Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

у жовтні 2016 року позивачі звернулися до суду із вказаним вище позовом, в якому просять суд: -визнати інформацію, викладену на сайті «ВКонтакте» [PERSON] під ніком «Наталка Полтавка», а саме : «мои вольеры и будки заказанные и оплаченные без помощи организации присвоїла себе «честная» [PERSON], которая даже гвоздя не купила на строительство… Ни копейки не дала ни на одно животное… [PERSON] это коронованная аферистка со свитой подхалимов…» - недостовірною, такою, що порочить честь, гідність [PERSON]; -визнати інформацію, викладену на сайті «ВКонтакте» [PERSON] під ніком «Светлана Готье», а саме « относительно КАТП могу сказать следующее: … никаких денег туда ЮЕ не вкладывал» - недостовірною, такою, що порочить ділову репутацію Полтавської обласної організації «Центр захисту живої природи «Юний європеєць; -визнати інформацію, викладену на сайті газети «Останній бастіон», а саме «[PERSON] керівник обласної організації живої природи «Юний європеєць», яка має займатися захистом тварин, проводить концерти на підтримку то [PERSON], то [PERSON] (залежно від того, хто при владі). Себто [PERSON], маючи гарні акторські здібності, проводить до влади злочинців…» - недостовірною, такою, що порочить честь і гідність [PERSON], ділову репутацію Полтавської обласної благодійної організації «Центр захисту живої природи «Юний європеєць»; -зобовязати [PERSON] на сторінці відкритої групи «Лира и [PERSON]»: поможем животным вместе» сайту «ВКонтакте» протягом тижня з дня набрання чинності судовим рішенням викласти спростування такого змісту: «Информация, ранее изложенная мною на сайте относительно [PERSON], является недостоверной, [PERSON] не является аферисткой и принимает участие в оказании помощи бездомным животным в Полтавському КАТП»; -зобовязати [PERSON] на сторінці відкритої групи «Лира и [PERSON]»: поможем животным вместе» сайту «ВКонтакте» протягом тижня -зобовязати [PERSON] на сторінці відкритої групи «Лира и [PERSON]»: поможем животным вместе» сайту «ВКонтакте» протягом тижня з дня набрання чинності судовим рішенням викласти спростування такого змісту: «Информация, ранее изложенная мною на сайте относительно ПОБО ЦЗЖП «Юный европеец», является недостоверной. Указанная организация оказывала финансовую помощь Полтавскому КАТП»; -зобовязати редакцію газети «Останній бастіон» не пізніше тижня з дня набрання судовим рішенням чинності розмістити на сайті газети «Останній бастіон» та у найближчому номері газети «Останній бастіон» спростування такого змісту: «Інформація, викладена у газеті та на сайті щодо [PERSON] та ПОБО ЦЗЖП «Юний європеєць» є неправдивою. [PERSON] ніколи не проводилися концерти на підтримку [PERSON], [PERSON] [PERSON] ніколи не приводила до влади злочинців. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в мережі «ВКонтакте» відповідач [PERSON] під ніком «Наталка Полтавка» і [PERSON] під ніком «Світлана Готьє» розповсюдили відносно [PERSON] та ПОБО ЦЗЖ «Юний європеєць» неправдиву негативну інформацію, наклеп та образи з метою зганьбити імя особи та дискредитувати діяльність громадської організації. Так, 25.05.2015 року о 14 год. 25 хв. на сторінці відкритої групи «Лира и [PERSON]: поможем животным вместе!» сайту «ВКонтакте» [PERSON] під ніком «Наталка Полтавка» розмістила інформацію такого змісту: «Мои вольеры и будки заказанные и оплаченные без помощи организации присвоїла себе «честная» [PERSON], которая даже гвоздя не купила на строительство… Ни копейки не дала ни на одно животное… [PERSON] это коронованная аферистка со свитой подхалимов.». На цій же сторінці 28.05.2015 року о 22 год.19 хв. [PERSON] під ніком «Светлана Готье» зазначила: « относительно КАТП могу сказать следующее… никаких денег туда ЮЕ не вкладывал». Окрім того, [PERSON] під псевдонімом «Светлана Готье» розповсюдила неправдиву інформацію щодо неї у засобах масової інформації, а саме у суспільно політичній газеті «Останній бастіон» № 5 за вересень 2015 року, де остання висвітлюючи свою діяльність щодо захисту тварин, виставила її у негативному світлі. В подальшому, 11.09.2015 року на сайті газети «Останній бастіон», зі слів [PERSON], у статті «SOS! Міська влада може почати вбивство тварин» було розміщено негативну неправдиву інформацію про те, що [PERSON] керівник обласної організації живої природи «Юний європеєць», яка має займатися захистом тварин, проводить концерти на підтримку то [PERSON], то [PERSON] (залежно від того, хто при владі). Себто, [PERSON], маючи гарні акторські здібності, проводить до влади злочинців. Вказана вище інформація, розміщена [PERSON], [PERSON], а також газетою «Останній бастіон» є неправдивою та наклепом. Дані висловлювання образили її честь і гідність, завдали моральних страждань та підривають ділову репутацію Полтавської обласної благодійної організації «Центр захисту живої природи «Юний європеєць», підривають довіру людей до цієї благодійної організації. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача громадської спілки «Останній бастіон» (далі ГО «Останній бастіон») [PERSON] заперечив проти задоволення позову, вважає його безпідставним, так як позов благодійної організації «Юний європеєць» в частині позовних вимог до громадської організації «Останній бастіон» має вирішуватися у порядку господарського судочинства. Окрім цього, позивач не надав доказів відносно того, що поширення інформації у соціальних мережах було здійснено [PERSON] та [PERSON], так як під ніками «Наталка Полтавка» і «Светлана Готьєе» можуть реєструватися велика кількість осіб. Відповідач [PERSON] позов не визнала та заявила, що ніколи не поширювала на сайті «ВКонтакте» під ніком «Наталка Полтавка» будь якої інформації відносно позивачів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи редакції газети «Останній бастіон» [PERSON] заперечив проти задоволення позову, так як вважає інформацію, опубліковану 11.09.2015 року на сайті газети «Останній бастіон» в частині того, що позивач «як керівник обласної організації живої природи «Юний європеєць», яка має займатися захистом тварин, проводить концерти на підтримку то [PERSON], то [PERSON] (залежно від того, хто при владі). Себто [PERSON], маючи гарні акторські здібності, проводить до влади злочинців…», не містить неправдивих відомостей. Дана публікація була здійснена після опублікування на цьому ж сайті статті «Цукор на вбивстві», в якій висвітлена інформація після проведеного журналістського розслідування відносно, на його думку, корупційної діяльності [PERSON] і [PERSON]. Відповідальність за достовірність інформації, викладеної на сайті та в газеті «Останній бастіон» несе не автор статті, відомості про якого він відмовився надавати суду, а безпосередньо громадська спілка «Останній бастіон» та редакція газети «Останній бастіон» У відповідності до положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, з урахуванням розяснень, викладених у п. 9 постанови пленуму Верховного Суду України\~№ 1 від 27 лютого 2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, суд розяснив позивачу, що якщо позов предявлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі ст. 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У судовому засіданні позивач наполіг на залученні редакції газети «Останній бастіон» в особі головного редактора [PERSON] як третьої особи на стороні відповідача ГО «Останній бастіон». На а.с.76 наявний запит суду до Українського мережевого інформаційного центру щодо повідомлення особи, за якою зареєстровано сайт: http://bastion.tv, однак відповіді не отримано та необхідну інформацію суду не надано. Сторони заявили суду, що власник сайту «ВКонтакте» зареєстрований за межами України, а тому заперечили проти залучення його до участі у справі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку: на а.с.10 наявна роздруківка із сайту соціальної мережі, на якій мається запис наступного змісту: «… одно сплошное вранье, мои вольеры и мои будки, заказанные и оплаченные без помощи организаций присвоила себе «честная» [PERSON], которая даже гвоздя не купила на строительство…Майя это коронованная аферистка со свитой подхалимов», виконаний під ніком [PERSON]. Відповідно до даних роздруківки із сайту соціальної мережі, мається запис, виконаний під ніком «Светлана Готье» наступного змісту: «... а относительно КАТП могу сказать следующее: я была там около четырех лет назад когда оно было под МК: страшные будки и никакие деньги туда ЮЕ не вкладывал, и как не изменилось оно сейчас когда пришла [PERSON] и со своими соратниками они вынули деньги из своих карманов и отстроили шикарные вольеры где на даный момент более 120 собак…» (а.с.10). На а.с. 12 наявна роздруківка статті під назвою «SOS! Міська влада може почати вбивати тварин», в якій міститься публікація наступного змісту: «до відома, [PERSON] керівник обласної організації живої природи «Юний європеєць», яка має займатися захистом тварин, проводить концерти на підтримку то [PERSON], то [PERSON] (залежно від того, хто при владі). Себто [PERSON], маючи гарні акторські здібності, проводить до влади злочинців [PERSON] та [PERSON], які своєю діяльністю зробили жебраками й убивають не тільки собак, а й людей». В газеті «Останній бастіон» № 5 за вересень 2015 року надрукована стаття під заголовком « Цукор на вбивстві. Ми відповідаємо за тих, кого приручили». (а.