Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої посилалась на те, що з 26 квітня 1975 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 08 січня 2017 року її чоловік помер. На даний час вона мешкає сама, пенсію не отримує, жодних джерел для існування не має. Пенсія померлого чоловіка була основним засобом для існування їх сімї. Після смерті чоловіка заявниця звернулась до [PERSON] північного обєднаного УПФУ Дніпропетровської області з заявою про призначення їй пенсії у звязку з втратою годувальника. 08 лютого 2017 року заявниці був розяснений порядок надання доказів перебування на утриманні померлого, а у раз відсутності відповідних документів - запропоновано звернутися до суду для встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника. У судове засідання заявниця направила заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - [PERSON] Північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у судове засідання також направив письмову заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, просив прийняти рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено. [PERSON] з 26 квітня 1975 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про шлюб в матеріалах справи (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 10), [PERSON] помер. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що основним джерелом доходу для існування сімє [PERSON] була пенсія чоловіка - [PERSON] Після смерті чоловіка, заявниця залишилася без жодних засобів для існування, пенсію не отримує. З копії трудової книжки [PERSON], вбачається, що заявниця з 21 липня 1993 року була звільнена з роботи за власним бажанням і до цього часу ніде не працевлаштовувалася. Відповідно до відповіді на запит суду, Криворізьке північне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області № 10824/05/30 від 31.05.2017 року, повідомило, що [PERSON] згідно архівної та діючої бази, на обліку не значиться. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] зверталась до [PERSON] північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення їй пенсії у звязку з втратою годувальника. [PERSON] північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за № 3364/03101 від 08.02.2017 року (а.с. 9), заявниці відмовлено у призначені пенсії по втраті годувальника, при цьому був роз'яснений порядок надання доказів перебування на утриманні померлого, а у разі відсутності відповідних документів-запропоновано звернутися до суду для встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення /перерахунку/ пенсій відповідно затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року № 13-1 до заяви про переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника подається документ про перебування членів сім'ї/крім дітей/ на утриманні померлого годувальника. За документ, що посвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання/реєстрації/, або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання/разом з годувальником за одною адресою, видані у відповідності до вимог статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання громадян № 4453 від 07.03.2017 року (а.с. 14), яка підтверджує реєстрацію померлого чоловіка за адресою: м. Кривий Ріг мікрорайон 7- й Зарічний [ADDRESS], з 29 червня 1993 року та зняття останнього з реєстраційного обліку у звязку зі смертю 17.01.2017 року. На даний час у зазначеній квартирі значаться зареєстрованими заявниця та [PERSON], [INFO]. Вказане також підтверджено довідкою Нова-Кому від 17.01.2017 року № 214 (а.с. 13). Як убачається з акту мешканців будинку № 1, що розташований на мікрорайоні 7-й Зарічний в м. Кривому Розі від 17.01.2017 року (а.с. 12), заявниця проживала разом з чоловіком [PERSON] за однією адресою у квартирі 46 будинку 1, що розташований на мікрорайоні 7-й Зарічний в м. Кривому Розі, з 1993 року по 8 січня 2017 року до моменту смерті останнього. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які кожен окремо вказали суду, що заявницю та її покійного чоловіка знають на протязі багатьох років. Заявниця постійно проживала з чоловіком [PERSON] та перебувала на його повному утриманні та забезпеченні. Заявниця багато років не працює, тому її утриманням займався чоловік, який купував на сімю їжу та одяг. Після смерті чоловіка заявниця залишилася без жодних засобів до існування. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія в зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону - незалежно від тривалості і страхового стажу. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника відносяться особи, які одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. З огляду на викладене, заслухавши заявницю, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні зібрано достатнього доказів щодо підтвердження факту перебування заявниці на утриманні померлого чоловіка та того факту, що пенсія померлого [PERSON] була основним засобом для існування заявниці, що передбачено пунктом 2 частиною 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved