника./ а.с.6/ Відповідно до\~\~ч.1\~ст. 11\~\~ЦПК України\~\~суд\~\~розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних\~\~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~\~участь у справі.\~\~ Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~\~кожна сторона\~\~зобовязана довести\~\~ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі - продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов'язується передати майно /товар/ у власність другій стороні покупцеві, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно / товар/ і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч.5\~ст. 656 ЦК України\~особливості договору купівлі - продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Частиною 1\~ст. 328 ЦК України\~передбачено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.4\~ст.334 ЦК України\~якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Частиною 1\~ст. 210 ЦК України\~визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно зі\~ ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт»\~транспортні засоби, в тому числі легкові автомобілі» підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі\~ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», реєстрація, перереєстрація зняття з обліку транспортних засобів здійснюється згідно з\~Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Відповідно до п.1 цим порядком встановлюється єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів. У п.2 Порядку зазначено, що вони є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів. Згідно п.8 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України №1388 перед відчуженням, передачею транспортні засоби повинні бути зняти з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Пунктом 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388\~встановлено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. В силу п.п.7, 8 зазначеного Порядку власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарний біржах. Пункт 8 Порядку серед повного переліку документів, які є підставою виникнення права власності і підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, не передбачає договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного фізичними особами в простій письмовій формі. Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Згідно з п.40 цього Порядку зняття з обліку транспортних засобів\~проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа,що посвідчує\~\~особу,\~\~виконавчого\~\~напису\~\~нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Таким чином, до вчинення зазначених дій продавець транспортного засобу не вправі його відчужувати, а покупець набувати право власності на транспортний засіб. У справах за позовом про визнання права власності на автомобіль із підстав придбання його за договором купівлі-продажу,\~\~суд може задовольнити такий позов у тому разі, коли встановить, що сторонами були додержані правила\~ЦК України\~щодо укладення договору купівлі-продажу такого майна, зокрема і подальша перереєстрація транспортного засобу. Крім того, згідно Постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2015 р. зокрема зазначено, що правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробцика, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України. За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову). Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Проте, досліджені матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що [PERSON], який з 1999 р. користувався спірним автомобілем, \~було вчинено будь-які з вище зазначених дій, передбачених Порядком державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, зокрема не знято спірний автомобіль з обліку в органах ДАІ та проведено перереєстрацію вищезазначеного автомобіля. Таким чином, відповідно до вимог\~ст. 334 ЦК України, законодавством передбачено, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Укладений між [PERSON] та [PERSON] договір, оформлений розпискою не є підтвердженням переходу права власності на спірний автомобіль від [PERSON] - [PERSON], оскільки позивач в установленому законом порядку не здійснив державну реєстрацію автомобіля на своє імя, не отримав на нього правовстановлюючі документи, сторони не укладали договір купівлі-продажу у встановленій законом формі, у звязку з чим, на думку суду, не відбулось переходу права власності на спірний автомобіль. Також суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про виключення з акту опису та арешту майна від 30.04.29013 р. та звільнення з під арешту спірного автомобіля. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є\~\~необґрунтованими, безпідставними, недоведеними,\~\~у звязку з чим задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed