Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP11430859 від 08.07.2005 року, відповідач отримав кредит у розмірі 1 879 грн. 78 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобовязався повернути Банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки, виконати всі інші зобовязання, згідно умов договору, однак зобовязання за вказаним договором виконані ним не були. Станом на 23.09.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 47\~445 грн. 31 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 1\~746 грн. 58 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у сумі 12\~443 грн. 22 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 33\~255 грн. 51 коп. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ „Приватбанк стягнуто заборгованість у розмірі 31\~666 грн. 57 коп. Різниця становить 15\~778 грн. 74 коп. Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором № DNH4KP11430859 від 08.07.2005 року у розмірі 15\~778 грн. 74 коп., та судові витрати повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 218 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ „Приватбанк [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутністю, у звязку з неявкою у судове засідання відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 08.07.2005 року між ПАТ КБ „Приватбанк та [PERSON] був укладений договір № DNH4KP11430859. Як вбачається із п. 1 договору, Банк надав позичальнику строковий кредит в сумі 1\~879 грн. 80 коп. на термін 12 місяців по 10.07.2006 року включно із сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,09% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту. Кредит надавався в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків у зазначені договором строки, на придбання товарів, а саме мобільних телефонів. Пунктом 2 договору встановлено, що [PERSON] зобовязується повернути Банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки, виконати всі інші зобовязання, згідно умов договору. Внаслідок неналежного виконання зобовязань за укладеним договором у відповідача виникла заборгованість перед ПАТ КБ „Приватбанк. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2013 року, з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ „Приватбанк заборгованість за договором у розмірі 31\~666 грн. 57 коп. та судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Рішення набрало законної сили 09.08.2013 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № DNH4KP11430859 від 08.07.2005 року, який наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, [PERSON] станом на 22.09.2015 року має заборгованість за договором у розмірі 47\~445 грн. 31 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 1\~746 грн. 58 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у сумі 12\~443 грн. 22 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 33\~255 грн. 51 коп., сума за кредитом за рішенням суду у сумі 31\~666 грн. 57 коп. Різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом становить 15\~778 грн. 74 коп. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконувати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобо'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем [PERSON] порушені умови укладеного договору, суд вважає позовні вимоги доведеними, та такими що підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 15 778 грн. 74 коп. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, судові витрати, які повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1 218 грн. 00 коп., підлягають також стягненню з відповідача.

Outcome: approved