overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У квітні 2014 року, [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 1994 року, мають двох дітей, один з яких неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, чим ставить позивача в скрутне становище. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, до повноліття дитини. У судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач - позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, відповідач - позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, сторони взяли шлюб 05 березня 1994 року. Шлюб зареєстровано Кіровською сільською радою Долинського району Кіровоградської області, актовий запис № 07. Від подружнього життя сторони мають двох дітей, один з яких є неповнолітнім - [PERSON], [INFO]. Вказане стверджується копіями свідоцтв про одруження сторін та про народження дитини (а.с. 4-5). Таким чином, позов ґрунтується на вимогах ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якого, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у добровільному порядку не надає, що для позивачки є обтяжуючим фактором. Відповідач є приватним підприємцем, дохід отримує нерегулярно, заробіток його мінливий, тому позовні вимоги про присудження аліментів у твердій грошовій сумі, піддягають задоволенню у повному обсязі, оскільки ґрунтуються на законі. Стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб, відповідач не має. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 11.02.2007 року зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, втрату почуття любові і взаємної поваги, внаслідок чого часто виникали непорозуміння та конфлікти і що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач вважає неможливим збереження сім'ї, тому просила суд розірвати шлюб та після реєстрації його розірвання залишити їй прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений, про що свідчить розписка про одержання поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.02.2007 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Заболотненської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 2, про що видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сім'я [PERSON] фактично розпалася і шлюбних відносин вони тривалий час не підтримують. За таких обставин суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 209, 213 - 215, 224 - 228 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 24.07.2004 року зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, втрату почуття любові і взаємної поваги, внаслідок чого часто виникали непорозуміння та конфлікти і що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач проживає за іншою адресою. За таких обставин позивач вважає неможливим збереження сім'ї, тому просила суд розірвати шлюб та після реєстрації його розірвання залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, де зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений, про що свідчить розписка про одержання поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24.07.2001 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Красносільської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 3, про що видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сім'я [PERSON] фактично розпалася і шлюбних відносин вони тривалий час не підтримують. За таких обставин суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 209, 213 - 215, 224 - 228 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 26.07.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС Літинського районного управління юстиції Вінницької області. Дітей від шлюбу сторони не мають. Сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на життя та вподобання. Крім того, відповідач зловживав спиртними напоями, постійно виникали сварки, в період яких він погрожував позивачу фізичною розправою. В зв'язку з цим, позивач прийшла до переконання, що сім'ї у них не буде, тому звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивач не з'явилася, попередньо надавши заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд ухвалив заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 26.07.2011 року, судом встановлено, що 26.07.2011 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 69 (а.с. 6). Встановлено судом і те, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 серпня 2013 року між нею та відповідачем у Полтавському міському палаці шлюбів, був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1021. Від шлюбу спільних дітей не мають. В зв'язку з тим, що кожен з них має різні характери та погляди на життя, між ними постійно виникали сварки, які призвели до розпаду сім'ї. Сторони проживають окремо, віддалились один від одного. Вважає, що сім'я розпалась, налагодження сімейних відносин є неможливим та суперечить її інтересам, тому просила розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з»явилася, направила заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, на розірвання шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року року між [PERSON] та [PERSON] у Полтавському міському палаці шлюбів був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1021. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. У зв'язку з несумісністю характерів, різними поглядами на життя, сім'ю та ведення домашнього господарства, сторони втратили почуття поваги та кохання один до одного. Шлюбні та сімейні стосунки між ними припинені у лютому 2014 року. Спір про майно не заявлено. Враховуючи те, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки сторони миритися не бажають, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За цей час у них народилася донька [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо, дитина перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що добровільно сплачує аліменти на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьками записані сторони (свідоцтво [NUMBER]). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Заболотненської сільської ради. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що добровільна сплата аліментів здійснюється за згодою батьків. Представник позивача пояснив, що [PERSON] не згодна, щоб відповідач з власної ініціативи сплачував аліменти, тому суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що він добровільно сплачує кошти на утримання доньки. Крім цього, відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Враховуючи наведене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За цей час у них народилося двоє неповнолітній дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо, діти перебувають на її утриманні, у зв'язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини його доходу щомісячно. В судове засіданні позивач не з'явилася, але надала суду заяву, де зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони мають двох спільних неповнолітній дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження яких батьками записані сторони. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Крижопільської селищної ради № 1270 від 08.04.2014 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Враховуючи наведене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку. Враховуючи складність виготовлення мотивувальної частини рішення, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, дитина перебуває на її утриманні. Коштів на утримання сина відповідач не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, тому вона просила стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Батьками у свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] записані сторони. Дитина перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Городківської сільської ради № 456 від 31.03.2014 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач утримує дитину, відповідач працездатний, хворіє та потребує витрат на лікування, на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї нема. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що 04.09.2013 року вона надала [PERSON] у позику 27 000 грн., про що написала розписку. Згідно розписки борг повинен повертатись за наступним графіком: в строк до 15.09.2013 року - 6750 грн., в строк до 30.09.2013 року - 6750 грн., в строк до 15.10.2013 року - 6750 грн., в строк до 31.10.2013 року - 6750 грн. Відповідач умови договору не виконала, позику не повернула. Тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу 27 000 грн. та судовий збір в сумі 270 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась, про час і місце слухання справи повідомлялась. Представник позивача-[PERSON] направив заяву про слухання справи у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, будучи повідомленою належним чином про дату слухання справи, причини неявки не повідомляла. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що як вбачається з розписки, 04 вересня 2013 року [PERSON] отримала у [PERSON] позику в розмірі 27 000 грн. Розпискою встановлено графік повернення боргу, а саме: в строк до 15.09.2013 року - 6750 грн., в строк до 30.09.2013 року - 6750 грн., в строк до 15.10.2013 року - 6750 грн., в строк до 31.10.2013 року - 6750 грн. [PERSON] умови договору не виконала, позику не повернула У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений письмово і на підтвердження отримання коштів надано розписку, оригінали яких приєднані до матеріалів справи, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги те, що відповідач у встановлений строк не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув позивачу позику, прострочивши тим самим виконання грошового зобов'язання, то позовні вимоги щодо стягнення суми боргу в розмірі 27 000 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення пені від суми несплачених аліментів. Зазначала, що згідно рішення Крижопільського районного суду з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини доходу щомісячно, починаючи з 16.09.2010 року до досягнення сином повноліття. Однак відповідач від самого початку сплачує аліменти із затримками у два-чотири місяці. З цих підстав позивачка просила стягнути з відповідача 1615,32 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів та судові витрати. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, про що надав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки відділу державної виконавчої служби Крижопільського РУЮ, виданої 25.03.2014 року, відповідачем з вересня 2010 року по лютий 2014 року включно, систематично допускалися заборгованості по сплаті аліментів. Згідно розрахунку неустойка у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення складає 1615,32 грн. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, розмір якого становить 243 гривні 60 коп. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 196, СК України ст.ст. 88, 130, 174 ЦПК України, суд

Outcome: approved