Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому просили скасувати обтяження (арешт) на квартиру [ADDRESS], зареєстрований 12 серпня 2004 року Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області, підстава обтяження: ухвала, б/н, Броварський міський суд Київської області, реєстраційний номер обтяження 1233391. В обґрунтування позову зазначали, що у серпні 2017 року вони з метою відчуження належної їм на праві власності квартири [ADDRESS] звернулися до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області та дізналися, що 12 серпня 2004 року Броварською міською державною нотаріальною конторою накладено арешт на дану квартиру, при цьому власником квартири значиться [PERSON], який ніколи не був власником цієї квартири та зареєстрованим у ній ніколи не значився. Наявність арешту на належну їм квартиру обмежує їхні права як власників квартири, тому вони змушені були звернутися до суду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, у поданій до суду позовній заяві просили суд розглянути справу за їхньої відсутності та задовольнити позов. Відповідач Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області у суд теж не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути дану справу без участі їхнього представника за наявними у справі документами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За змістом норм ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] у рівних частках згідно із свідоцтвом про право власності на житло, виданим на підставі розпорядження № 90 від 12 лютого 2009 року, на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22061432 від 04 березня 2009 року вбачається, що вказана квартира належить позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, кожному по ? частки. Із наданої суду Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 07 серпня 2017 року видно, що 12 серпня 2004 року за № 1233391 реєстратором Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області на вказану вище, належну позивачам на праві власності квартиру на підставі ухвали б/н Броварського міського суду Київської області накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 1233391. Згідно із даною Інформаційною довідкою власником квартири [ADDRESS], на яку 12 серпня 2004 року зареєстровано арешт, значиться [PERSON], який будь-якого відношення до цієї квартири не має. Із відміток у паспортах позивачів та довідки № 1-1/14920 про склад сім'ї зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої 12 вересня 2017 року Відділом реєстрації місця проживання виконкому Броварської міської ради Київської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вказаній вище квартирі з 20 травня 1998 року. Також із Інформаційної довідки вбачається, що обтяження у виді арешту на квартиру є архівним записом, дата виникнення цього обтяження 10 квітня 1999 року. Відповідно до ч. 1 ст. 316 , ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність арешту на належну [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності квартиру [ADDRESS] порушує їхні законні права та інтереси. Підстав для обтяження (арешту) належного позивачам нерухомого майна судом не встановлено. У ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки підстав для обтяження належної їм на праві спільної часткової власності квартири, судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved