Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк (далі Банк або ПАТ\~Укрсоцбанк) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором кредиту №\~10-29/7647 від 27 червня 2008 року в розмірі 244777,90 доларів, що у гривневому еквіваленті становить 6227726 грн. 72 коп. В обґрунтування позову зазначало, що позивач ПАТ\~Укрсоцбанк є правонаступником усіх прав та обовязків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк (далі АКБСР\~Укрсоцбанк або також Банк). 27 червня 2008 року між АКБСР\~Укрсоцбанк і [PERSON] (далі Позичальник) було укладено договір кредиту №\~10-29/7647 (далі кредитний договір), за умовами якого Банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 90000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14\~% річних, строком погашення заборгованості не пізніше 26 червня 2023 року. Відповідно до умов кредитного договору Позичальник зобовязувалася погашати кредит, сплачувати Банку проценти та комісії в порядку і строки, визначені цим договором, а також сплачувати Банку у разі прострочення погашення кредиту та сплати процентів пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно із п. 3.3.14 цього договору Позичальник зобовязувалася протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання письмового повідомлення Банку, достроково повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти, комісії, а також можливі штрафні санкції (пеню, штраф) у випадках, визначених кредитним договором. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю, надав [PERSON] кредит у вказаній вище сумі. Позичальник своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості. Про необхідність дострокового повернення кредиту відповідач повідомлялася листом-вимогою. Станом на 29 серпня 2016 року відповідач [PERSON] має перед ПАТ\~Укрсоцбанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 244777,90 доларів США, що за встановленим НБУ курсом валют на дату розрахунку становить 6227726 грн. 72 коп., з яких: 88000,00 доларів США заборгованість за кредитом, 97683,30 доларів США заборгованість по процентам, 18307,02 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 40787,58 доларів США пеня за несвоєчасне повернення процентів. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності представника Банку за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання теж не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, застосувати строк позовної давності та відмовити ПАТ\~Укрсоцбанк у задоволені позовних вимог повністю. У поданих до суду запереченнях на позов вказував, що відповідно до п. 1.1.1 кредитного договору відповідач зобовязувалася здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором та сплачувати проценти щомісячно до 20 числа кожного місяця. Із наданого Банком розрахунку заборгованості видно, що останній платіж [PERSON] здійснено 24 жовтня 2008 року, після чого відповідач жодних платежів не вносила, що свідчить про те, що, починаючи з листопада 2008 року, вона перестала виконувати свої зобовязання за кредитним договором щодо сплати щомісячних платежів. Згідно із п. 4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків, визначених п. п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору щодо погашення кредиту та сплати процентів, протягом більше 90 (девяносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та Позичальник зобовязана протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Виходячи з умов п. 4.4 кредитного договору строк користування кредитними коштами сплив 18 лютого 2009 року, з цього часу у Банку виникло право вимагати повного виконання зобовязання з повернення суми кредиту, сплати процентів та інших платежів, у звязку з чим Банк мав право звернутися до суду з даним позовом протягом трьох років із вказаної дати, тобто до 18 лютого 2012 року, однак цього не зробив. Позовна заява про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором ПАТ\~Укрсоцбанк направлена до суду 11 жовтня 2016 року, тобто зі спливом позовної давності 4 роки 8 місяців, що є підставою для відмови у позові. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 27 червня 2008 року АКБСР\~Укрсоцбанк, правонаступником прав та обовязків якого є позивач ПАТ\~Укрсоцбанк, і відповідач [PERSON] уклали договір кредиту №\~10-29/7647. За умовами п. 1.1 цього договору Банк надає відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 90000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14\~% річних. Відповідно до п. 1.1.1 кредитного договору погашення кредиту здійснюється до 20 числа (включно) кожного місяця, починаючи з липня 2008 року, із кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 26 червня 2023 року. Суд встановив, що Банк свої зобовязання за вказаним кредитним договором виконав повністю, надав [PERSON] кредит у визначеному договором розмірі в сумі 90000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №\~ав/5323140 від 27 червня 2008 року. Відповідно до п. п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору Позичальник зобовязувалася сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п. п. 1.1, 2.4, 2.9 цього договору, та комісії в розмірах і в порядку, передбачених цим договором, а також своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний строк його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. п. 1.1, 2.4 цього договору. Згідно із п. 3.3.14 кредитного договору Позичальник зобовязана протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора, достроково повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти, комісії, а також можливі штрафні санкції (пеню, штраф) у випадках, визначених п. п. 2.7.3, 3.2.3, 5.4 цього договору. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. п. 1.1, 3.2.3, 3.3.14 цього договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Судом встановлено, що у порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором тривалий час не виконує, останній платіж у рахунок погашення заборгованості за цим договором нею здійснено 24 жовтня 2008 року. Із розрахунку заборгованості видно, що станом на 29 серпня 2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 244777,90 доларів США, що на дату розрахунку за курсом НБУ складає 6227726 грн. 72 коп., з яких: 88000,00 доларів США заборгованість за кредитом, 97683,30 доларів США заборгованість по процентам, 18307,02 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 40787,58 доларів США пеня за несвоєчасне повернення процентів. За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення, тобто невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. За змістом п. 4.4 кредитного договору, укладеного 27 червня 2008 року між Банком і [PERSON], у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків, визначених п. п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору щодо погашення кредиту та сплати процентів, протягом більше 90 (девяносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобовязана протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). З наведеного вбачається, що у п. 4.4 кредитного договору сторони кредитних відносин врегулювали питання щодо зміни строку виконання основного зобовязання, умови такої зміни та визначили строк і умови дострокового повернення кредитних коштів. У ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що останній платіж [PERSON] здійснено 24 жовтня 2008 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, після чого жодних платежів вона не вносила. Згідно із умовами кредитного договору наступний платіж у рахунок погашення кредиту та сплати процентів відповідач повинна була здійснити до 20 листопада 2008 року, проте цих своїх зобовязань вона не виконала та припинила у подальшому взагалі виконувати свої зобовязання за кредитним договором. Враховуючи, що черговий платіж Позичальником у строк до 20 листопада 2008 року внесений не був, виходячи з умов п. 4.4 кредитного договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплинув через 90 календарних днів, тобто 18 лютого 2009 року, після чого відповідач [PERSON] зобовязана була протягом одного робочого дня погасити в повному обсязі кредит, сплатити проценти за весь фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню), чого нею зроблено не було. Суд вважає, що з 20 лютого 2009 року у позивача ПАТ\~Укрсоцбанк виникло право звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Оскільки перебіг позовної давності розпочався 20 лютого 2009 року, до суду позивач ПАТ\~Укрсоцбанк мав звернутися з позовом до [PERSON] не пізніше 20 лютого 2012 року. Відповідно до відмітки на конверті ПАТ\~Укрсоцбанк позовну заяву до [PERSON] подало до суду поштою лише 11 жовтня 2016 року, тобто з пропуском визначеного ст. 257 ЦПК України трирічного строку позовної давності. У ч. 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позов до суду подано позивачем з пропуском визначеного законом трирічного строку позовної давності, а відповідачем подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, суд дійшов висновку, що позов ПАТ\~Укрсоцбанк про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає, у звязку з пропуском позивачем позовної давності. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed