Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів в якому зазначила наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з лютого 2001 року, який у серпні 2011 року було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 14 березня 2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, з 09 лютого 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів призначений за рішенням суду на сьогоднішній час, є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. З цих підстав позивач просила збільшити розмір аліментів, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] визначивши їх розмір 2000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглянути справи у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з лютого 2001 року, який у серпні 2011 року було розірвано (а.с.3,7). [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є позивач та відповідач у справі. (а.с. 4) Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 14 березня 2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, з 09 лютого 2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції Закону № 2901-IV від 22.09.2005 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року. Даним Законом ч.2 ст.182 СК України викладено в наступній редакції: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 2 статті 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин, враховуючи зміни в законодавстві щодо мінімального розміру аліментів, суд вирішує задовольнити позов, збільшивши розмір аліментів, які сплачуються відповідачем на користь позивачки на дитину [PERSON] [INFO], визначивши їх розмір 2000 гривень, щомісячно до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved