Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], (Позивач) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просила ухвалити рішення яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі - [PERSON], яка померла [INFO]. Ухвалою суду від 23.10.2014р. за вказаним позовом відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с. 14). В судовому засіданні 05.12.2014р. за клопотанням Позивачки судом здійснено заміну Відповідача, а саме: замість неналежного - Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації до участі у справі залучено належного - Київську міську раду. У зв'язку з цим Позивачем в цьому ж засіданні подано уточнену позовну заяву, в якій Відповідачем вказано - Київську міську раду, а третьою особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. (а.с.23-26, 31). Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С. на запит суду направив копію спадкової справи №15/2012, до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 35-70). Після ознайомлення з матеріалами спадкової справи у січні 2015р. Позивачем ще раз була подана уточнена позовна заява, в якій в якості співвідповідача зазначено [PERSON] (а.с. 84-87). Крім того, згідно уточненої позовної заяви від 30.01.15 Позивач у зв'язку зі зміною прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» на підставі укладеного шлюбу 03.10.14 з [PERSON] просила в подальшому іменувати її як [PERSON]. У судовому засіданні 30.01.2015р. судом прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, згідно якою співвідповідачем залучено [PERSON] (адреса проживання вказана в заяві до нотаріуса: [ADDRESS]), яка як вбачається з матеріалів спадкової справи також подавала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 89) З урахуванням уточнених позовних заяв, прийнятих судом 05.12.14 та 30.01.15, свої позовні вимоги Позивач вмотивувала тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON]. Зазначила, що вона є дочкою [PERSON], а її батько ([PERSON]) є в свою чергу сином - [PERSON]. 04 грудня 2010 року Позивач вступила в шлюб з [PERSON], дівоче прізвище «[PERSON]» змінила на «[PERSON]». Однак рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.09.2012 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу Позивач прізвище не змінювала, залишила «[PERSON]». Пізніше вона знову вступила в шлюб з [PERSON] і змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. [PERSON] заповіт складено не було. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] міг бути її син - батько Позивача - [PERSON]. Однак [PERSON] помер [INFO], тобто ще до смерті [PERSON]. Тому, після смерті [PERSON], Позивач, як її онука являється спадкоємцем за законом першої черги по праву представлення. В жовтні 2014 року Позивач звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Позивачу був наданий лист, в якому останній було повідомлено про неможливість на даний час включення її до кола спадкоємців по спадковій справі №15/2012, відкритій після померлої [INFO] [PERSON] за її заявою у зв'язку з пропущеним строком на прийняття спадщини. При цьому Позивачка зазначила, що строк для прийняття спадщини нею був пропущений з поважних причин, так як про смерть бабусі їй тривалий час відомо не було, оскільки до смерті останньої у зв'язку із збігом тяжких сімейних обставин вони певний період часу не спілкувалися. Так, в 2010 році, Позивач вийшла заміж. [INFO] народила доньку [PERSON]. Однак сімейне життя між Позивачем та її колишнім чоловіком [PERSON] не склалося, фактично в шлюбі вони прожили лиш декілька місяців, а шлюб був офіційно розірваний рішенням Ірпінського міського суду Київської області лише 25 вересня 2012 року. В цей складний для Позивача період, після народження доньки, помирає її батько [PERSON], а саме [INFO]. І після смерті батька відносини з бабусею [PERSON] загострилися. Бабуся досить тяжко переживала смерть сина [PERSON], який помер в досить молодому віці - 41 рік, уникала спілкування як з матір'ю Позивача так і з нею, спілкуватися не бажала. Крім того, на той час Позивач проживала в місті Ірпені Київської області, а бабуся проживала в місті Києві за адресою: [ADDRESS], тому навіть випадково десь з нею зустрітися не могла. З часу смерті батька з бабусею Позивач не бачилася. Про смерть бабусі дізналася випадково в вересні 2014 року від спільних знайомих, тому вчасно, в строк передбачений законодавством заяву про прийняття спадщини Позивач подати не могла з об'єктивних та поважних причин. З огляду на зазначене Позивач просила визначити їй додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В судовому засіданні за клопотанням представника Позивача було допитано двох свідків: [PERSON] та [PERSON], які були попереджені про кримінальну відповідальність у відповідності до положень ст.ст. 384-385 КК України, та повідомили суду, що Позивачем дійсно було пропущено строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини з поважних та незалежних від неї причин, так як про смерть бабусі [PERSON] Позивачу відомо не було. Свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є рідною тіткою Позивача (рідна сестра матері), з народження знає Позивача та має добрі відносини, спілкується як з Позивачем так із сім'єю останньої. Досить добре знала покійну бабусю Позивача - [PERSON] та покійного батька Позивача - [PERSON]. Повідомила про те, що Позивач мала дуже добрі відносини з бабусею, проживали разом до певного часу, а саме до часу розірвання шлюбу її матері - [PERSON] (змінила прізвище після реєстрації чергового шлюбу) та батька - [PERSON] Після переїзду на інше постійне місце проживання підтримували родинні відносини, досить часто приїздили в гості, мали приязні відносини. Однак, з 2011 року Позивач не спілкувалася з бабусею [PERSON], хоча до цього мала приязні, добрі та теплі відносини. Покійна [PERSON] відмовилася підтримувати відносини та спілкування з онукою після смерті її сина - [PERSON], який помер в серпні 2011 року, так як винила Позивача у його смерті. Про смерть [PERSON] дізналися випадково в вересні 2014 року, коли приїхали провідати бабусю та показати правнучку - дочку Позивача, на що їм повідомили, що [PERSON] померла. Свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є матір'ю Позивача та проживає за межами м.Києва, а саме: у м.