Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11 листопада між нею та відповідачем був укладений шлюб. За час перебування в шлюбі у них народилося двоє спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Наразі шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, діти проживають з нею. Вона самостійно матеріально забезпечує синів , доглядає та виховує їх. Відповідач в супереч вимога закону, ухиляється від свого батьківського обовязку щодо утримання дітей, матеріальної допомоги, яку він надає недостатньо для належного утримання дітей, участі у вихованні не приймає. Вона сама змушена утримувати та виховувати дітей, на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, кошти, які вона отримує недостатньо для належного та необхідного забезпечення та утримання неповнолітніх дітей. Оскільки між ними згоди щодо виплати аліментів не досягнуто, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача та також 1000 грн. аліментів щомісячно на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надавалв заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 11 листопада 2008 року, який було зареєстрованого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис №3122, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК №101252 від 11.11.2008 року. [PERSON] є батьком дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №358490 від 22.06.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №443152 від 03.07.2013 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, і, як батько дітей, відповідно до вимог Закону, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання до досягнення ними повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей та платника аліментів, те, що на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. Як встановлено судом позивачка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Звертаючись до суду з даною позовною вимогою, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, проте суд вважає, що дана вимога підлягає частковому задоволенню та приходить до висновку про можливість сплати відповідачем аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] трирічного віку, виходячи з того, що при присудженні аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить з вимог ч. 1 ст.. 184 СК України, згідно якої якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, проте як наголошено в своїй позовній заяві позивачкою, відповідач працевлаштований та працює в Інформаційно-консультаційній компанії «Інтелект груп», та має регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Таким чином підстав для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі судом не встановлено. Як передбачено ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial