Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

У жовтні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про стягнення індексації розміру середньої заробітної плати, а у грудні 2017 р. уточнила свої вимоги, якими просила зобовязати відповідача провести індексацію розміру середньої заробітної плати [PERSON]- працівника шахти ім.. [PERSON] Маркса ДП «Оржонікідзевугілля», що складала 7334,52 грн., в період з 03.07.2012 р. по 06.04.2017 р. включно, а також стягнення на її користь понесених нею судових витрат. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] була дружиною [PERSON], який загинув на шахті ім. Карла Маркса ДП «Оржонікідзевугілля». Комісія, яка розслідувала нещасний випадок з її чоловіком, склала акт формою Н-5 від 25.09.2012 р. і зробила висновок, що випадок не пов'язаний з виробництвом. З приводу цього [PERSON] не погодившись з вказаним висновком звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області та рішенням суду від 14.11.2014 р. було визнано випадок смерті прохідника СП «Шахта ім. Карла Маркса» ДП «Орджонікідзеввугілля»- [PERSON] [INFO], що стався 03.07.2012 р. таким, що повязаний з виробництвом, скасовано акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 03.07.2012 р. на території СП «Шахта ім. Карла Маркса» ДП «Орджонікідзеввугілля» (формаН-5), який затверджено 25.09.2012р. першим заступником начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області, зобовязано Територіальне управління Держгірпромнагляду у Донецькій області з обставин смерті прохідника СП «Шахта ім. Карла Маркса» ДП «Орджонікідзеввугілля»- [PERSON] [INFO], що стався 03.07.2012р., скласти акт про нещасний випадок повязаний з виробництвом за формою Н-1. Вказала на те, що вказане рішення набуло законної сили та тривалий час умисно не виконувалося службовими особами державних органів влади. 04.07.2017 р. Управління ВДФСС України в Донецькій області в особі [PERSON] ВУВДФСС України в Донецькій області винесло постанову про призначення страхових виплат які були нараховані у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Зазначила, що нарахування страхових виплат здійснено на підставі вимог законодавства, що діяло на дату гибелі її чоловіка, а саме на 03.07.2012 р. Тобто середній розмір плати [PERSON] на дату його загибелі складав 7334,52 грн. Вважає, що Фонд був повинен про індексувати розмір середньої заробітної плату її чоловіка, вищевказане вимусило [PERSON] звернутися до суду з дійсним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог позивача. Представник відповідача [PERSON] відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області [PERSON], яка діє на підставі довіреності б/н від 30.08.2017 р. в судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог позивача, пояснила, що при зверненні до Фонду [PERSON] їй була сплачена одноразова допомога у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, яка не відноситься до обєктів індексації. Вимоги [PERSON] стосовно індексації Фонду саме розміру середньої заробітної плати загиблого [PERSON], вважає хибними, оскільки Фонд соціального страхування не має жодного відношення до індексації оплати праці потерпілих на виробництві та їх середньої заробітної плати. Суд заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2012 р. під час роботи на СП «Шахта ім.. [PERSON]» ДП «Оржонікідзевугілля» у місті Єнакієве загинув [PERSON]- чоловік позивача [PERSON], про що за рішенням Словянського міськрайонного суду від 14.11.2014 р., було визнано вказаний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, про що було складено акт № 1 за формою(Н-1) від 24.11.2016 р. З матеріалів справи вбачається, що 30.03.2017 р. до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Словянську Донецької області (далі Фонд) із заявою про призначення страхових виплат у звязку зі смертю чоловіка звернулася [PERSON], яка надала документи для нарахування страхових виплат. В своїй позовній заяві [PERSON] послалася на те, що нарахування страхових виплат відповідачем було здійснено на підставі вимог законодавства, що діяло на дату загибелі її чоловіка [PERSON], а саме на 03.07.2012 р. Тобто середній розмір заробітної плати [PERSON], розрахований Фондом, на дату його загибелі складав - 7334,52 грн. Але з вказаним розрахунком вона не погодилася, та вважала, що Фонд повинен був проіндексувати розмір середньої заробітної плати її чоловіка станом на 06.04.2017 р. включно. В своїх поясненнях представник відповідача вказала на те, що при зверненні [PERSON] до Фонду із заявою про призначення страхових виплат, останньою не було надано довідки про середню заробітну плату(доход) загиблого чоловіка. Постановою начальника відділення Фонду у м. Словянську від 07.04.2017 р. № 0557/1457/1457/1 [PERSON] була взята на облік у відділенні Фонду у м. Словянську як особа, яка має право на страхові виплати у разі смерті потерпілого, та реєстрацію страхових випадків. Фонд посилаючись на відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного страхування-індивідуальні відомості про застраховану особу - [PERSON] форми ОК-5, розрахував середньомісячну заробітну плату загиблого від 06.04.2017 р., яка склала 7334,52 грн. Постановою начальника відділення Фонду у м. Словянську від 07.04.2017 р. № 0557/1457/1457/2 [PERSON] була призначена та сплачена одноразова допомога на сімю в разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві в розмірі 440\~071,20 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Відповідно до ч. 3\~ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сімї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку. Згідно ч. 6\~ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сімї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Відповідно до п. 2 ч. 8\~ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі якщо смерть потерпілого, який одержував щомісячні страхові виплати, настала внаслідок ушкодження здоровя від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, розмір щомісячної страхової виплати особам, які мають на це право, встановлюється виходячи з розміру щомісячної страхової виплати на день смерті потерпілого. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, вказане підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.01.2017 р. № [NUMBER]. Так, у відповідності до ч.3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105- XIV особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до постанови КМУ № 531 від 01.10.2014 р. «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообовязкове державне соціальне страхування» з метою забезпечення безперервності та першочерговості одержання щомісячних страхових виплат та медико соціальних послуг потерпілими на виробництві (членами їх сімей), які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО, правлінням Фонду соціального страхування відвід нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України було затверджено Порядок надання страхових виплат № 20 від 11.12.2014 р. Так в Розділі ІІ Порядку надання страхових виплат від 11.12.2014 р. № 20 «Призначення страхових виплат за фактичним місцем проживання(перебування)» вказане наступне: - Страхові виплати призначаються робочими органами виконавчої дирекції Фонду за наявності необхідних документів, що підтверджують право особи, яка тимчасово переміщена, на ці виплати, відповідно до цього Порядку за місцем її фактичного проживання (перебування), що підтверджується\~довідкою про взяття на облік. - У разі відсутності довідки медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) за наявності усіх інших документів, що підтверджують право на отримання страхових виплат, робочий орган виконавчої дирекції Фонду за місцем фактичного проживання (перебування) тимчасово переміщеної особи видає направлення на проходження МСЕК. - У разі відсутності довідки про середню заробітну плату (доход), копії трудової книжки або витягу з неї, довідки про розмір пенсії по інвалідності (якщо вона призначена) унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі про розмір одержуваних надбавок) робочий орган виконавчої дирекції Фонду використовує відомості Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування (далі - Реєстр). В судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що [PERSON] до Фонду не було надано довідки про розмір середньої заробітної плати [PERSON], Фондом відповідно до чинного законодавства було розраховано середньомісячну заробітну плату [PERSON] на підставі відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування та виплачено [PERSON] одноразову допомогу на сімю яка складала 440\~071,20 грн. Щодо вимог позивача стосовно проведення індексації саме розміру середньої заробітної плати загиблого, суд виходить з такого. У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р. № 1282-Х-ІІ підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів. П.6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення,затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 р. № 1078, передбачено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у звязку з індексацією за рахунок власних коштів. Таким чином суд вважає, що посилання позивача на аб.2 п.7 Порядку обчислення середньої заробітної плати від 26.09.2001 р. № 1266 (в редакції, що діяла на дату нещасного випадку) є безпідставним, оскільки це є компетенцією підприємства, яке нараховувало заробітну плату чоловіку [PERSON] [PERSON] Так у відповідності до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 р. № 1282- ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Аналогічні приписи містить і п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення,затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 р. № 1078, в якому також зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру. Також згідно аб.4 п. 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 р. № 1078, до обєктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться виплати, які обчислюються із заробітної плати, одноразова виплата допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності, одноразова допомога у разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. З огляду на викладене, судом встановлено, що позивачу [PERSON] Фондом була сплачена саме одноразова допомога у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, яка не відноситься до обєктів індексації, а проведення індексації розміру середньої заробітної плати зовсім не є компетенцією відповідача. Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про стягнення індексації заробітної плати не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed