Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] в лікарні м. Суми помер його рідний брат - [PERSON], до цього спадкодавець постійно мешкав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина у виді земельних ділянок, розташованих на території Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. [PERSON] за своє життя склав заповіт, яким усе належне йому майно розпорядився передати після його смерті його рідному брату, тобто фізичній особі - позивачу по справі [PERSON], дане спадкове розпорядження є чинним на день розгляду даної справи та ніким неоспорено. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом не має. Оформити право на спадщину на спадкові земельні ділянки позивач не може, через те, що його рідний брат [PERSON] не встиг зареєструвати право власності на земельні ділянки та в зв'язку з втратою оригіналів Державних актів, а отримати дублікат даних актів в зв'язку зі змінами в чинному земельному законодавстві з 01 січня 2013 року він не може. Уважаючи себе спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], просив суд визнати за ним право власності на: земельну ділянку загальною площею 2,4585 га, розташовану в с. Капустинці Липоводолинського району Сумської област; земельну ділянку загальною площею 0,0636 га, розташовану в [ADDRESS], призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; а також на земельну ділянку загальною площею 0,3735 га, розташовану в [ADDRESS], призначену для ведення особистого селянського господарства, як набуті позивачем в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, додатково подавши письмові докази в підтвердження позовних вимог. Відповідач, представник Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, в судове засідання не з'явився, але в своїй письмовій заяві селищний голова позов визнав в повному обсязі, просить суд розглянути справу без присутності представника ради. Представник відділу Держземагенства у Липоводолинському районі, як третя особа, до суду не з'явився, але в письмовій заяві не заперечував проти позову, просив справу розглянути без участі представника відділу Держземагенства у Липоводолинському районі. Приватний нотаріус Липоводолинського районного нотаріального округу, Сумської області [PERSON], в суд не з'явилася, але в письмовій заяві не заперечувала проти позову, просила справу розглянути без участі представника нотаріальної контори. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін та третіх осіб, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши обставини справи, в якій достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено факт смерті [INFO] у віці 55 років [PERSON] в м. Суми, який був рідним братом [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчено секретарем Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 09 червня 2006 року, реєстровий № 250. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався у встановленому порядку. Інших спадкоємців першої черги за законом та за заповітом після смерті [PERSON] судом не встановлено (а.с.6,7,8,9,10,31). Згідно з довідкою № 131-02-16 від 28 квітня 2014 року, виданою виконкомом Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, [PERSON], який помер [INFO] в м. Суми, до дня смерті проживав один в [ADDRESS] (а.с.31). З архівної копії Державного акту на право приватної власності на землю серії CМ № 105367 від 20 травня 2005 року вбачається, що [PERSON], який мешкає в [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2004 року № 376 перейшло право приватної власності на земельну ділянку площею 2,4585 га, яка розташована на території Капустинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка раніше належала на праві приватної власності гр. [PERSON] (матері позивача) на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Капустинської сільської ради народних депутатів від 12 червня 2001 року та про що було оформлено відповідний Державний акт серії IV-СМ № 028511 (а.с.13,14). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2004 року спадкоємцем майна гр. [PERSON], яка померла [INFO], є її син [PERSON], який на той час проживав в [ADDRESS]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складалося: із земельних ділянок, що розташовані на території Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, загальною площею - 2,46 га, в тому числі рілля- 2,12 га, кормових угідь - 0,34 га, які передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-СМ № 028511, виданого Капустинською сільською радою 02 квітня 2002 року; із права на майновий пай в сумі сто тридцять гривень в пайовому фонді майна ТОВ «Грунь», який розміщено в с. Капустинці Липоводолинського району, і належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП - СУ-IX № 13139, виданого Капустинською сільською радою 02 квітня 2002 року (а.с.12). Згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 2,4585 га, що вартість, переданої у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Капустинської сільської ради земельної ділянки належної, гр. [PERSON], станом на 2013 рік становила 62675,42 грн. (а.с.15). Також з архівної копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 335975 від 03 липня 2006 року вбачається, що [PERSON], який мешкав в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2004 року № 378 перейшло право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0636 га, яка розташована на території [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Дана земельна ділянка раніше належала на праві приватної власності на землю [PERSON] на підставі рішення XVI сесії XXIII скликання Капустинської сільської ради народних депутатів від 26 березня 2002 року та про що було оформлено відповідний Державний акт серії I-СМ № 024378 (а.с.17,18). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2004 року спадкоємцем майна гр. [PERSON], яка померла [INFO], є її син [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складалося із земельних ділянок, розташованих на території Капустинської сільської ради Липоводолинського району в [ADDRESS] на одному земельному масиві площею - 0,44 га в межах згідно з планом, в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,06 га, та для ведення селянського господарства - 0,38 га, що належало померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-СМ № 024378, виданого Капустинською сільською радою 02 квітня 2002 року (а.с.16). Згідно з витягом із технічної документації на земельну ділянку загальною площею 0,0636 га, яка перейшла у спадщину [PERSON] і належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 335975 від 03 липня 2006 року, її вартість станом на 2013 рік становила 30905,52 грн. (а.с.19). З архівної копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 335974 від 03 липня 2006 року вбачається, що [PERSON], який мешкав в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2004 року № 378, перейшло право приватної власності на земельну ділянку площею 0,3735 га, яка розташована на території [ADDRESS] та призначена для ведення селянського господарства (а.с.20). Згідно з витягом із технічної документації на земельну ділянку площею 0,3735 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, та яка перейшла у спадщину [PERSON] і належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 335974 від 03 липня 2006 року, вартість земельної ділянки станом на 2013 рік становила 7278,38 грн. (а.с.21). Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом (а.с.10). При визнанні права власності на земельну ділянку, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування. Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Частиною 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, а згідно з п. г) ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України право власності на земельні ділянки громадяни України набувають в порядку прийняття спадщини. Прийнявши в установленому законом порядку [PERSON], спадщину після смерті свого брата [PERSON], із часу її відкриття набув права на успадковані земельні ділянки (це право володіння, користування ними відповідно), а право розпорядження зазначеними вище земельними ділянками у позивача, як спадкоємця [PERSON], виникає з часу державної реєстрації його права власності на вказану нерухомість (ч.2 ст.1299 ЦК України). Тобто права на вищевказані земельні ділянки входили у спадкову масу, яка виникла після смерті [PERSON] Крім цього, відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку не може бути перешкодою в оформленні його спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті його брата [PERSON] Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими. За життя право власності на спірні земельні ділянки належало на законних підставах гр. [PERSON], тому [PERSON], як спадкоємець за заповітом, має право на вказану спадщину, а тому при відсутності оригіналу правовстановлюючого документу у позивача право останнього підлягає судового захисту у спосіб визнання за ним прав на вищевказане нерухоме майно.

Outcome: approved