Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У квітні 2016 року Позивач звернувся до суду з позовом до ЗАТ «Українська будівельна компанія» (ЗАТ «УБК») та з урахуванням уточнень до позову просив зобов'язати Відповідача передати йому оформлені належним чином документи, які підтверджують майнове право на отримання у власність машино-місця у підземному паркінгу, розташованому в будинку за адресою: [ADDRESS], згідно з договором купівлі-продажу майнових прав на машиномісце від 15.09.2008р. №ПР/3-2-75, а саме: акт прийому-передачі майнового права, акт прийому-передачі машиномісця у паркінгу, довідку про розрахунки і технічний паспорт на машиномісце у паркінгу. Свої вимоги Позивач мотивує наступними обставинами. 15 вересня 2008 року між Позивачем та ТОВ «Українська будівельна компанія» було укладено Договір №ПР/3-2-75 купівлі-продажу майнових прав на машиномісце, згідно з яким Відповідач зобов'язався передати Позивачу майнові право на отримання у власність одного машиномісця у підземному паркінгу нижнього рівня новозбудованого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] а Позивач зобов'язався сплатити ціну продажу в сумі 145500 гривень. Позивач стверджує, що він належним чином виконав свої зобов'язання, сплативши необхідну суму на рахунок ЗАТ «УБК». Згідно з умовами договору, як вказує Позивач, передача йому документів, які підтверджують майнове право (акт прийому-передачі майнового права, акт прийому-передачі машиномісця у паркінгу, довідку про розрахунки і технічний паспорт на машиномісце у паркінгу) мали бути передані йому протягом тримісячного строку з моменту введення паркінгу в експлуатацію. Позивач стверджує, що 13.02.2010р. на підставі акту готовності об'єкта до експлуатації від 18.01.2010р., інспекцією архітектурно-будівельного контролю у м. Києві видано сертифікат сертифікат відповідності КВ 000021, яким засвідчена відповідність закінченого будівництвом об'єкта: Будівництво першої черги будівництва, що складається з чотирьох житлових будинків з вбудованими приміщеннями та підземними паркінгами на [ADDRESS], проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, та підтверджує його готовність до експлуатації. І не зважаючи на те, що в подальшому зазначений сертифікат скасовувався, як зазначає Позивач, його дія в судовому порядку в 2015 році була відновлена, проте Відповідач до цього часу відмовляється виконати свої зобов'язання та передати Позивачу необхідні документи для оформлення права власності на машиномісце. Позивач пояснює, що після прийняття будівельного об'єкту в експлуатацію, а в подальшому - перейменування пр. Червонозоряного на пр. Лобановського, поштовою адресою будинку, в якому розміщений підземний паркінг, є: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав, підкреслив, що будинок вже введений в експлуатацію, йому присвоєно поштову адресу [ADDRESS], і Позивач вже оформив квартиру на даному будинку, майнові права на які придбавались Позивачем у Відповідача на підставі аналогічного договору, який Відповідачем був виконаний, проте з незрозумілих причин ЗАТ «УБК» ухиляється від виконання договірних зобов'язань, які стосуються передачі документів на об'єкти підземного паркінгу, що очевидно, є порушенням прав Позивача, у зв'язку з чим вони підлягають захисту. Представник Відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, наполягаючи на тому, що ЗАТ «УБК» не заперечує прав Позивача на отримання документів, які підтверджують його майнове право на машиномісце в підземного паркінгу, проте на сьогодні існує декілька технічних причин, які не дозволяють Відповідачу оформити передачу документів згідно з договором. Зокрема, як зазначив представник Відповідача, підчас технічної інвентаризації було з'ясовано, що деякі майбутні власники машиномісць у паркінгу, в тому числі - Позивач, встигли здійснити переобладнання в них, навісти ролети, що не відповідає затвердженій проектній документації та нормам будівельних і пожежних правил. Крім того, представник Відповідача звернув увагу суду на те, що обов'язок з передачі Позивачу відповідних документів виникає не з моменту прийняття об'єкту в експлуатацію, а з моменту його введення в експлуатацію, що, на думку Відповідача, є різними поняттями, і фактичне введення паркінгу в експлуатацію не відбулось. У випадку, якщо суд не поділяє такої точки зору, представник Відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову з посилання на пропуск Позивачем строків позовної давності для звернення до суду. Заслухавши пояснення представників Сторін, дослідивши наявні матеріали у справі суд встановив наступне. 15.09.2008 між [PERSON] та ЗАТ «Українська будівельна компанія» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на машино-місце № ПР/3-2-75. Згідно з п.п. 1.1, 1.2 Договору Відповідач зобов'язується передати Позивачу майнове право на отримання у власність одного машино-місця № 75 у підземному паркінгу нижнього рівня (відмітка - 10,35) новозбудованого будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] і позначений на схемі генерального плану за № 3, що належить ЗАТ «УБК» на підставі договору № 15-5/184 про будівництво чотирьох житлових будинків з вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгами по [ADDRESS] від 08.09.2004р., укладеному ЗАТ «Українська будівельна компанія» з Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій, а [PERSON] зобов'язується сплатити ціну продажу згідно з п. 3.1 цього Договору (145500 гривень) та прийняти Майнове право на умовах цього Договору. Після сплати повної ціни майнового права, введення підземного паркінгу в будинку, зазначеного в п. 1.1 цього Договору, в експлуатацію та проведення його технічної інвентаризації, ЗАТ «УБК» зобов'язався передати [PERSON] за актом прийому-передачі належним чином оформлені в установленому порядку документи, які підтверджують майнове право, а саме: акт прийому-передачі майнового права; акт прийому-передачі машиномісця у паркінгу; довідку про розрахунки; технічний паспорт на машиномісце у паркінгу (п. 1.3 Договору № ПР/3-2-75). При цьому, згідно з п. 2.2 Договору № ПР/3-2-75 Відповідач зобов'язався передати Позивачу документи, зазначені у п. 1.3 цього Договору, протягом тримісячного терміну з моменту введення паркінгу в експлуатацію. На виконання умов Договору № ПР/3-2-75 16 вересня 2008 року Позивач сплатив на користь ЗАТ «Українська будівельна компанія» 145 500,00 (сто сорок п'ять тисяч п'ятсот) грн., що підтверджується квитанцією № 301093. (а.с.8) Судом встановлено, що 13 лютого 2010 року на підставі акту готовності об'єкта до експлуатації від 18.01.2010, інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві видано сертифікат відповідності КВ000021, яким засвідчена відповідність закінченого будівництвом об'єкта: Будівництво першої черги будівництва, що складається з чотирьох житлових будинків з вбудованими приміщеннями та підземними паркінгами на [ADDRESS], проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, та підтверджує його готовність до експлуатації. З матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2012 року наказом інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва № 25«д» «Про скасування сертифіката відповідності» сертифікат відповідності від 13.02.2010 КВ 000021 скасовано, проте постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 21.10.2015 в адміністративній справі №826/12611/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2015, наказ інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 05.10.2012 № 25«д» «Про скасування сертифіката відповідності» визнано протиправним та скасовано. Згідно із листом Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 19.02.2016 № 108-2621 «житлові будинки № 3 ... за генпланом на [ADDRESS] (будівельна адреса) введено в експлуатацію, згідно з актом готовності об'єкта до експлуатації від 18.01.2010 та сертифікатом відповідності КВ 000021 від 13.02.2010, виданим державною інспекцією архітектурно-будівельного контролю у м. Києві. Відповідно до розпорядження Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 15.03.2010 № 215 зазначеним житловим будинкам присвоєна поштова адреса: житловий будинок [ADDRESS]». Крім того, згідно з п.11 додатку до рішення Київської міської ради від 17.12.2015 №30/30 «Про повернення історичних назв, уточнення назв, перейменування вулиць, проспекту, площ та провулків у місті Києві», проспект Червонозоряний перейменовано на проспект Лобановського. Посилання представника Відповідача на відмінність понять «прийняття в експлуатацію» та «введення в експлуатацію» суд не бере до уваги, в рамках правового поля зазначені поняття не розрізняються, за своєю сутністю є ідентичними. Безспірно встановлено, що на момент подання позову та розгляду справи в суді Відповідач не виконав своїх зобов'язань, передбачених пунктом 1.3, 2.2 Договору, в той час як Позивачем надані докази його звернення до ЗАТ «УБК» з вимогою про усунення порушень договору в цій частині. (а.с. 19) Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У розумінні ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються, зокрема, майнові права. Згідно із ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України). За зальним правилом, вказаним у ст. 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу. У розумінні ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу, зокрема, із вимогою про примусове виконання обов'язку в натурі. Отже, зважаючи на порушення Відповідачем Договору № ПР/3-2-75 в частині права позивача на отримання документів, що підтверджують майнове право на отримання ним у власність вказаного вище машиномісця у підземному паркінгу, є правові підстави для захисту прав Позивача у спосіб, запропонований ним, оскільки він відповідає умовам договору. За таких обставин позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що сертифікатвідповідності КВ000021 був виданий державною інспекцією архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 13 лютого 2010 року, строк виконання зобов'язань Відповідачем з передачі Позивачу документів, які засвідчують майнове право, настав 13 травня 2010 року. Проте, зважаючи на подальше скасування сертифікату відповідності КВ000021 та судове оскарження правомірності такого скасування, суд враховує перебування Позивача у правовій невизначеності щодо під ставності своїх вимог до Відповідача про передачу йому документів, які підтверджують майнове право. Враховуючи, що остаточне судове рішення, яким було поновлено дію сертифікату відповідності КВ000021 від 13.02.2010р., було постановлене лише 22 грудня 2015 року (а.с. 17), суд вважає можливим визнати причини пропущення Позивачем позовної давності поважними. У зв'язку із задоволенням позову стягненню з ЗАТ «УБК» на користь Позивача підлягають понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грвиень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved