Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У жовтні 2015р. позивач звернувся в суд до відповідача [PERSON] з позовом, в якому просить стягнути на його користь 26000грн і 1000грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 26.08.2015р. в інтересах відповідача третя особа [PERSON] отримала від позивача за попереднім договором про купівлю-продаж квартири 13000грн в рахунок оплати за майбутнє житло, але покупка квартири не відбулась з вини відповідача, при цьому у поверненні подвійного розміру завдатку йому відмовлено, що разом із порушенням домовленості спричинило позивачу зайві хвилювання, погіршило стан його здоровя, завдало моральної шкоди. Ухвалою суду третя особа [PERSON] залучена до справи в якості співвідповідача. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав з уточненням про солідарне стягнення сум з обох відповідачів; відповідач [PERSON] проти позову заперечив з тих підстав, що грошей від позивача не отримував і угод з ним не укладав; відповідач [PERSON] позов визнала частково на суму 13000грн, які належать позивачу та знаходяться в неї як аванс на купівлю-продаж квартири [PERSON] згідно договору з позивачем, виконати який виявилося неможливим через певні перешкоди, усувати які відмовився власник житла [PERSON]. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 26.08.2015р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], яка діяла від імені відповідача [PERSON], без оформлення повноважень відповідно до закону, досягли домовленості про майбутнє укладення договору відчуження/дарування 9/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою: вул.Громадянська,45, м.Миколаїв, що належить відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності, за ціною 165000грн, про що було укладено попередній договір №0583/15. Згідно п.3 вказаного договору на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання, покупець [PERSON] передав, а [PERSON] отримала зобовязальний платіж - грошову суму 13000грн. Згідно з п.5 попереднього договору нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу повинно було відбутися не пізніше 19.09.2015р. Проте в обумовлений строк правочин сторони не вчинили. Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно ст.635 ч.1 ЦК України попереднім договором є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Попередній договір між сторонами повинен бути нотаріально посвідчений, однак цього не було зроблено, тому сплачена в ньому сума коштів у розмірі 13000грн. є авансом, а не завдатком, і вимоги ч.1 ст.571 ЦК України про стягнення подвійної суми в даному випадку не застосовуються. За таких обставин, передані позивачем відповідачу [PERSON] кошти, виходячи з загальних положень цивільних правовідносин, є авансом (ст.570 ЦК України), і підлягають поверненню в одинарному розмірі у зв'язку з тим, що сторони не вчинили основний правочин. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то підстав для їх задоволення суд не вбачає, оскільки укладений попередній договір не передбачав можливості відшкодування моральної шкоди у разі порушення його умов. Також, відповідно до ст.23 ЦК України відшкодовується моральна шкода, завдана особі внаслідок порушення її прав (зокрема, внаслідок ушкодження здоровя, протиправної поведінки щодо неї, знищення чи пошкодження її майна, приниження честі та гідності), чого судом встановлено не було, а позивачем не було доведено. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial