Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з відповідачем. Поряд з цим, 08 грудня 2017 року звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення суду, яка була прийнята судом до розгляду. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб зареєстрований у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 54 між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] , - розірвано. Після розірвання шлюбу, прізвище [PERSON], [INFO], залишено [PERSON]. У січні 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з заявою про винесення у справі додаткового рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення суду. В заяві заявниця вказувала про те, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. У відповідності до свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 057074 від 15.10.2007 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, сторони від спільного шлюбу мають дитину [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, зважаючи на вище вказані обставини та факти, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], він зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану заяву за відсутності осіб, які не зявилися, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду. Суд дослідивши матеріали справи, вважає заяву про ухвалення додаткового рішення у справі такою, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність зазначення в основному рішенні від 14.12.2017 року, а саме вказати наступне: Стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 30 жовтня 2017 року в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з огляду на вище викладене та зважаючи на матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявниці заявлених про ухвалення додаткового рішення по справі з метою усунення неповноти основного рішення по даній справі.

Outcome: approved