Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що до вересня 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 04.10.2012 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2012 та до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач ухиляється від виконання рішення суду та з березня 2016 року аліменти не сплачує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 21.10.2016 становить 8858,33 грн. З цих підстав просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з березня 2016 року по 25.10.2016 року у розмірі 9516,48 грн. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20.02.2017 справу направлено за підсудністю для розгляду до Оболонського районного суду м. Києва. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, державним виконавцем невірно здійснено розрахунок суми боргу, оскільки розмір аліментів на утримання дитини визначений ним, виходячи з середньої заробітної плати по м. Києву, тоді як відповідач з травня 2016 року офіційно працевлаштований, про що державному виконавцю було відомо. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 08.02.2011 Солом'янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-1346 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04.10.2012 частково задоволено позов [PERSON], зменшено розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Вищевказаний виконавчий лист перебував на виконанні в Шевченківському РВ ДВС м. Києва та у березні 2016 року, на підставі постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, був направлений до Оболонського РВ ДВС м. Києва. Постановою державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва Гаркавенко А.В. від 25.03.2016 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1346, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 08.02.2011. В ході здійснення виконавих дій державним виконавцем Гаркавенко А.В. було здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів та видано довідку-розрахунок заборгованості по аліментах №452/7 від 21.10.2016, згідно з якою заборгованість відповідача станом на цю дату складає 8858,33 грн., з яких: заборгованість за березень становить 585,00 грн., за квітень - 1371,33 грн., за травень - 1346,67 грн., за червень - 1346,67 грн., за липень - 1346,67 грн., за серпень - 1431,00 грн. та за вересень - 1431,00 грн. Розмір заборгованості визначений державним виконавцем, виходячи з середньої заробітної плати по м. Києву (а.с. 13). Разом з тим, 23.01.2017 державним виконавцем була сформована довідка-розрахунок заборгованості па аліментах, в якій здійснено перерахунок заборгованості за червень. Згідно з даною довідкою заборгованість відповідача за червень 2016 року складає 368,40 грн., що відповідає 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки 1/6 частина заробітної плати боржника в цей період (1400,00 грн.) нижче встановленого прожиткового мінімуму (а.с. 149). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка ( пеня ) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04.10.2012 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ухилявся від сплати аліментів. Заборгованість відповідача по аліментах за період з березня 2016 року по жовтень 2016 року становить 8240,07 грн. При цьому, твердження відповідача щодо відсутності його вини у виникненні цієї заборгованості, неправомірному нарахуванні її розміру суд не бере до уваги, оскільки довідка-розрахунок державного виконавця на час розгляду даної справи є чинною, у встановленому законом порядку не скасована. Пеня за прострочення сплати аліментів, яку позивач просила стягнути на свою користь, складає станом на 25.10.2016 9516,48 грн., з яких: пеня за прострочення платежу у березні становить 1216,80 грн., у квітні - 2440,38 грн., у травні - 1980,09 грн., у червні - 1575,99 грн., у липні - 1158,42 грн., у серпні - 787,05 грн., у вересні - 357,75 грн. Проте, суд не повністю погоджується з таким розрахунком позивача, оскільки пеня за прострочення платежу у червні нарахована позивачем, виходячи з суми боргу у розмірі 1346,67 грн., тоді як, як встановлено судом вище, заборгованість відповідача у цей період становила 368,40 грн. Отже, враховуючи суму боргу за червень - 368,40 грн., період прострочення платежу - 117 днів, розмір пені за цей період становить 430,56 грн. В іншій частині розрахунок позивача суд вважає законним та обґрунтованим. Доказів протилежного відповідачем не надано. З огляду на викладене, загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з березня 2016 року по 25 жовтня 2016 року складає 8371,05 грн. За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів у сумі 8371,05 грн. З викладеного,

Outcome: partial