Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживач та стягнення грошових коштів з депозиту по закінченню вкладу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.01.2015 року між ними та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договори банківських вкладів (депозитів) №300131/159696/3-15 ([PERSON].), №300131/159662/3-15 ([PERSON].) «Нові гроші» (в гривні), у відповідності з яким вони розмістили вклади, кожний на суму 155000 грн., строком на 3 місяці, з 19.01.2015 року до 19.04.2015 року, зі щомісячною виплатою 25% річних. На неодноразові звернення до відповідача з вимогою про повернення вкладів, у зв'язку з відсутністю готівкових коштів у відділенні, позивачам було відмовлено у видачі вкладів, за допомогою банкомату отримати грошові кошти також немає можливості, оскільки кошти знаходяться на заблокованих рахунках «за вимогою», куди вони були переведені без згоди позивачів. Отже, на теперішній день за відповідачем залишається заборгованість по видачі вкладу згідно договору №300131/159696/3-15 на суму 155 000 грн. та договору №300131/159662/3-15 на суму 155 000 грн. Просили стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON], кошти за договором банківського вкладу №300131/159696/3-15 від 19.01.2015 року у сумі 671273 грн. 97 коп. (з яких 155000 грн. сума залишку вкладу, 465000 грн. пені, 1273,97 грн. 3% річних та 50000 грн. моральної шкоди) та на користь [PERSON] кошти за договором банківського вкладу №300131/159662/3-15 від 19.01.2015 року у сумі 671273 грн. 97 коп. (з яких 155000 грн. сума залишку вкладу, 465000 грн. пені, 1273,97 грн. 3% річних та 50000 грн. моральної шкоди). Позивачі у судове засідання не прибули, попередньо надіславши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.01.2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) №300131/159696/3-15 «Нові гроші» (в гривні), у відповідності з яким він розмістив вклад суму 155000 грн., строком на 3 місяці, з 19.01.2015 року до 19.04.2015 року, зі щомісячною виплатою 25% річних. Цього ж дня, 19.01.2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) №300131/159662/3-15 «Нові гроші» (в гривні), у відповідності з яким вона розмістила вклад суму 155000 грн., строком на 3 місяці, з 19.01.2015 року до 19.04.2015 року, зі щомісячною виплатою 25% річних. Відповідно до п.6 договору, після закінчення строку депозитного договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених п. 5.1 Основних умов. 06 та 07 квітня позивачі звернулись до відповідача із заявами про повернення вкладів в термін, визначений договорами, а саме 19.04.2015 року, на що отримали письмові відповіді про те, що постановою правління НБУ банки зобов'язано обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси банків та банкомати у межах 150000 грн. на добу на одного клієнта. 22.04.2015 року позивачі повторно звернулись до відповідача із заявами про видачу вкладів. Проте, на неодноразові звернення до відповідача з вимогою про повернення вкладів, у зв'язку з відсутністю готівкових коштів у відділенні, позивачам було відмовлено у видачі вкладів, за допомогою банкомату отримати грошові кошти також не мають можливості, оскільки кошти знаходяться на заблокованих рахунках «за вимогою», куди вони були переведені без згоди позивачів. Станом на день розгляду справи сума заборгованості по видачі вкладу згідно договору №300131/159696/3-15 на суму 155 000 грн. та договору №300131/159662/3-15 на суму 155 000 грн. У відповідності зі ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується не території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належна кількість продукції й обслуговування; звертання до суду й іншим уповноваженим органам державної влади за захистом порушених прав. Згідно зі ст. 41 Конституції України, «кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканим…». Згідно з положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконним та безпідставним, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України, банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Вказаний закон станом на день подання позовної заяви відсутній. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від повернення вкладу є протиправними. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача складає 155000 грн. основного боргу за кожним договором депозиту. Крім того, з суд приходить до висновку, що з відповідача має бути стягнена пеня за прострочення виконання зобов'язання та 3 % річних за несвоєчасне повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту). Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 грудня 2013 року розглянув справу № 6-140-цс 13, предметом якої був спір про стягнення з банку на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних за несвоєчасне повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту). При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого за змістом ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд, перевіривши розрахунок наданий позивачами, вважає за необхідне обмежитись розміром неустойки (пені), яку необхідно стягнути з відповідача за несвоєчасне виконання зобов'язань, в межах основної суми боргу за вкладами, оскільки нарахований позивачами розмір пені значно (більш ніж у три рази) перевищує суму боргу. Отже, станом на день розгляду справи, загальна сума заборгованості за договором банківського вкладу №300131/159696/3-15 «Нові гроші» від 19.01.2015 року, яку необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON] становить - 311273,97 грн., з яких: 155000 грн. сума залишку вкладу, 155000 грн. пені за прострочення видачі вкладу та 1273,97 грн. та 3 % річних за несвоєчасне повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту). Загальна сума заборгованості за договором банківського вкладу №300131/159662/3-15 «Нові гроші» від 19.01.2015 року, яку необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON], станом на день розгляду справи, становить - 311273,97 грн., з яких: 155000 грн. сума залишку вкладу, 155000 грн. пені за прострочення видачі вкладу та 1273,97 грн. та 3 % річних за несвоєчасне повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту). Вимога про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки встановлено, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов'язань, а договором не було передбачено відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 грн.

Outcome: partial