Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У квітні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг від 15 грудня 2010 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 300 грн., який в подальшому був збільшений до 11150,00 грн., під 30,00 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку із невиконанням зобов'язань по поверненню суми отриманого кредиту станом на 31січня 2016 року відповідач має заборгованість у сумі 25447,26 грн., яку разом з судовими витратами позивач просить стягнути на свою користь. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій він зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 300 грн., який в подальшому був збільшений до 11150,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, проценти за користування, по перевищенню кредитного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником своїх обов'язків, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір дійсний протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку одна із сторін не проінформує другу сторону про закінчення дії договору, він автоматично пролонговується на той же строк. В анкеті-заяві від 15 грудня 2010 року відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить укладений між відповідачем та позивачем договір про надання банківських послуг. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як убачається з матеріалів справи, відповідач отримав на кредитну картку кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, розмір якого в подальшому був збільшений до 11150 грн. Протягом дії кредитної картки відповідач допустила порушення строків повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 39678,70 грн. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання банківських послуг від 15 грудня 2010 року, що виникла у період з 15 грудня 2010 року по 31 жовтня 2013 року у сумі 15919,40 грн. Відтак, станом на 31 січня 2016 року заборгованість відповідача за користування кредитом становить 25447,26 грн. за вирахуванням суми боргу, вже стягнутого на підставі рішення суду. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 15 грудня 2010 року у загальному розмірі 25447,26 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1378 гривень.

Outcome: approved