Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Правекс Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] , треті особи - Бабушкінський відділ Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Індустріальний відділ Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтувавши свої позовні вимоги, позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому за № 204 від 3.01.2014 року, таким що не підлягає виконанню; виключити автомобіль марки Nissan, модель Parhfinder, рік випуску 2006, колір - чорна перлина, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER], тип ТЗ легковий універсал-В, реєстраційний № [NUMBER] з акту опису й арешту, складеного 11.03.2014р. державним виконавцем Індустріального ВДВС Дніпропетровського ГУЮ Харченко Оленою Олегівною. В судове засідання представник позивача не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача ПУТ «Правекс Банк» у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріальног7о округу [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2006 року між позивачем та відповідачем ПАТ «Правекс Банк» було укладено кредитний договір № 09009-0417/06Р. 01.09.2006 року для забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ПАТ «Правекс Банк» було укладено договір застави № 09009-017/06Р. 01.09.2006 року між ПАТ «Правекс Банк» та [PERSON] (поручитель) було укладений договір поруки № 09009-017/06Р. 29.11.2013 року поручитель [PERSON] отримав від відповідача ПАТ «Правекс Банк» «Вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за договором поруки № 09009-017/06Р від 01 вересня 2006 року». 23.01.2014 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON] було здійснено виконавчий напис щодо звернення стягнення на автомобіль марки Nissan, 2006 року випуску, д/н [NUMBER], в якому приватний нотаріус КМНО [PERSON] пропонує за рахунок коштів отриманих від продажу автомобіля задовольнити такі вимоги ПАТ «Правекс Банк»: за прострочений кредит - 240 243,32 грн.; за відсотки - 667,73 грн.; за неоплачені відсотки - 95 115,84 грн., а загальна сума - 336 026,88 грн. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п. 284 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 р, п.п. Б ч. 2 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», для одержання виконавчого напису стягувачем надаються нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості Боржника, а також відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 31.01.1992 р - наявність безперечною заборгованості повинно підтверджуватися документами. Наданий нотаріусу розрахунок заборгованості, складений працівниками Банку, є лише відображенням односторонніх розрахунків стягувача, і не може бути підставою для стягнення відповідних сум. Крім цього, Позивач в період з 01.09.2006р. по 16.06.2010р. здійснював погашення кредиту та скоїв 101 платіж на загальну суму 34 998,00 (тридцять чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто вісім) дол. США, що відповідає 225 759,45 грн. (двісті двадцять п'ять тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять грн. 45 коп.). Вищевказаний факт підтверджується наявністю оригіналів квитанцій, що свідчить про безперечність докази. Таким чином, Позивач взяв кредит на суму 49 835,00 (сорок дев'ять тисяч вісімсот тридцять п'ять) дол. США або 251 666,75 (двісті п'ятдесят одна тисяча шістсот шістдесят шість грн. 75 коп.) Грн. За вищевказаний період Позивач виплатив Банку в цілому 34 998,00 дол. США. Враховуючи те, що п. 4.4 Кредитного договору передбачені ануїтетні платежі щомісяця 693,00 дол. США і відсутність «Графіка погашення», яким би розділялися платежі по тілу кредиту та за відсотками по кредиту, розрахунок заборгованості, наданий Відповідачем-1 нотаріусу, як підтвердження безспірності заборгованості викликає дуже великі сумніви. За твердженням ПАТ «Правекс Банк», позивач залишився належним Банку на момент вчинення виконавчого напису: - тіло кредиту - 30 068,00 (тридцять тисяч шістдесят вісім) дол. США. 09.01.2014 р. ПАТ «Правекс Банк» було подано заяву до Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського ГУЮ з проханням відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса № 204 від 23.01.2014р. 29.01.2014 р. Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського ГУЮ було відкрито виконавче провадження ВП № 41788419. При цьому посадові особи Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського ГУЮ виносять Постанова про відкриття виконавчого провадження з порушенням ч. 1 ст. 20, ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» тобто відкривають виконавче провадження незаконно, оскільки боржник зареєстрований і проживає в Дніпропетровському районі, працює в Індустріальному районі, а майно відповідно знаходиться в Дніпропетровському або Індустріальному районах, разом з боржником. Будь-яких підстав для подачі заяви ПАТ «Правекс Банк» до Бабушкінський ВДВС Дніпропетровського ГУЮ у нього не було, а у Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського ГУЮ в свою чергу не було підстав для відкриття виконавчого провадження. Відповідно до п. 284 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 р, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після закінчення тридцяти днів з моменту отримання іпотекодавцем і боржником, якщо він відрізняється від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Незважаючи на це, позивач не отримав вимогу про усунення порушень (або навіть будь-який інший документ, аналогічний за змістом, що передує процедурі вчинення виконавчого напису). Таким чином, виконавча напис був зроблений з порушенням вимог законодавства, без будь-якого повідомлення боржника. Згідно ч. 1 ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» - - визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав, юридичних с і фізичних осіб щодо рухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на свій розсуд вибрати один з таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі - продажу з іншою особою - покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги: 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. Таким чином, вищенаведеними нормами Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не передбачено звернення стягнення на заставлене майно шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, оскільки таке звернення може бути вчинено лише на підставі рішення суду. Частина 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» передбачає можливість вчинення виконавчого напису, якщо інше не встановлено законом. Але законом встановлено інше, а саме: ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим законом. Зазначений закон не передбачає таке позасудове засіб обігу, як стягнення на підставі виконавчого напису. Слід також зазначити, що згідно Рішення Конституційного суду України від 10.11.2011 р, по справі № 15-рп / 2011, зазначено, що Закон України «Про захист прав споживачів № 1023- XII від 12.05.1991 року поширюється на кредитні правовідносини як під час ознайомлення і підписання договору кредиту, так і на будь-якій його стадії виконання сторонами. В ст. 11 ч.11 п. 2 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначено, що кредитодавцю заборонено вилучати продукцію у споживача без його згоди або без відповідного рішення суду. Таким чином, законодавець чітко визначив умови і порядок реалізації виконавчого напису нотаріуса. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved