Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з даним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.09.2012 між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (далі-позивач/банк) та [PERSON] (далі-відповідач/позичальник) було укладено комплексний договір №1/1201609 (далі-кредитний договір), на підставі якого позивачем відповідачу було надано кредит в сумі 19 760,00 грн, строком з 05.09.2012 до 04.09.2015, а відповідач зобов'язалася здійснити повернення кредиту згідно з графіком погашення кредиту. Позивач вказує на те, що ним належним чином виконані зобов'язання за кредитним договором, надано відповідачу кредитні кошти у вказаному розмірі. Однак, відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконуються належним чином, внаслідок чого, у відповідача наявна заборгованість, яка станом на 01.04.2015, в загальному розмірі складає 7 960,32грн. Також, позивач вказує, що з метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, заборгованість відповідачем погашена не була, що зумовило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, заперечень проти позову не подавала та не просила слухати справу за її відсутності. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 05.09.2012 між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексний договір №1/1201609, на підставі якого позивачем відповідачу було надано кредит в розмірі 19 760,00 грн, строком з 05.09.2012 до 04.09.2015 (включно), на споживчі цілі, зі сплатою 14.00% річних (а.с.4-10). Виконання позивачем умов кредитного договору щодо надання кредиту у вказаній сумі підтверджується меморіальним ордером №1/1201609 від 05.09.2012 щодо надання кредиту у розмірі 19 000,00грн та меморіальним ордером №1/1201609 від 05.09.2012 щодо перерахування страхового платежу за рахунок кредитних коштів в розмірі 760,00 грн (а.с.11). Відповідно до п.1.1.,1.3.1.,1.3.2. кредитного договору відповідач повинна була сплачувати платежі за кредитом щомісячно до 05 числа кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості за кредитним договором. За користування кредитом відповідач сплачує: щомісячно відсотки в розмірі 14.00% річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1.80% в місяць від суми кредиту. У разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за цим договором за кожний день прострочення платежу ( п.6.1. кредитного договору). Однак, відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконувалися, кредит, відсотки та комісія у встановлені договором строки не сплачувалися, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за кредитом. Пунктами 4.3.4., 4.3.5., 4.3.6. кредитного договору передбачено право банку вимагати дострокового погашення кредиту у повній сумі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідача позивачем направлялась вимога про повне дострокове виконання зобов'язань від 04.03.2015 (а.с.14-15). Проте, заборгованість відповідачем погашена не була. Пунктом 4.3.7. кредитного договору у разі, якщо позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому письмової вимоги банком, не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, штрафними санкціями, банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням на кошти та/або майно позичальника в порядку передбаченому законодавством України. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.3), станом на 01.04.2015, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 7 971,72 грн, з яких: строкова заборгованість за кредитом - 3 891,64 грн; прострочена заборгованість за кредитом - 2 748,48 грн; нарахована комісія - 355,68 грн; прострочена комісія - 355,68 грн; нараховані відсотки - 72,30 грн; прострочені відсотки - 392,83 грн; пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісії - 155,11 грн. Доказів щоб спростували зазначений розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов кредитного договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1/1201609 від 05.09.2012 в загальному розмірі у сумі 7 971,72 грн та понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. З огляду на викладене,

Outcome: approved