Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась із позовом до Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема і на садовий будинок № [ADDRESS]. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний садовий будинок, однак приватним нотаріусом відмовлено у видачі такого свідоцтва з тих підстав, що на спадковий садовий будинок відсутні правовстановлюючі документи. З метою успадкування прав на спірний будинок державним нотаріусом рекомендовано позивачу звернутися до суду. З огляду на викладені обставини, позивач просить визнати у порядку спадкування право власності на садовий [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані у [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання її представник [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Представник Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив листа, в якому просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його смерть серії [NUMBER], виданого 02 березня 2016 року відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі і на садовий [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. Із матеріалів спадкової справи № 04/2016 до майна померлого [INFO] року [PERSON] вбачається, що після смерті останнього позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стретович Т.І. із заявою про прийняття спадщини. Також, із матеріалів справи вбачається, що іншими спадкоємцями після смерті [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON], однак останні відмовилися від спадщини на користь позивача, про що подали до нотаріальної контори відповідні заяви. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стретович Т.І. від 18 січня 2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадковий садовий будинок, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 5). Із матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стретович Т.І. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0501 га., кадастровий номер - [NUMBER], цільове призначення - для ведення садівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому на праві приватної власності на підставі Державного акта серії [NUMBER] (а.с. 6). Так, зі змісту довідки Садівничого товариства «Нива» від 18 липня 2017 року вбачається, що [PERSON] з 1982 року і по день смерті був членом садівничого товариства «Нива». На земельній ділянці № [ADDRESS], що належала, як члену садівничого товариства [PERSON], знаходяться побудовані дві споруди. [PERSON] приймав активну участь у роботі садівничого товариства, обирався членом правління, дотримувався правил і норм поведінки, своєчасно сплачував членські, цільові та інші внески. На території земельної ділянки знаходиться побудовані садовий будинок та будівля господарського призначення. [PERSON] після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку подала до правління садівничого товариства заяву про прийняття її членом садівничого товариства «Нива», у зв'язку із чим 02.07.2017 року прийнята до членів садівничого товариства (а.с. 9). Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Право власності на збудований житловий будинок набувається у порядку, який існував на час його будівництва. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти про прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Таким чином, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Із матеріалів справи встановлено, що садовий [ADDRESS], що розташований по [ADDRESS], побудований у 1985 році. Тобто, спірний будинок збудовано до 5 серпня 1992 року на земельній ділянці, яка перебувала у власності спадкодавця, а, відтак, на нього може бути визнано право власності, яке переходить у порядку спадкування. З вищевикладених обставин вбачається, що підстав незаконності набуття позивачем права власності на садовий [ADDRESS], з надвірними будівлями та спорудами (прибудова «а», господарський блок «Б», свердловина «К», ворота з хвірткою «№1», огорожа «№2», огорожа «№3», огорожа «№4»), що розташовані по [ADDRESS], судом не встановлено. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved