Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

у квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 152/07/13-N від 16.07.2007 року. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між АКБ «Форум», правонаступником якого з 19.04.2010 року є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та [PERSON] 16 липня 2007 року був укладений кредитний договір договором № 152/07/13-N, відповідно до умов якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 99 000,00 (дев'яносто дев'ять тисяч) доларів США 00 центів із строком користування по 15 липня 2032 року і сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами. Згідно умов кредитного договору п. 1.1. цільовим використанням кредиту є придбання житла. Згідно п. 2.3. кредитного договору відповідач здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 330,00 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок [NUMBER] Сімферопольській філії АКБ «Форум», МФО 384890. Банк виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором , та у відповідності до вимог п. 3.1.1. кредитного договору надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі - 99 000,00 (дев'яносто дев'ять тисяч) доларів США 00 центів, однак [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, а саме з лютого 2014 року не здійснюється повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 3.2.2. кредитного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, за змістом п. 2.5. кредитного договору несплата позичальником процентів в терміни, встановлені п.2.7. кредитного договору, є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки. Крім того відповідачем порушені вимоги, встановлені в п. 3.3.7 кредитного договору, за змістом якого він зобов'язаний був протягом дії кредитного договору застрахувати предмет застави на користь банку. В забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки, посвідчений 16.07.2007р. реєстровим номером 3965. На підставі зазначеного договору іпотеки відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме : квартиру №6, що розташована за адресою: м. Сімферополь, вул. Леніна,буд. 10, яку, відповідно до вимог п. 3.3.7. кредитного договору зобов'язаний був страхувати протягом всього періоду дії кредитного договору. Відповідач користуючись кредитними коштами, повернення яких забезпечено іпотекою, жодних доказів її страхування, як це передбачено в п.3.3.7 кредитного договору, банку не було надано. Тому, позивач просив суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості по кредитному договору № 152/07/13-N від 16 липня 2007 року в розмірі 89 585, 23 (вісімдесят дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять ) доларів США 23 центи, що станом на 03.04.2015р. становить 2 106 103, 31 (два мільйони сто шість тисяч сто три) гривень 31 копійка, а також штраф - 5 000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі, які повідомлялись в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та [PERSON] 16 липня 2007 року був укладений кредитний договір договором № 152/07/13-N (а.с.14-17), відповідно до умов якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 99 000,00 (дев'яносто дев'ять тисяч) доларів США 00 центів із строком користування по 15 липня 2032 року і сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами. Згідно умов кредитного договору п. 1.1. цільовим використанням кредиту є придбання житла. В забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) укладено договір іпотеки (а.с. 23-26), посвідчений 16.07.2007р. реєстровим номером 3965. На підставі зазначеного договору іпотеки відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру №6, що розташована за адресою: м. Сімферополь, вул. Леніна, буд. 10, яку, відповідно до вимог п. 3.3.7. кредитного договору зобов'язаний. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти (а.с.22), а останній, всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконав їх. Статтею 629 ЦУ України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 626 та 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. П. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» , встановлено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті , суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штраф, пеня) (ч.2 ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що станом на 03.04.2015року за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором № 152/07/13-N від 16.07.2007 року. в розмірі 89 585,23 (вісімдесят дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять ) доларів США 23 центи,також штраф - 5 000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором. Враховуючи зазначене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений ст. 11 ЦК України, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 УПК України не надано доказів про виконання своїх обов'язків щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в справі. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 559, 611, 625-627, 638, 649, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 64, 179, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд, -

Outcome: approved