Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

У квітні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що з відповідачем у шлюбі не перебувала, проте, від нього має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у житті і вихованні не приймає. Вказані обставини ставлять позивача у скрутне матеріальне становище. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], у розмірі 1000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.04.2010 року у [PERSON] і [PERSON] народилась донька [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-НО № 340856 від 21.04.2010 року (а.с.4). Відповідно до довідки Степанівської сільської ради від 10.04.2017 року № 491, [PERSON] фактично проживає за адресою: [INFO] і має наступний склад сімї: [PERSON] донька, [INFO], [PERSON] син, [INFO], [PERSON] - мати, [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами статті 182 СК України розмір аліментів визначається з урахуванням таких обставин, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, даних у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При цьому в ч.2 вказаної статті визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до довідки про доходи за 2016 рік, [PERSON] не має доходів, проте в судовому засіданні він зазначив, що працює у людей і має нерегулярний дохід. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно достатті 174 ЦПК України суд у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене вище, ураховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який визначений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі щомісяця є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем позову, тобто з 12.04.2017 року. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 640 грн. (1600 грн. х 0,4 /100). За таких обставин,

Outcome: approved