с.13-14). Відповідно до ст. 32 Конституції України, фізична чи юридична особа має право на захист своїх честі, гідності та ділової репутації. \~\~\~\~Згідно ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. \~\~Відповідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. У разі поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права юридичної особи або її структурного підрозділу, позов має право предявити орган цієї юридичної особи. Виходячи зі змісту п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно до п. 18 даної постанови визначено, що обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно з ч. 3 ст. 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Так, у судовому засіданні встановлено, що на сайті соціальної мережі особою під ніком [PERSON] поширено інформацію наступного змісту: ««… одно сплошное вранье, мои вольеры и мои будки, заказанные и оплаченные без помощи организаций присвоила себе «честная» [PERSON], которая даже гвоздя не купила на строительство…Майя это коронованная аферистка со свитой подхалимов». Одночасно, на цьому цьому ж сайті особою під ніком [PERSON] поширено наступну інформацію: «... а относительно КАТП могу сказать следующее: я была там около четырех лет назад когда оно было под МК: страшные будки и никакие деньги туда ЮЕ не вкладывал, и как не изменилось оно сейчас когда пришла [PERSON] и со своими соратниками они вынули деньги из своих карманов и отстроили шикарные вольеры где на даный момент более 120 собак…». Проаналізувавши дану інформацію, судом встановлено, що вона стосується особи позивача як керівника Полтавської обласної організації «Центр захисту живої природи «Юний європеєць». Одночасно, із наданих матеріалів вбачається, що дана інформація поширена в мережі Інтернет та до неї має доступ значна кількість осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 471 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їхні правдивості. Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їхньої відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. Так, поширену інформацію в частині «… одно сплошное вранье, мои вольеры и мои будки, заказанные и оплаченные без помощи организаций присвоила себе «честная» [PERSON], которая даже гвоздя не купила на строительство», а також «... а относительно КАТП могу сказать следующее: я была там около четырех лет назад когда оно было под МК: страшные будки и никакие деньги туда ЮЕ не вкладывал, и как не изменилось оно сейчас когда пришла [PERSON] и со своими соратниками они вынули деньги из своих карманов и отстроили шикарные вольеры где на даный момент более 120 собак…» суд вважає такою, що не містять фактичних даних, зокрема стосується критики, оцінки дій позивача, як керівника ПОБО ЦЗЖП «Юний європеєць», а тому дані висловлювання не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Таким чином, дані висловлювання суд відносить до оціночних суджень, які не підлягають спростуванню та доведенню їхньої правдивості. Разом з тим, надаючи оцінку змісту в частині: «[PERSON] это коронованная аферистка со свитой подхалимов», суд вважає, що дана інформація висловлена в принизливій та непристойній формі, а тому є такою, що порушує немайнові права позивача, і з цих підстав суд встановлює факт неправдивості такої інформації. Згідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законодавством. З огляду на те, що саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи не надано доказів, які б вказували на те, що вказану вище інформацію поширили відповідачі [PERSON], [PERSON], оскільки така інформація поширена особою під ніками «Наталка Полтавка», «Светлана Готье», доступ до соціальних мереж має велика кількість осіб, як і можливість реєструватися під такими ніками. Суд вважає, що запис аудіозапису виступу в ефірі радіокомпанії «Лтава» [PERSON], в якому вона повідомляє, що в мережі Інтернету на сайті «ВКонтакте» вона зареєстрована як «Наталка Полтавка», а також дані газети «Останній бастіон» № 5, де маються фото, які надписами ідентифікують особу, яка зображена на них під псевдонімом «Светлана Готье» не можуть вказувати на те, що саме відповідачі поширили таку інформацію, а тому суд не приймає ці доказ як належні і допустимі для встановлення даного факту. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання інформації, викладеної на сайті «ВКонтакте» [PERSON] під ніком «Наталка Полтавка» та [PERSON] під ніком «Светлана Готье» недостовірною, такою, що порочить честь, гідність [PERSON], Полтавської обласної організації «Центр захисту живої природи «Юний європеєць», також в частині зобовязання [PERSON], [PERSON] на сторінці відкритої групи «Лира и [PERSON]: поможем бездомным животным вместе!» сайту спростувати таку інформацію, до задоволення не підлягає. Одночасно судом встановлено, що на сайті мережі Інтернет було поширено інформацію наступного змісту: «[PERSON] керівник Полтавської обласної організації живої природи «Юний європеєць», яка має займатися захистом тварин, проводить концерти на підтримку то [PERSON], то [PERSON] (залежно від того, хто при владі). Себто [PERSON], маючи гарні акторські здібності, проводить до влади злочинців…». Судом встановлено, що дана інформація стосується особи позивача, зокрема її діяльності як керівника Полтавської обласної організації живої природи «Юний європеєць» та була поширена серед значної кількості осіб. В судовому засіданні головний редактор газети «Останній бастіон» [PERSON] заявив, що несе відповідальність за достовірність публікації, зробленої на сайті в мережі Інтернет, де таким чином він виклав інформацію, зібрану за результатами журналістського розслідування відносно, на його думку, корупційної діяльності [PERSON] і [PERSON]. Окрім цього, судом встановлено, що позивач, обіймаючи посаду керівника Полтавської обласної організації живої природи «Юний європеєць», також є депутатом Полтавської міської ради, а отже являється публічною особою. При поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі Декларація), схваленої 12 лютого 2004 р. на 872-му засіданні Комітету [PERSON] Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської [PERSON] Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема у зазначеній Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. До того ж зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У звязку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Таким чином, виходячи з характеру інформації, яка була поширена в мережі Інтернет, особи позивача, яка є публічною особою, суд відносить дану інформацію, до оціночних суджень з підстав, викладених вище. При цьому інформація, викладена в даній статті, в якій автор називає інших осіб «злочинцями», не стосується особи позивача. Окрім цього, суду не надано доказів, що власником сайту, на якому було поширену вказану вище інформацію є газета «Останній бастіон» На підставі цього, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо визнання інформації, викладеної на сайті газети «Останній бастіон», такою, що порочить честь і гідність [PERSON] до задоволення не підлягає, як не підлягає вимога про зобовязання редакції газети «Останній бастіон» спростувати дану інформацію. При цьому, заявляючи позовну вимогу про зобовязання спростувати інформацію редакцією газети «Останній бастіон», позивач заявив клопотання про залучення даної особи в особі головного редактора [PERSON] як третьої особи, а не відповідача, не дивлячись на розяснення судом йому такого права. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відкриваючи провадження у справі, суд має зясувати, за правилами якого судочинства підлягає розгляду заява. До того ж слід керуватися компетенцією суду щодо розгляду цивільних справ, зазначеної в ст. 15 ЦПК, та враховувати положення статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України. Оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від субєктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими субєктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства. Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 205ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. З урахуванням викладеного, позовні вимоги Полтавської обласної благодійної організації «Центр захисту живої природи «Юний європеєць» до громадської спілки «Останній бастіон», третя особа: редакція газети «Останній бастіон» в особі головного редактора [PERSON] про захист про захист честі, гідності та ділової репутації в частині визнання інформації, викладеної на сайті газети «Останній бастіон недостовірною, такою, що порочить ділову репутацію Полтавської обласної благодійної організації «Центр захисту живої природи «Юний європеєць»; зобовязання редакції газети «Останній бастіон» спростувати викладену інформацію слід розглядати в порядку господарського судочинства, а тому провадження в цій частині підлягає до закриття.

Outcome: dismissed