Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 травня 2009 року Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою належить 2/3 частини квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований він та відповідач по справі [PERSON], яка є його донькою. З 2008 року відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі не мешкає без поважних причин, її речі в квартирі відсутні. Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає позивачу в користуванні та розпорядженні його власністю, він вимушений сплачувати за останню комунальні послуги, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON], позов підтримали, просили його задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім іншого, зазначили, що відповідачу ніхто не чинить перешкоди в користуванні квартирою. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 травня 2009 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі під номером №3-1255 позивачу [PERSON] належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] Відповідач [PERSON] не проживає за адресою своєї реєстрації з 2008 року. Дані обставини підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], яка показала, що є сусідкою позивача. Відповідач не проживає у квартирі десь з 2008 року. Факт не проживання відповідача [PERSON] та відсутність її особистих речей в спірній квартирі також підтверджуються наданим актом КПЖЕП № 39 від 16 червня 2014 року наявним в матеріалах справи. Реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу розпоряджатися своєю власністю, у зв'язку з чим він звернувся до суду. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше року без поважних причин, тобто є такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялася.

Outcome: approved