Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулась в суд з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 14 квітня 2014 року між нею та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу № 2630/35/173560. Згідно умов договору нею було внесено 50000 гривень з процентною ставкою 21,7 % річних на строк з 14 квітня 2014 року по 14 травня 2014 року. Вона неодноразово зверталась до ПАТ «Міський комерційний банк» з заявами про повернення депозиту та нарахованих відсотків, на що отримала усну відмову у зв'язку з відсутністю коштів. Нараховані відсотки вона отримала. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 50000 гривень. У судове засідання позивач не з'явилась, направила до суду телеграму, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу у її відсутність та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 18). Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 квітня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу № 2630/35/173560 (а.с. 3-4). Згідно умов договору позивачем було внесено 50000 гривень з процентною ставкою 21,7 % річних на строк з 14 квітня 2014 року по 14 травня 2014 року. Відповідно до пункту 2.3. зазначеного договору нарахування процентів на вклад починається з дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, і закінчується в день, що передує даті закінчення строку дії договору. Після закінчення строку дії договору позивач неодноразово зверталась до відповідача з заявами про повернення суми депозиту та нарахованих відсотків за договором (а.с. 5, 7, 9). З позову вбачається, що [PERSON] отримала від ПАТ «Міський комерційний банк» усну відмову в поверненні суми депозиту у зв'язку з відсутністю коштів. Нараховані відсотки позивач отримала. Станом на 14 травня 2014 року термін дії договору строкового банківського вкладу закінчився. На день розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Встановлено, що договір банківського вкладу сторонами укладений в письмовій формі, зазначено строк його дії та умови виконання. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Позивач зверталась до відповідача з вимогами повернути вклад у зв'язку з закінченням терміну дії договору, проте ці вимоги відповідачем виконані не були. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виплата грошового вкладу обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не виконав умови договору, що порушує права позивача. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 50000 гривень вкладу за договором строкового банківського вкладу № 2630/35/173560. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 500 гривень.

Outcome: approved