Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач ПАТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.10.2013 року, у розмірі 35 093 гривні 44 копійки та судовий збір у розмірі 1218 гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що 25 жовтня 2013 року між сторонами у справі укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав взяті на себе зобов'язання за договором, а саме: надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахований за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку із невиконанням позичальником взятих на себе зобов'язань, станом на 31 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 35 093 гривня 44 копійки. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлена судом у встановленому ст. ст. 74, 76 ЦПК України порядку. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України , за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 25 жовтня 2013 року між ПАТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаний вище договір укладено, шляхом підписання позивальником та банком заяви разом з Умовами надання банківських послуг. Відповідно до положень частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона на може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язання зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредитні кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач [PERSON], не сплативши кредит у вказаний в договорі строк, порушив вимоги ст. 530 ЦК України, тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позивачем надано суду розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором. Вказаний розрахунок відповідає вимогам закону. Так, станом на 31 липня 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № б/н від 25.10.2013 року становить 35 093 гривні 44 копійки, з яких: -заборгованість за кредитом становить 13 946 гривень 11 копійок; -заборгованість по процентам за користування кредитом становить 17 660 гривень 82 копійок; -заборгованість за пенею та комісією - 1 339 гривень 20 копійок. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: -500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); -1 647 гривень 31 копійок (процентна складова). З огляду на викладене, враховуючи, що станом на день розгляду справи відповідачем не надано суду доказів про виконання взятих на себе обов'язків за кредитним договором суд надходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а зазначена сума позову підлягає стягненню з відповідача відповідно до укладеного кредитного договору. З урахуванням задоволення позову на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218 гривень 00 копійки.

Outcome: approved