Ірпінь, Київської області, Має добрі, приязні відносини з дочкою. Повідомила, що з дитинства Позивач разом з нею проживала в квартирі бабусі [PERSON]. Мали досить приязні та добрі відносини, проживали однією сім'єю. Після розірвання шлюбу з сином померлої - [PERSON] стали проживати окремо від бабусі, однак спілкування та родинні відносини підтримували, завжди навідували, родинні свята завжди святкували разом. Однак з 2011 року [PERSON] відмовилася спілкуватися з Позивачем, причиною цього стала смерть її сина - [PERSON]. Бабуся дорікала, що вона, як колишня дружина її сина, та дочка (Позивач) не вберегли її сина. Про смерть [PERSON] дізналися випадково в вересні 2014 року, коли у Позивачки трошки наладилося особисте життя і трохи підросла маленька дитина та вони разом приїхали в м.Київ навідати бабусю, однак їм повідомили про її смерть. Тому вчасно прийняти спадщину після смерті [PERSON] не видалося за можливе з поважних та незалежних від Позивача причин. У судовому засіданні представник Позивача - [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку(в тому числі на адресу вказану нею в заяві), про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача Київської міської ради у судове не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду пояснення по справі та просив суд розглядати справу за відсутності представника, прийняти рішення згідно чинного законодавства на підставі поданих стороною доказів (а.с. 72-73). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С. у судове не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності ( а.с. 35). Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, які були допитані у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи та копію спадкової справи № 15/2012, відкритої після померлої [INFO] [PERSON], повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, [INFO] померла [PERSON] у віці 71 рік, про що 23 травня 2012 року складено відповідний актовий запис № 9484, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим (повторно) Відділом реєстрації смерті у м. Києві 07.10.2014р. серія [NUMBER](а.с.12). Судом встановлено, що Позивач - [PERSON] є онукою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 16.05.1991р. (а.с.9), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батька Позивача - [PERSON] серія [NUMBER] від 07.10.2014 р., де зазначено батько - «[PERSON]», мати - «[PERSON]» (а.с.11), дівоче прізвище Позивача - «[PERSON]», що підтверджується як вище зазначеним свідоцтвом про народження так і свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 04.12.2010р., укладеним між [PERSON] та [PERSON](а.с.10). У подальшому остання (Позивачка) розірвала шлюб з [PERSON], не змінюючи прізвище «[PERSON]», що підтверджується рішенням Ірпінського міського суду Київської області № 1013/7071/2012 від 25.09.2012р. (а.с.30), та уклала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 03.10.2014 р. (а.с.81). Отже, судом встановлено, що Позивач в силу положень ст.1266 ЦК України є спадкоємцем після померлої [PERSON] З копії матеріалів спадкової справи № 15/2012 (номер в Спадковому реєстрі 53042714), заведеної 05.07.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. щодо майна померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується в тому числі Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.46). У матеріалах спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] містяться 2 (дві) заяви про прийняття спадщини, а саме: - заява [PERSON] (подана до нотаріуса Войтовського В.С. 05.07.2012р.), яка як вказано в заяві є сестрою [PERSON]; - заява [PERSON] (подана нотаріусу Войтовському В.С. 31.10.2014р.), яка як вказано в заяві є онукою [PERSON] (а.с. 36, 54). Згідно листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. від 31.10.2014 р. № 684/01-16 Позивачу було повідомлено про неможливість на той час включення її до кола спадкоємців по спадковій справі № 15/2012, відкритій після смерті померлої [INFO] [PERSON] в зв'язку пропущенням строку на прийняття спадщини та роз'яснено право на звернення до суду з позовною заявою при визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.70). При цьому, матеріалами спадкової справи підтверджується, що нотаріусом на перевірку факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] здійснювалось ряд запитів до компетентних органів щодо витребування певних документів, в тому числі актового запису про народження померлої за даними «[PERSON]», проте вказаного актового запису про народження матеріали справи не містять (а.с.68-69). В матеріалах спадкової справи також відсутній будь-який документ, який би свідчив про те, що з моменту звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (липень 2012р.) і до направлення копії спадкової справи суду (грудень 2014р) [PERSON] зверталась до нотаріуса з будь-якими запитами чи заявами, як і документ про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому за ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено: « Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотарільної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що Позивач зверталася до [PERSON] з заявою про надання письмової згоди на прийняття спадщини (а.с. 102). Однак жодних відомостей про надання останньою згоди на прийняття Позивачем спадщини після померлої бабусі [PERSON] отримано не було. При цьому матеріалами цивільної справи підтверджуються посилання Позивачки на те, що починаючи з 2011року у неї були наявні певні сімейні обставини, які в подальшому сплинули на її спілкування з бабусею [PERSON], зокрема у неї помер батько [PERSON] ([INFO]), народилась дитина [PERSON] ([INFO]), відбулось розірвання шлюбу з батьком дитини (рішення Ірпінського міського районного суду Київської області від 25.09.2012р.). Більш того, в судовому засіданні встановлено, що з урахуванням сімейних обставин та смертю батька [PERSON] між Позивачкою, її матір'ю та покійною бабусею [PERSON] спілкування припинилось і лише у вересні 2014р. Позивачка дізналась про смерть бабусі. Враховуючи зазначене та зважаючи на те, що Позивачу не було відомо про смерть померлої [INFO] [PERSON], у зв'язку з чим вона позбавлена була можливості у шестимісячний строк звернутись до нотаріуса для подання відповідної заяви, суд вважає, що доводи позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу і суд визнає їх поважними. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, що склалися, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення своїх позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] нею пропущено з поважних причин, а тому їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини тривалістю 2 (два) місяці з моменту набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial