Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

У квітні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з цивільним позовом до ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві та Реєстраційної служби ГУЮ у м.Києві, в якому поставлено питання про: - визнання незаконною бездіяльність ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві; - скасування постанови державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві Гоцій Б.І. серії [NUMBER] від 26.11.2007 року, як незаконної; - скасування рішення Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 24841851 від 29.09.2015 року, як незаконного; - зобов'язання ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві та Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві зняти обтяження (арешт) з квартири [ADDRESS], загальною площею 41,1 кв.м. та внести відповідні відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, в тому числі і в спеціальний розділ. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що в 2012 році на підставі заповіту він отримав у спадок після смерті [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS], про що видано свідоцтво про право на спадщину. З метою здійснення розпорядження власним майном позивач звернувся до приватного нотаріуса, однак останній повідомив позивача, що Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 24841851 від 29.09.2015 року, було внесено відомості до державних реєстрів щодо обтяження у вигляді арешту вищевказаної квартири. А саме, позивачу стало відомо, що вищевказане обтяження виникло на підставі постанови державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві Гоцій Б.І. серії [NUMBER] від 26.11.2007 року. Посилаючись на те, що позивачу не відомі будь-які правові підстави для відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на його майно, а також повідомлення ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві про відсутність виконавчих проваджень станом на 29.02.2016 року, в яких боржником виступає [PERSON], позивач звернувся до суду за захистом з даним позовом. При цьому, позивач вказував, що Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зобов'язує державного виконавця, що виступає в якості державного реєстратора, перевіряти відповідність та правомірність наявності обтяження і в разі виявлення помилки самостійно прийняти рішення про скасування документу, що слугував підставою для внесення неправомірних відомостей до держреєстру. Оскільки відповідач ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві не виконує свої зобов'язання, визначені зазначеним вище Законом, позивач був вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених вище. Відповідачі про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, однак своїх представників для участі в розгляді справи не направили. Від відповідача Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про: скасування рішення Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 24841851 від 29.09.2015 року, як незаконного та зобов'язання зняти обтяження (арешт) з квартири [ADDRESS], загальною площею 41,1 кв.м. та внести відповідні відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, в тому числі і в спеціальний розділ. При цьому, в обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що оскарження дій або бездітності реєстратора віднесено до компетенції адміністративних судів та підсудні такі справи окружним адміністративним судам згідно ч.2 ст.18 КАС України. Розгляд справи просили провести без участі представника Головного територіального управління юстиції у м.Києві. Відповідач ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві не повідомив суду причини неявки в судове засідання свого представника. За таких обставин, з урахуванням приписів ст.169 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, ст.391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Звертаючись до суду позивач відповідачами визначив ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві та Реєстраційну службу ГУЮ у м.Києві, однак, вимоги заявлено до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, в той час, як будь-яких обґрунтувань в чому полягає порушення прав позивача з боку саме цієї особи не зазначає. Зазначені обґрунтування не були надані і представником позивача в ході розгляду справи. Відповідно до ст..15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Водночас, на підставі положень ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів. З боку позивача суду не надано належних доказів на підтвердження його порушеного права саме з боку Реєстраційної служби ГУЮ у м.Києві. Щодо вимог до відповідача ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві, то матеріали справи також не містять доказів накладення арешту на майно позивача крім копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за 23.12.2015 року. В силу положень ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач та його представник скористались своїми правами на власний розсуд, визначивши обсяг заявлених вимог та осіб, до яких зазначені вимоги пред'явлені. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві та Реєстраційної служби ГУЮ у м.Києві не є обґрунтованими і доведеними.

Outcome: dismissed