Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, посилаючись на те, перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №461. Зазначив, що через місяць після реєстрації шлюбу спільне проживання, ведення спільного господарства та шлюбні відносини між подружжям були припинені, після чого, [INFO] року у відповідачки народилась донька [PERSON], в свідоцтві про народження якої, батьком дитини було зазначено [PERSON], матір'ю - [PERSON] Вказав, що він заперечує батьківство відносно [PERSON], оскільки підтримувати шлюбні відносини з відповідачкою вони припинили більш ніж за півтора року до народження дитини, ні про вагітність, ні про народження дитини відповідачка його не повідомляла, лише у жовтні 2018 року йому стало про це відомо. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд визнати, що він, [PERSON], [INFO], не є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] року та визначити порядок виконання рішення суду, за яким, в разі набрання рішенням законної сили, воно стане підставою для виключення з актового запису про народження [PERSON], [INFO] року, відомостей про батьківство [PERSON]. Представник позивача, діючий за ордером від 09 жовтня 2018 року, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову, надала до суду заяву, в якій підтвердила, що позивач не є батьком [PERSON], [INFO] року (а.с. 45). Представник Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, в судове засіданні не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. 43). Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 12, розділом третім Сімейного кодексу України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 06 квітня 2016 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №461. Встановлено, що через місяць після реєстрації шлюбу спільне проживання, ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами були припинені, що ними не заперечується. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року відповідачка народила доньку- [PERSON], батьком дитини зазначено - [PERSON], матір'ю - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Згідно експертного висновку щодо біологічного батьківства №MG18-59255 від 18 грудня 2018 року зазначено, що біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] виключається (а.с. 44). У відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Оскільки сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про позивача як про батька дитини було зроблено відповідно до ст. 122 СК України. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. Згідно ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Пленум Верховного Суду України в п. 11 своєї постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що відповідно до ст. 136 СКо спорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, в частині виключення із актового запису №8253 від 28 грудня 2017 року про народження [PERSON], [INFO], вчиненого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відомості про батька - [PERSON], громадянина Сирійської Арабської Республіки, [INFO]. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження, тому в задоволенні позовних вимог в частині визначення порядку виконання рішення, а саме що воно є підставою для виключення з актового запису про народження [PERSON], [INFO] року, відомостей про батьківство [PERSON] слід відмовити. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі складає 704,80 грн., які сплачені позивачем у повному обсязі при зверненні до суду (а.с. 1).

Outcome: partial