Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

У квітні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2011 року. Від шлюбного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 07.02.2008 р.н яка після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Також позивачка вказала, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинились з січня 2017 року, з причин різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, втратою взаємоповаги, почуття любові один до одного. Збереження шлюбу позивачка вважає не можливим, оскільки це буде суперечить її інтересам та інтересам дитини, а тому була вимушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюбу, який був укладений між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] була присутня в судовому засіданні, підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, додатково зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Богданова», проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.30,35), відзиву на позовну заяву не надавав. З урахуванням того, що при розгляді справи були дотримані вимоги статті 280 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу з винесенням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт перебування сторін у шлюбі з 07.10.2011року підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЖС №099745 виданого 07.10.2011 року, Августинівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 11. Судом було також встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №079259, виданого Миколай-Пільської сільською радою Запорізького району Запорізької області. В судовому засіданні зі слів позивачки також було встановлено, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинились та сторони не ведуть спільного господарства з січня 2017 року. Спір стосовно майна, що є спільною сумісною власністю, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини на час розгляду даної справи відсутній. Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, та не мають наміру на збереження шлюбу, суд приходить до висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила суд залишити їй прізвище - «Богданова». Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці шлюбне прізвище - «Богданова». Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивачка вимоги про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказаного питання не розглядає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved