Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У жовтні 2014 року потерпілий [PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивував тим, що 31 жовтня 2011 року в смт.Липова Долина відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, незаконно заволодів належним йому автомобілем ВАЗ-2104, державний номер [NUMBER], червоного кольору. Керуючи автомобілем, [PERSON] не впорався з керуванням і скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої, його автомобіль було значно пошкоджено, та для подальшого використання він став непридатний. Вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 червня 2012 року [PERSON] засуджено за ст.289 ч.1 КК України до трьох років обмеження волі з іспитовим строком один рік. Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся. Потерпілим по даній кримінальній справі визнаний позивач по справі - [PERSON] Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 січня 2013 року за заявою позивача [PERSON] із [PERSON] на його користь стягнуто завдану його злочинними діями матеріальну шкоду у розмірі 16580 грн. 10 коп. (вартість відновлювального ремонту автомобіля). Зазначає, що крім майнової шкоди, завданої злочинними діями [PERSON], позивачу внаслідок перенесених ним душевних переживань по втраті його майна, неможливості пересуватися на власному автомобілі на роботу та у побуті, йому заподіяна моральна шкода, грошовий еквівалент якої він оцінює в 15000 гривень. Посилаючись на ст.ст. 23, 1167 ЦК України просив суд стягнути з відповідача на його користь саме 15000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження його майна при вчиненні злочину. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з вищевикладеної підстави підтримав повністю та суду пояснив про те, що з моменту ДТП і до листопада 2013 року він був повністю позбавлений можливості користуватися значно механічно пошкодженим і належним йому автомобілем марки ВАЗ-2104, державний номер [NUMBER]; протягом певного часу намагався вказаний автомобіль відремонтувати самостійно, проте в силу значної вартості запчастин визнав це недоцільним і в наступному збув вказаний автомобіль на металобрухт, отримавши за нього 3000 гривень. У 2011 році автомобіль придбавався ним для поїздок на роботу за межі смт.Липова Долина, проте його механічне пошкодження відповідачем призвело як для втрати роботи (через неможливість своєчасно діставатися до неї власним транспортом на великі відстані), так і до вжиття додаткових заходів по транспортуванню цього майна, його зберіганню, вишукання можливості його ремонту і до постійних нервових перевантажень через перенесений стрес по втраті значного за вартістю майна, яке на даний час через інфляцію вже придбати не зможе. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду даної справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та про невизнання позову в повному обсязі через його необґрунтованість. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали даної справи, кримінальної справи № 1811/59/2012 та докази зібрані у них, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається зі змісту обвинувального вироку Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 червня 2012 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, і призначено покарання у виді обмеження волі на строк три роки, із застосуванням ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік із покладанням на нього обов'язків згідно з п.3 ч.1 ст.76 КК України. Потерпілим по вказаній кримінальній справі визнано [PERSON], цивільний позов під час провадження кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] потерпілим не пред'явлено (а.с.6-8). З матеріалів оформлення наслідків дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що станом на 31 жовтня 2011 року автомобіль ВАЗ-2104, держ.номер [NUMBER], через дорожньо-транспортну пригоду за участі [PERSON] отримав наступні механічні пошкодження: деформацію переднього лівого крила, розбиття переднього лобового скла, пошкодження передніх дверей, відсутні у передніх дверцятах стекла, з передньої частини пошкоджено дах автомобіля, розбитий задній бампер, відірвана передня права стойка даху автомобіля, деформація кузову автомобіля; вартість цього автомобіля станом на 31 жовтня 2011 року складала 16580 грн. 10 коп. (арк.кр.спр.21,57-61). Вищевказаний вирок суду набрав законної сили 03 липня 2012 року (а.с. 193). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області 17 січня 2013 року за заявою позивача [PERSON] із відповідача [PERSON] на його користь стягнуто завдану його злочинними діями матеріальну шкоду у розмірі 16580 грн. 10 коп. (а.с. 9,10). Також встановлено, що цивільна відповідальність титульного власника вищевказаного автомобіля [PERSON] перед третіми особами під час його експлуатації і на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», тип договору № 1 (а.с.23). Позивач з урахуванням наявності у нього технічного паспорту на вищевказаний транспортний засіб, тимчасового реєстраційного талону та розписки титульного власника [PERSON] про передачу автомобіля [PERSON] та положень п.1.2.,2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (в редакції чинній на момент ДТП) є фактичним власником вищевказаного автомобіля, права якого захищаються на рівні із титульним власником (арк.крим.справи 40,41,45). Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд виходить з таких висновків та норм права. Згідно зі статтею 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Стаття 23 ч.1 п. 3 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до абз.2 п.22.3 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент скоєння ДТП) якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3,4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. На думку суду, позивач був позбавлений фактичної можливості користуватися належним йому рухомими майном протягом періоду часу від 31 жовтня 2011 року і до листопада 2013 року, переніс обмеження у повсякденному житті з приводу свободи пересування на вказаному вище автомобілі, і вимушений був нервувати з приводу значного пошкодження відповідачем його рухомого майна, а тому сукупно саме цим йому була завдана моральна шкода. При визначенні розміру грошової компенсації, завданої позивачу внаслідок пошкодження його майна, моральної шкоди суд враховує істотний характер порушення прав позивача, його тривалість та негативні наслідки, що виникли для позивача внаслідок злочинних дій [PERSON], і оцінює її грошовий еквівалент в розмірі 2000 гривень, оскільки такий розмір є справедливим та розумним.

Outcome: partial