Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з вищезазначеню позовною заявою. Вказувала, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 3,450 га, що знаходиться в межах Острійківської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері через пропуск встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про те, що її померлий брат, якому матір заповідала все своє майно, не оформив спадщину, а також посилаючись на поганий стан здоров`я, позивач просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність в якій позовні вимоги визнав. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 12.04.2000 року складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Острійківської сільської ради Білоцерківського району, яким [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.9) [INFO] померла [PERSON], що підтверджується даними наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть (а.с.5). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай), яка розташована на території Острійківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, розміром 3,450 га в межах згідно з планом, що вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що вбачається з копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серії [NUMBER], виданого Острійківською сільською радою (а.с.6,7). Листом № 1854/02-14 від 10.11.2016 року державного нотаріусаУзинської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельниченко Л.В. повідомлено суд, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не відкривалась та надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується даними наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть (а.с.10). Позивач по справі [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], що вбачається з даних копії свідоцтва про народження (а.с. 11). В матеріалах справи наявна довідка КЗ КОР Білоцерківського обласного онкодеспансера від 11.10.2016 року № 201 видана [PERSON] про те, що вона перебуває на диспансерному обліку з 1998 року з основним діагнозом «рак тіла матки». Постановою державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON]. Постанова нотаріуса мотивована посиланнями на пропуск заявником встановленого ч. 1 ст. 1272 ЦК України шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини, тобто заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved