Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у червні 2014 року під час рейдової перевірки, представниками ПАТ «Київенерго» було виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника. У зв'язку з чим складено акт порушення та проведено розрахунок вартості не облікованої електричної енергії. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг за не обліковану електричну енергію у сумі 11 484,09 грн. та стягнути судові витрати. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про підтримання позовних вимог, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відтак, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Згідно зі ст.3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.ст. 26, 27 Закону «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов'язаних з обслуговуванням об'єктів електроенергетики; порушення правил користування енергією; дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об'єктів електроенергетики виконувати свої службові обов'язки, тощо. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, на підставі акта перевірки, оформленого в установленому порядку, за наявності порушень, передбачених цією статтею, видають у межах своєї компетенції суб'єктам господарської діяльності постанови або розпорядження про накладення штрафів за встановленою формою. Правила користування електричною енергією для населення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357 та є обов'язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно з п.п. 9, 10 Правил споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків передбачених цими Правилами. Прилади обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Прилад обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника. У разі встановлення приладу обліку в квартирі (будинку) або іншому об'єкті споживача енергопостачальник складає акт про збереження пломб у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Відповідно до п. 14 Правил у разі виявлення зовнішнього пошкодження приладу обліку, зриву пломби або його несправності в роботі споживач зобов'язаний негайно письмово повідомити про це енергопостачальника. За приписами ст. 18 Правил якщо виникає необхідність тимчасового використання електричної енергії для виконання споживачем робіт протягом декількох годин або діб і встановлення приладу обліку недоцільно або неможливо, споживач повинен звернутися за відповідним дозволом на тимчасове безоблікове використання електричної енергії до енергопостачальника та укласти з ним відповідний договір. Відповідно до п. 32 Правил у разі необхідності використання електричної енергії без встановлення приладу обліку (для виконання тимчасових робіт) споживач оплачує спожиту електричну енергію на підставі договору про тимчасове безоблікове користування електричною енергією, який оформляється під час отримання споживачем відповідного дозволу енергопостачальника. Пунктом 42 Правил встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об'єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки; не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування електричною енергією у квартирі або на іншому об'єкті письмово повідомити енергопостачальника про розірвання договору та розрахуватися за спожиту електричну енергію, включаючи день виїзду. Відповідно до п.53 Правил користування електричною енергією для населення у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Як убачається з матеріалів справи, відповідач є споживачем електричної енергії на підставі укладеного між сторонами договору. 16.06.2014 року контролерами ПАТ «Київенерго» складено акт про порушення №34233, відповідно до якого виявлено порушення споживачем ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 36 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації поза розрахунковим засобом обліку. Крім того, складено акт про усунення порушень. На засіданні комісії по розгляду акта про порушення від 20.07.2016 року №048775 прийнято рішення про нарахування вартості не облікованої електричної енергії у сумі 2878,09 грн. 22.09.2016 року представниками позивача складено акт про порушення №048861, за змістом якого виявлені порушення ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», пп. 2, 4 п. 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника. На засіданні комісії по розгляду акта про порушення від 16.06.2014 року №34233 прийнято рішення про нарахування вартості не облікованої електричної енергії у сумі 11 484,09 грн. Станом на 01.04.2017 року заборгованість за актом порушення ПКЕЕН №34233 відповідачем не сплачена та складає суму 11 484,09 грн. Таким чином, шляхом самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі, відповідач порушив взяті на себе договірні зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, - На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved