Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2), [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] (далі - відповідач 3), третя особа: Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва про зміну договору найму, укладення договорів про надання житлово - комунальних послуг, розподіл особових рахунків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2015 року відкрито провадження по даній справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.07.1992 року по ордеру №77451 від 29.07.1992 року позивач одержав дві кімнати площею 20,7 кв.м. в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Зазначені дві кімнати в комунальній 3-х кімнатній квартирі були надані для постійного проживання на сім`ю в складі: [PERSON], дружини - [PERSON], та доньки - [PERSON]. Договір найму було укладено з позивачем. 28 липня 1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На даний час в квартирі [ADDRESS] постійно проживають: позивач та відповідачі. Позивач займає кімнату площею 5,9 кв.м., а відповідачі - 15,3 кв.м.. Оскільки, комунальні платежі нараховують однією сумою в одному платіжному документі, а особистий рахунок оформлений на ім`я [PERSON], то всі платежі по сплаті комунальних послуг сплачує тільки позивач. Тому позивач просив суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] та виділити в користування окрему кімнату розміром 5,9 кв.м.; виділити кімнату розміром 15,3 кв.м. - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON]; залишити місця загального користування в спільному користуванні відповідачів та позивача; зобов`язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» змінити договір найму житлового приміщення: кімнати площею 5,9 кв.м. та площею 15,3 кв.м. в комунальній квартирі [ADDRESS] та укласти з [PERSON] та [PERSON] окремі договори найму зазначених житлових приміщень. Відповідач 2 на адресу суду надіслала письмові заперечення, де зазначила, що проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що виділення в користування позивачу та укладення окремого договору найму із позивачем на кімнату в розмірі 5,9 кв.м. призведе до штучного погіршення житлових умов інших членів сім`ї, а саме до зменшення житлової площі відповідачів з 4,24 кв.м. до 3,825 кв.м., при цьому, житлова площа позивача збільшиться з 4,24 кв.м. до 5,9 кв.м.. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач 1 та представник відповідача 1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у повному обсязі. Відповідач 2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав зазначених у поданому запереченні. Відповідач 3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії ордеру №77451 на жиле приміщення від 29.07.1992 року, [PERSON] отримав в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] дві кімнати площею 20,7 кв.м. для постійного проживання на сім`ю в складі: [PERSON], дружини - [PERSON], та доньки - [PERSON] (а.с.8). Із матеріалів справи вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 28.07.1992 року (а.с.10). Відповідно до пояснень позивача, викладених в позовній заяві, встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з іншим чоловіком, змінивши прізвище на «Стасевич». Судом встановлено, що на підставі довідки форми № 3 від 01.04.2015 року № 383, позивач є власником особистого рахунку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. (а.с.7). Крім того, відповідно до даної довідки, у квартирі № 7 також зареєстровані [PERSON] - колишня дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - донька, [PERSON] - онука ([INFO]). Відповідно до ст. 104 Житлового кодексу Української РСР, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 63 Житлового кодексу Української РСР, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Частиною 2 ст. 63 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Відповідно до ст. 47 Житлового кодексу Української РСР, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, що виділення в користування позивачу та укладення окремого договору найму на кімнату в розмірі 5,9 кв.м. призведе до штучного погіршення житлових умов інших членів сім`ї та порушення їх прав, оскільки, розмір жилої площі, що припадає на одну особу є меншим, ніж передбачено ст. 47 Житлового кодексу Української РСР, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed