Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У жовтні місяці 2015 року [PERSON] звернувся із позовом, який обгрунтовує тим, шо 20 жовтня 2015 року за вихідним номером ЕП-271/15 начальник Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області [PERSON] головам місцевих судів Хмельницької області надіслав лист наступного змісту: «На підставі постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 28.05.2015 року залишеної без зміни рішенням Вінницького апеляційного суду від 08.07.2015 року [PERSON] звернувся до казначейської служби України з виконавчим листом про стягнення з територіального управління в області на його користь коштів в сумі 229 067,8 грн. в той час, так як такі рішення суду повинні виконуватись відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів». Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області з 09.09.2015 року були заблоковані розрахункові рахунки територіального управління, крім захищених видатків загального фонду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2015 року зупинено виконання зазначених вище рішень судів. Викладена в цьому листі інформаціця є негативною, оскільки містить про нього, як про суддю негативну, соціальну оцінку, у тому числі його ділових та професійних якостей, а відтак порушує його право на повагу до гіднності, честі та ділової репутації. Так, указавши в листі про те, що позивач «звернувся до Державної казначейської служби України з виконавчим листом про стягнення з територіального управління в області коштів в сумі 229067,8 грн., в той час як такі рішення повинні виконуватися відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМ України №865 від 03.08.2011 року з бюджетної програми 01501150 «Виконання рішень суцдів на користь суддів» та, що на підставі такого неправильного звернення позивача настали наслідки головним у правлінням Держдавної казначейської служби України в Хмельницькій області з 09.09.2015 року були заблоковані розрахункові рахунки територіального управління, крім захищених видатків загального фонду. Тому автор листа поширив негативну, неповну та перекручену, а відтак і недостовірну інформацію, адже звертаючись до Державної казначейської служби України про виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 28.05.2015 року саме на підставі положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судовимх рішень» та затвердженого постановою КМ України за № 865 від 03.08.2011 року Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників не просив стягувати ці кошти безпосередньо з рахунків відповідача. Він навіть і гадки не мав, що подану ним заяву Державною казначейською службою буде направлно до її Головного управління у Хмельницькій області, а те заблокує розрахункові рахунки відповідача. Якщо відповідач був не згідний із діями органу Казначейства про блокування рахунків, то відповідно до мав би оскаржити дії казначейства до суду. 23 жовтня 2015 року з»явилось електронне повідомлення невідомої особи до голів судів та суддів з осудом його дій, вимогою притягнення до відповідальності, цькуванням дітей. Просив визнати вказану інформацію негативною та такою, що не відповідає дійсності, порочить його честь, гідність та ділову репутацію, яка поширена в листі територіального управління ДСА України в Хмельницькій області від 20 жовтня 2015 року за №ЕП-271/15. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги уточнив, просив визнати негативною інформацію поширену в листі в частині: «[PERSON] звернувся до казначейської служби України з виконавчим листом про стягнення з територіального управління в області на його користь коштів в сумі 229 067,8 грн. в той час, так як такі рішення суду повинні виконуватись відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів». Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області з 09.09.2015 року були заблоковані розрахункові рахунки територіального управління, крім захищених видатків загального фонду». Суду пояснив, що вказана інформація є негативною, такою, що принижує його честь і гідність та ділову репутацію. Означених обставин відповідач не спростував, про те, що опублікована ним інформація відповідає дійсності, оскільки він мав звертатися з виконанням даного рішення за програмою. Вказана інформація є негативною, оскільки він як суддя звернувся до Державної казначейської служби, в той час коли такі рішення виконуються з бюджетної програми. Водночас, він звернувся відповідно до вимог закону до Державної казначейської служби з приводу виконання рішення суду. Представник відповідача заявленого позову не визнав. Суду пояснив, що даний лист ніяким чином не принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача, а лише містить оціночні судження. Окрім того, управління територіальної судової адміністрації не має ніякого відношення до анонімних публікацій та рішення загальних зборів керівників апаратів місцевих загальних судів. Фінансування видатків на заробітну плату здійснюється в основному за рахунок спеціального фонду, який є не захищеним, тому у зв»язку із цим питання про виплату працівникам судів заробітної плати стало проблемним. Суд, заслухавши доводи позивача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що у листі за ЕП-271/15 від 20 жовтня 2015 року за підписом начальника територіального управління Державної судової адміністрації [PERSON] адресованої головам місцевих судів Хмельницької області викладено інформацію про те, що: «[PERSON] звернувся до казначейської служби України з виконавчим листом про стягнення з територіального управління в області на його користь коштів в сумі 229 067,8 грн. в той час, так як такі рішення суду повинні виконуватись відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів. Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області з 09.09.2015 року були заблоковані розрахункові рахунки територіального управління, крім захищених видатків загального фонду». Така інформація на думку позивача є негативною, порочить його честь,гідність та ділову репутацію, містить про нього, як про суддю негативну соціальну оцінку, у тому числі оцінку його ділових та професійних якостей. Однак з такими доводами позивача погодитися не можна з наступних підстав. Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї (або) членів її сім»ї недостовірної інформації має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. [PERSON] підтверджує, а представник відповідача того не заперечує, що він звернувся стосовно виконання рішення суду до Державної казначейської служби України з виконавчим листом про стягнення на його користь коштів у визначеному законом порядку. Позивачеві було відомо про те, що Державна казначейська служба України направила виконавчий лист до Головного управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області для виконання означеного рішення суду. Інформація викладена у оспорюваному листі: «Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області з 09.09.2015 року були заблоковані розрахункові рахунки територіального управління, крім захищених видатків загального фонду» відповідала дійсності. Вказані обставини підтверджуються довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області за № 3755/15-вих. від 28.12.2015 року та по суті не заперечуються сторонами. Викладені у листі територіального управління державної судової адміністрації України у Хмельницькій області від 20 жовтня 2015 року за №ЕП-271/15-вих. факти містять ознаки оціночного судження щодо дій [PERSON] і на думку начальника територіального управління позивач мав би діяти у інший спосіб щодо виконання рішення суду. Така інформація не стверджує про порушення позивачем норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (зокрема, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетичної поведінки в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Що стосується анонімного листа, направленого у формі електронного звернення до голів місцевих судів з посиланням на повідомлення територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області та рішення загальних зборів керівників апаратів місцевих загальних судів Хмельницької області без дати та підпису голови та секретаря цих зборів вони не можуть братися судом до уваги, оскільки доказів того, що автором їх є відповідач суд не здобув, а позивач таких доказів не надав. Крім того, не має підстав вважати, що між анонімними публікаціями, поміщеними у формі електронного звернення та рішенням загальних зборів керівників апаратів місцевих судів без підпису голови та секретаря мається причинно-наслідковий зв»язок, і те, що вони є наслідком направленого листа від 20.10.2015 року за № ЕП-271/15-вих. і їх автором в подальшому є відповідач. Означені обставини підтвердила в ході судового розгляду свідок [PERSON], котра суду пояснила, що ініціатором цих зборів начальник ТУ ДСА в Хмельницькій області не був, участі у них не приймав, питання порядку денного не ініціював. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення цією особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо). Представник відповідача посилався на те, що поширена інформація у формі листа за підписом голови територіального управління направлена головам місцевих судів була направлена у відповідь на численні звернення судів стосовно виплати заробітної плати та блокування спецрахунків, в ньому він висловив свою думку щодо дій позивача. У п. 19 наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до змісту ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одної особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Тому із викладених підстав у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed