Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив припинити обтяження автомобіля, який йому належить на праві власності, KIA SPORTAGЕ (номер шасі (об'єкта) [NUMBER]), що перешкоджає здійснити відчуження транспортного засобу, при тому, що позивач не є стороною договору застави від 08.07.2013 № 670АІ10130708001-ЗАСТ та договору про внесення змін до договору застави майна від 08.07.2013 № 670АІ10130708001-ЗАСТ, 1, від 08.07.2013. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, з підстав наведених у ньому, не заперечували проти заочного розгляду. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило /а. с. 59/. Третя особа у справі [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи за його відсутності /а. с. 26, 58/. За вказаних обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень сторони позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність представника відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, заслухавши обґрунтування сторони позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З 03.12.2013 позивач є власником автомобіля КІА SPОRTAGE (2013 року випуску, номер шасі (об'єкта) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]), відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] /а. с. 5/. Як вбачається із змісту позову, у червні 2016 року вказаний автомобіль КІА SPОRTAGE було виставлено на продаж, але під час оформлення відповідних документів виявилося, що він перебуває під забороною відчуження. Згідно з відомостями витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 16.06.2016 № 49787211 на автомобіль КІА SPORTAGE, у відповідності до договору застави № 670AI10130708001-3ACT від 08.07.2013 зареєстровано обтяження (заборона відчуження), у якому обтяжувачем є відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», а боржником - третя особа у справі [PERSON] /а. с. 6/. Встановлено, що підставою для вчинення запису про обтяження є договір застави від 08.07.2013 № 670АІ10130708001-ЗАCT та договір про знесення змін до договору застави майна від 08.07.2013 № 670AI10130708001-ЗACT від 08.07.2013, 1, 08.07.2013, укладені ПАТ «Укрсоцбанк» і [PERSON], а також посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А. Е. Як вбачається з повідомлення від 13.09.2016 № 126/01-16, направленого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А. Е. на виконання ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26.08.2016 (справа № 216/4146/16-ц), договір про внесення змін до договору застави ним не посвідчувався. Відповідно до п. 1.1 Договору застави від 08.07.2013 № 670АІ10130708001-ЗАCT, третя особа у справі [PERSON] (заставодавець) передає у заставу відповідачу ПАТ «Укрсоцбанк» (заставодержателю) у якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту № 670АІ10130708001 від 08.07.2013 та за договором про надання відновлювальної кредитної лінії (на оплату страхових платежів) № 670085094INSURANCE1 від липня 2013 року, транспортний засіб автомобіль марки КІА, модель SPORTAGE, 2013 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ-1 при ДАІ ГУМВС України в Одеській області 04.07.2013, що належить третій особі [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого там же 04.07.2013 /а. с. 8-14/. Позивач став власником спірного автомобіля на підставі довідки-рахунку № 9002458 від 03.12.2013, виданої торгівельною організацією ПП «МПП» Вибір, що підтверджується відомостями з листа Регіонального сервісного центру в Черкаській області від 01.07.2016 № 31/23/4-1052 /а. с. 15/. У вказаній довідці-рахунку 9002458 від 03.12.2013 зазначено, що позивач купує автомобіль, що перебуває у власності продавця на підставі технічного паспорту серії [NUMBER] /а. с. 16/. Таким чином, [PERSON] придбав автомобіль в порядку передбаченому п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою № 1388 Кабінету Міністрів України від 07.09.1998, де передбачено, що державна реєстрація перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, доданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (правомірність придбання) транспортних засобів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Статтею 316 ЦК України, визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Підстав для витребування автомобіля у позивача у відповідача або у будь-яких інших осіб не має, оскільки він був придбаний за відплатним договором та у порядку визначеному законодавством. Частиною другою ст. 386 ЦК України, передбачено, що власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на те, що обставини, на які посилався позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, відтак позов підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved