Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON]. звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно, зокрема на належну йому частку в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Липівка» с. Липівка Томашпільського району, в сумі 11029 грн., відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ВІ № 005070 від 13 серпня 2003 року, виданого Липівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області та земельну ділянку площею 2,0034 га., розташовану на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 088550, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією Вінницької області 28 лютого 2003 року. Крім позивача спадкоємцем по закону після смерті [PERSON] залишилась [PERSON], яка своє право власності на 12 вищезазначеного майна оформила відповідно до рішення Томашпільського районного суду від 25 червня 2009 року. Родинні зв'язки позивача з покійним [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим Липівською сільською радою Томашпільського району 27 січня 1975 року та її свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Липівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області 12 жовтня 1992 року. Позивач не змогла вчасно оформити право власності на спадщину через нотаріальну контору в силу важкого фінансового становища. В жовтні 2014 року, звернувшись до Томашпільської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця. З огляду на вищенаведене позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину належного [PERSON] майнового паю в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Липівка» с. Липівка Томашпільського району Вінницької області, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ВІ № 005070 від 13 серпня 2003 року, виданого Липівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, в сумі 5514,50 грн., та на 1/2 частину належної [PERSON] земельної ділянки, розташованої на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВИ № 088550, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією Вінницької області 28 лютого 2003 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності їх представника. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а. с. 5). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,0034 га на території Липівської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН № 088550, виданого 28 лютого 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією (а.с.7), та належна йому частку в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Липівка» с. Липівка Томашпільського району, в сумі 11029 грн. (а.с.6). Крім того, згідно довідки від, виданої виконкомом Липівської сільської ради, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, розташованої на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та права власності на майновий пай члена колективного сільського господарського підприємства корпорація «Липівка» СТОВ «Липівка». Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом залишились [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Липівською сільською радою 27 січня 1975 року, батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], 12 жовтня 1992 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON], після чого змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.10). Згідно рішення Томашпільського районного суду від 25 червня 2009 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на ? частину спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], а саме 1,0017 га земельної ділянки, розташованої на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та 5514,50 грн. майнового паю в майновому фонді КСП Корпорація «Липівка», СТОВ «Липівка» та ? частину грошових вкладів з належними компенсаційними виплатами внесеними на рахунки [NUMBER], [NUMBER] [NUMBER], [NUMBER] в Томашпільському ТВБВ Вінницького обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.14). Відповідно до відповіді державного нотаріуса, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачу відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця. (а.с.8). Крім того, згідно відповіді державного нотаріуса від 14 жовтня 2014 року після смерті [PERSON] спадкова справа заведена за №455/2008 року (а.с.17). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved