Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 09.05.2013року між нею та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач позичила, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в розмірі 35000 доларів США строком повернення 09.07.2013року. На підтвердження укладення вказаного договору відповідач написав розписку. Оскільки відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав, зокрема, у зазначений в договорі строк відповідач суму позики не повернув, в зв'язку з чим у останнього утворилася заборгованість в розмірі 35000 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 16.05.2014 року (1долар = 13,36грн) складає 407783,00грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на її користь. Крім того позивач просить стягнути з відповідача на її користь проценти за користування грошовими коштами за період з 09.07.2013 року по 08.04.2014 року у розмірі 19825грн. та 3% річних від простроченої суми за період з 09.07.2013 року по 08.04.2014 року в розмірі 9150грн. Протягом розгляду справи позивач збільшила розмір позовних вимог, подавши через свого представника відповідну заяву, згідно якої просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 35 000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 26.08.2014 року (1 долар США= 13,36грн.) складає 467600,00грн., проценти за користування грошовими коштами за період з 09.05.2013 року по 26.08.2014 року в розмірі 47017,22грн. та 3% річних від простроченої суми за період з 10.07.2013 року по 26.08.2014 року в розмірі 15 834,34грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду направив заяву про перенесення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням його представника на лікарняному. Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Надав суду письмові заперечення, згідно яких заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що фактично коштів за вказаним договором він не отримував і кошти йому не передавались, а розписка, на яку посилається у своєму позові позивач була написана ним для підтвердження гарантії зберігання товару, який повернуто позивачу. Таким чином вважає договір позики неукладеним. Суд, враховуючи думку позивача та їх представника, на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, з'ясуваши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 09.05.2013р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики на суму 35000 доларів США строком повернення 09.07.2013року, що підтверджується розпискою від 09.05.2013р.(а.с.8) Виходячи з положень ч.2 ст. 1051 ЦК України, відповідно до яких, якщо договір позики укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші насправді не були одержані позичальником у позикодавця, та вимог ч.2 ст.59 ЦПК України щодо допустимості доказів суд вважає доведений той факт, що грошові кошти у розмірі 35 000доларів США були передані відповідачу та не приймає відповідних заперечень відповідача, оскільки належних та допустимих доказів своїх заперечень відповідачем не надано та в матеріалах справи такі дані відсутні. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, яка не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян повинен бути укладений у письмовій формі - ст.1047 ЦК України. Відповідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, якщо позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно договору позики, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання повернути суму позики позивачу не пізніше 09.07.2013р. Разом з тим, взяті на себе за вищезазначеним договором зобов'язання, зокрема, з повернення у визначений договором строк суми позики відповідач не виконав, в зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 35 000 доларів США. Згідно наданого позивачем розрахунку, правильність якого перевірена судом, сума заборгованості нарахована позивачем у відповідності до умов договору позики та вимог ст.ст.625, 1048 ЦПК України станом на 26.08.2014 року, і становить: сума боргу за договором у розмірі 35000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 26.08.2014 року (1долар = 13,36грн) складає 467 600,00грн., сума процентів за користування грошовими коштами у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 09.05.2013 по 26.08.2014 складає 47017,22грн., 3% річних від простроченої суми за період з 10.07.2013 по 26.08.2014 складає 15834,34грн. Таким чином, та обставина, що відповідач порушив умови договору позики в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у вказаному розмірі. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає наявними всі законні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3654грн.00коп., що документально підтверджена. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved