Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач, Акціонерне товариство «Кредобанк», звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №СL-134479 від 14 вересня 2018 року у розмірі 50095,64 грн., судові витрати у розмірі 1921 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6513 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 вересня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» найменування якого було змінено на Акціонерне товариство «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №СL-134479, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 34 870 грн., що підтверджується меморіальним ордером №51734863 від 14 вересня 2018 року та випискою руху коштів по рахунку з 14 вересня 2018 року по 13 вересня 2019 року. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, своєчасно не здійснює повернення кредиту. Не сплачує відсотки, що призвело до порушення прав позивача. Загальна сума заборгованості по договору становить 50 095,64 грн., яка складається з: 34 548,15 грн. - сума заборгованості за кредитом, 14 159,51 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1 387,98 грн. - пеня. Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Пасічника Д.І. матеріали цивільної справи направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Кіровського районного суду м. Кіровограда. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 20 листопада 2019 року прийнято з Кіровоградського районного суду Кіровоградської області до розгляду матеріали справи, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 вересня 2018 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-134479, відповідно умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 34 870 грн. Відповідно до п. 1 договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим договором. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4 кредитного договору (п. 3.1. Договору). Відповідно до п. 2.3 договору встановлено термін кредитування. Згідно з п. 6.3 договору повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 Кредитного договору). Пунктом 6.2 договору визначено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 2130 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 14 вересня 2018 р. до 13 вересня 2023 р. погашаються в однаковому порядку. Для здійснення належного погашення кредиту позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення щомісячного платежу, встановленого графіком платежів, забезпечити наявність на поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру щомісячного платежу, з врахуванням рекомендацій Банку, передбачених п. 2.9 Кредитного договору (п. 6.3.1 Договору). Пунктом 4.1. Договору передбачено, що відповідач сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 69.99 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2 Договору). Відповідно до п. 4.3 договору за надання послуг позичальник сплачує Банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Кредитного договору. Пунктом 4.5 договору визначено реальну річну процентну ставку 97,38 % річних. Пунктом 6.1. договору відповідач зобов`язаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і строки(терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 7.1 договору, за несвоєчасне виконання (просточення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Згідно з п. 10.4 договору шляхом підписання цього Кредитного договору, позичальник підтверджує, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими тарифами Банку та правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит та інше. Згідно п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідач був ознайомлений, прийняв усі умови договору, зобов`язувався їх виконувати. В свою чергу Банк вправі вимагати повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів у разі: прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць; порушення істотних умов Кредитного договору; невиконання позичальником зобов`язань передбачених Кредитним договором, (п. 3.3.; 6.9 Договору). 01 серпня 2019 року на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем, була отримана особисто (за адресою фактичного місця проживання) 12 серпня 2019 року (особисто), однак повністю проігнорована. Відповідач перед позивачем належним чином не виконав зобов`язання, внаслідок чого станом на 13 вересня 2019 року має заборгованість в розмірі 50095,64 грн., яка складається з наступного: 34 548,15 грн. - сума заборгованості за кредитом; 14159,51 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1387,98 грн. - пеня. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Аналогічні положення містяться у ст. 1056-1 ЦК України, у якій вказано, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно іч. 2. ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З огляду на викладене підлягає стягненню з відповідача сума судового збору у розмірі, сплаченого позивачем при подачі позову. За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, в зв`язку з чим позов підлягає до задоволення. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з тим, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на оплату професійної правничої допомоги, оскільки розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження та представник позивача не приймав участі у судових засіданнях, надав заяву про розгляд справи без його участі, матеріали позову надійшли до суду поштовою кореспонденцією. Крім того, представником позивача до матеріалів позовної заяви додано лише попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію довіреності на представництво інтересів позивача, будь-яких документів на підтвердження понесених витрат, а також детального опису робіт, суду не надано. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial