overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 07 липня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №117). Зазначає, що спільних дітей у них не має. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалось через непорозуміння, постійні сварки та негідну поведінку з боку відповідача по відношенню до неї, вони 19 серпня 2017 року припинили подружні стосунки і проживають окремо, тому просить даний шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просить даний шлюб розірвати. Вказує, що наданий судом трьохмісячний строк на примирення позитивних результатів не дав, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явився, подав письмову заяву, у якій заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши позивачку, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 липня 2017 року між [PERSON] та Кулинич (до шлюбу Белоус) Т.І. зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №117). Від шлюбу у сторін дітей немає. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2017 року сторонам було надано строк на примирення тривалістю три місяці в зв»язу із чим провадження по справі було зупинено й після спливу вказано строку ухвалою суду від 08 лютого 2018 року провадження по справі поновлено. В судовому засіданні позивачка вказала, що у наданий судом строк вона з відповідачем не примирилась й наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи, що наданий судом трьохмісячний строк на примирення позитивних результатів не дав і позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 21 вересня 1997 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Радковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницькій області (актовий запис №12). Від шлюбу у них 28 квітня 2005 року народилась донька [PERSON]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, він поводив себе негідно, зневажав її, постійно ображав, в них немає спільних інтересів та бажання бути разом, в зв»язку із чим вони припинили подружні відносини, проживають окремо. Вказує, що відновити відносини та зберегти шлюб неможливо, тому просить даний шлюб розірвати. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить не надавати строк на примирення та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 21 вересня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Тишко) Н.Л. було зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим 21 вересня 1997 року Радковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №12). Від шлюбу у сторін 28 квітня 2005 року народилась донька [PERSON]. На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їх дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району та просить визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Садова, 2 в с. Йосипівка Старокостянтинівського району. В обґрунтування свого позову вказує, що 06 листопада 2015 року померла матір позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Садова, 2 в с. Йосипівка Старокостянтинівського району. Позивачка є спадкоємицею за заповітом, однак не може оформити своє спадкове право на вказаний будинок, оскільки право власності на житловий будинок не зареєстровано та відсутній на нього правовстановлюючий документ. При житті померла [PERSON] право власності на спірний житловий будинок не зареєструвала. Представник позивачки звернулася із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Судом встановлено, що 06 листопада 2015 року померла матір позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Садова, 2 в с. Йосипівка Старокостянтинівського району. Позивачка є спадкоємицею за законом, однак не може оформити своє спадкове право на вказаний будинок, оскільки право власності на житловий будинок не зареєстровано та відсутній на нього правовстановлюючий документ. При житті померла [PERSON] право власності на спірний житловий будинок не зареєструвала. Зазначені обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; довідкою Сербинівської сільської ради № 384 від 11.10.2017 року; копією спадкової справи № 952/2015 від 23.12.2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 06.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №208 розірвати, після розірвання шлюбу прізвище залишити Шульга, стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, вважає за можливе розглянути справу за її відсутності, за участю її представника. У судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності 20.05.2017 року (а.с.3), не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.18), позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.13), проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 06.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №208 (а.с.2). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з березня 2017 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть. Від шлюбу неповнолітніх дітей та майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 січня 2007 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі між сторонами виникали непорозуміння, сварки. У сторін різні погляди на життя. Відповідач зловживає алкогольними напоями. Вищезазначене негативно впливало на сімейні відносини та призвело до припинення шлюбних відносин. [PERSON] зазначає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя у шлюбі неможливе. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON], [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 640 грн, що підлягають стягненню з відповідача на її користь у розмірі 320 грн, а інша частина підлягає поверненню у зв'язку із визнанням відповідачем позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 03.09.2005 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 657. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. ЗВ теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання та поваги. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Самсоненко». Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Самсоненко». Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що 03.09.2005 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 657, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №017642. Дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 14.06.2003 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя, актовий запис № 184. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З листопада 2016 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов'язки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що 14.06.2003 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського рай управління юстиції м.Маріуполя, актовий запис № 184, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 105 СК України передбачено, що шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім'ї, припиненням сторонами спільного проживання і ведення спільного господарства, неможливістю подальшого спільного проживання і збереження шлюбу. Вказано на збереження набутого у шлюбі прізвища і стягнення з відповідача судових витрат. Позивач у судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про підтримання позовних вимог, та розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із завою про розгляд справи за його відсутності а не заперечення щодо розірвання шлюбу. Ураховуючи зазначені обставини суд ухвалив вирішувати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у ній даних чи доказів. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 02.10.1998 між сторонами зареєстровано шлюб (а.с. 8). До реєстрації шлюбу позивач мала прізвище «Соколенко», після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Проценко». Згідно свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], який народився 19.01.2006 (а.с. 7) та [PERSON], яка народилася 24.08.1999 (а.с. 8). Діти проживають з разом з позивачем (а.с.4). Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дитини, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Оскільки судом задоволено позовні вимоги за правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір 640,00 грн (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім'ї, припиненням сторонами спільного проживання і ведення спільного господарства, неможливістю подальшого спільного проживання і збереження шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про підтримання позовних вимог, та розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ураховуючи зазначені обставини суд ухвалив вирішувати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у ній даних чи доказів\~ (ухвалює заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 27.11.2015 між сторонами зареєстровано шлюб (а.с. 3). До реєстрації шлюбу позивач мала прізвище «Нагайник», після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Ликов». Згідно свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], яка народилася 19.09.2016 (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачем. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дитини, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Оскільки судом задоволено позовні вимоги за правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір 640,00 грн (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved