Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що з 25 червня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час вони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття та судові витрати. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності та взаємозв'язку, приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони з 25 червня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №878. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч.3 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з оплати правової допомоги в розмірі 250 грн., що підтверджується наявними в справі доказами та на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved