Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 06 жовтня 2012 року міг ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав у борг від нього грошові кошти у розмірі 16000 грн. та зобов'язався повернути до 27.10.2012 року. За домовленістю між сторонами строк повернення коштів був перенесений на 30.12.2012 року та збільшено суму до 19000 грн. Станом на 30.12.2013 року відповідач не повернув суму позики, внаслідок чого він надав відповідачу вимогу на якій відповідач поставив підпис та просив перенести дату відшкодування на березень 2014 року. В березні 2014 року відповідач не повернув грошові кошти. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу з врахуванням індексу інфляції в розмірі 19152 грн. 23 коп., 3% річних в розмірі 154 грн. 60 коп., а також сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, у [PERSON] існує борг перед [PERSON] в сумі 19000 грн., що підтверджується розписками від 06 жовтня 2012 року, від 30 грудня 2012 року та 17 листопада 2013 року (а.с.8, 9, 13). Борг відповідач зобов'язався повернути спочатку до 27.10.2012 року, потім декілька разів строк повернення подовжувався та остаточно [PERSON] зобов'язаний був повернути [PERSON] грошові кошти в 30.12.2013 року. Судом встановлено, що відповідач не повернув позивачу грошові кошти в сумі 19000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність або оперативне управління гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним було повернуто в добровільному порядку грошові кошти в сумі 19000 грн., тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, з врахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 30.12.2013 року по 07.04.2014 року, складає 19306 грн. 83 коп. (19000 грн. основний борг + 154 грн. 60 коп. 3% річних (19000 грн. х 3% / 100) / 365 х 99 дні) + 152 грн. 23 коп. індекс інфляції (за період з 30.12.2013 року по 07.04.2014 року). За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 19000 грн., 154 грн. 60 коп. 3% річних та 152 грн. 23 коп. індексу інфляції. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved