Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18.12.2010 року Зіньківською сільською радою Віньковецького району Хмельницької області за актовим записом № 8. В обґрунтування позову вказувала, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки. У сім`ї часто виникали сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, та припинили подружні стосунки у 2017 році. Сторони спільного господарства не ведуть, і їхній шлюб існує формально. Спору про спільне майно подружжя немає. Тому позивач, не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просила його розірвати. Ухвалою суду від 23.10.2018 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 07.12.2018 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 04.01.2019 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не зявились. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає повністю, просить шлюб розірвати, не надаючи строк для примирення. Крім того, зазначив, що у розірванні шлюбу винна дружина, яка протягом тривалого періоду часу допускала подружню зраду, проживає на сьогодні з іншим чоловіком, тому шлюб суперечить його інтересам. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено,\~що сторони\~зареєстрували свій\~шлюб 18.12.2010\~року у\~Зіньківській сільській\~раді Віньковецького\~району Хмельницької\~області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 086218. Від сумісного проживання у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Як випливає із змісту позовної заяви та письмової заяви відповідача, через різні погляди на сімейне життя та обовязки, сварки, відсутність взаєморозуміння, сторони припинили спільне проживання, подружніх відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Як позивач, так і відповідач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажають, будь-яких шансів для збереження їхньої сім`ї не вбачають, та згідно письмового пояснення відповідача позивач проживає з іншим чоловіком. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач не повязані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що сторони наполягають на припиненні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що за положеннями ст. 141 ЦПК України судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За подання позову до суду позивач сплатила 704,80 грн судового збору, тому вказану суму на її користь належить стягнути із відповідача.

Outcome: approved