Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У жовтні 2014 року Комунальне підприємство «Дирекція з утримання і обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації звернулося з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення заборгованості по платі за утримання житла та платі за комунальні послуги в сумі 6829,35 гривень, посилаючись на те, що Відповідач є власником квартири [ADDRESS], не сплатив своєчасно і в повному обсязі плату за утримання житла та плату за комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 6152,62 гривень за період з 01 квітня 2008 року по 01 травня 2012 року. Крім того, Позивачем нараховані штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язань з внесення Відповідачем відповідної плати в розмірі 461,38 грн (інфляційні втрати) та 215,35 грн (3% річних). У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав. Зазначив, що Відповідач ніколи не звертався із заявами про тимчасове не проживання у квартирі. Представник Відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнавала частково та пояснила, що Відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає, комунальними послугами не користується. Крім того, представник Відповідача заперечувала проти нарахування комунальних послуг на 2х осіб, оскільки Відповідач є єдиним власником квартири, і жодна особа в ній не зареєстрована. Відповідач також просив застосувати до позовних вимог наслідки пропуску Позивачем строку позовної давності за вимоги. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будниками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Обов'язок на власника жилого приміщення по несенню витрат на утримання будинку і прибудинкової території, сплаті комунальних послуг покладений ст. 322 ЦК України, статтями 12, 13, 20, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року. Судом встановлено, що на підставі Договору дарування від 19.05.1994р. Відповідачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.5-6) Згідно з довідкою за Формою №3 в зазначеній квартирі ніхто не зареєстрований, проте на підставі акту, складеного працівниками КП «Залізничне» від 10.12.2010р., у квартирі фактично проживає дві особи, у зв'язку з чим нарахування здійснювалось саме на двох. (а.с. 81) В даному випадку суд відкидає заперечення Відповідача в цій частині, оскільки неодноразово ним у повному обсязі здійснювалася оплата квитанцій, отриманих від Позивача, будь-яких письмових звернень щодо неправильності нарахування плати за житлово-комунальні послуги саме на двох осіб від [PERSON] не подавалось. Згідно зі статями 66, 67 ЖК УРСР плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку), а плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. З наданого суду розрахунку заборгованості Відповідача за спожиті нею комунальні послуги за період з 01 квітня 2008 року по 01 травня 2012 року вбачається, що вона становить 6152,62 грн. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу (ЦК) України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином, зобов'язання за кожним з щомісячних платежів за комунальні послуги має свій строк позовної давності. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Проте, на думку суду, не можна вважати визнанням особою свого боргу у повному обсязі у випадку сплати нею платежу у розмірі більшому, ніж місячне нарахування, зазначене у квитанції. В даному випадку особою визнається лише заборгованість за конкретним платежем, в погашення заборгованості за яким зараховується відповідна сума. В той же час, згідно з ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Встановлено, що Позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спірний період у вересні 2012 року, у зв'язку з чим позовна давність за вимогами починаючи з вересня 2009 року перервалась, і її перебіг розпочався заново. В той же час наслідки пропуску строку позовної давності слід застосувати до вимог за період з 01.04.2008р. по 08.09.2009р., та відмовити у задоволенні цих вимог, а також у стягненні штрафних санкцій за прострочення заборгованості за вказаний період.. Згідно з наявними у справі розрахунками заборгованості Відповідача, судом визначено, що за період з 08.09.2009р. по 01.05.2012р. заборгованість Відповідача по сплаті за комунальні послуги становить 4904,60 гривень. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, вимоги Позивача про стягнення зазначених штрафних санкцій є обґрунтованими. З урахуванням помісячних сум нарахування та фактично здійснених Відповідачем оплат за комунальні послуги (динаміки заборгованості) судом здійснений наступний розрахунок інфляційних втрат: Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу 08.09.2009 - 01.10.2009145.791.0081.17 01.10.2009 - 31.10.2009269.801.0092.43 01.11.2009 - 30.11.2009248.021.0112.73 01.12.2009 - 31.12.2009372.031.0093.35 01.01.2010 - 31.01.2010496.041.0188.93 01.02.2010 - 28.02.20100-0 01.03.2010 - 31.03.2010124.011.0091.11 01.04.2010 - 30.04.2010248.020.9970 01.05.2010 - 31.05.2010124.010.9940 01.06.2010 - 30.06.20100-0 01.07.2010 - 31.07.2010145.790.9980 01.08.2010 - 31.08.2010291.581.0123.50 01.09.2010 - 30.09.2010437.371.02912.68 01.10.2010 - 31.10.201043.561.0050.22 01.11.2010 - 30.11.2010189.351.0030.57 01.12.2010 - 31.12.2010489.371.0083.91 01.01.2011 - 31.01.201142.591.0100.43 01.02.2011 - 28.02.2011443.171.0093.99 01.03.2011 - 31.03.2011834.471.01411.68 01.04.2011 - 30.04.20111262.871.01316.42 01.05.2011 - 31.05.20111683.51.00813.47 01.06.2011 - 30.06.20112102.171.0048.41 01.07.2011 - 31.07.20111597.230.9870 01.08.2011 - 31.08.20111947.160.9960 01.09.2011 - 30.09.20111491.581.0011.49 01.10.2011 - 31.10.201119191.0000.00 01.11.2011 - 30.11.20112306.651.0012.31 01.12.2011 - 31.12.20112706.141.0025.41 01.01.2012 - 31.01.20123136.921.0026.27 01.02.2012 - 29.02.20123573.091.0027.15 01.03.2012 - 31.03.20124054.91.00312.16 01.04.2012 - 30.04.20124487.711.0000.00 ВСЬОГО129,79 З урахуванням динаміки зміни суми заборгованості Відповідача за період з 08.09.2009р. по 01.05.2012р. судом здійснений розрахунок 3% річних від простроченої суми: Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів 145.7908.09.2009 - 01.10.2009243 %0.29 269.8001.10.2009 - 31.10.2009313 %0.69 248.0201.11.2009 - 30.11.2009303 %0.61 372.0301.12.2009 - 31.12.2009313 %0.95 496.0401.01.2010 - 31.01.2010313 %1.26 001.02.2010 - 28.02.2010--- 124.0101.03.2010 - 31.03.2010313 %0.32 248.0201.04.2010 - 30.04.2010303 %0.61 124.0101.05.2010 - 31.05.2010313 %0.32 001.06.2010 - 30.06.2010000 145.7901.07.2010 - 31.07.2010303 %0.36 291.5801.08.2010 - 31.08.2010313 %0.74 437.3701.09.2010 - 30.09.2010303 %1.08 43.5601.10.2010 - 31.10.2010313 %0.11 189.3501.11.2010 - 30.11.2010303 %0.47 489.3701.12.2010 - 31.12.2010313 %1.25 42.5901.01.2011 - 31.01.2011313 %0.11 443.1701.02.2011 - 28.02.2011283 %1.02 834.4701.03.2011 - 31.03.2011313 %2.13 1262.8701.04.2011 - 30.04.2011303 %3.11 1683.501.05.2011 - 31.05.2011313 %4.29 2102.1701.06.2011 - 30.06.2011303 %5.18 1597.2301.07.2011 - 31.07.2011313 %4.07 1947.1601.08.2011 - 31.08.2011313 %4.96 1491.5801.09.2011 - 30.09.2011303 %3.68 191901.10.2011 - 31.10.2011313 %4.89 2306.6501.11.2011 - 30.11.2011303 %5.69 2706.1401.12.2011 - 31.12.2011313 %6.90 3136.9201.01.2012 - 31.01.2012313 %7.99 3573.0901.02.2012 - 29.02.2012293 %8.52 4054.901.03.2012 - 31.03.2012313 %10.33 4487.7101.04.2012 - 30.04.2012303 %11.07 ВСЬОГО92,00 Таким чином, стягненню з [PERSON] підлягає сума заборгованості в сумі 4904,60 гривень, а також штрафні санкцій в розмірі 3% річних в сумі 92,00 гривень та втрати від інфляції в розмірі 129,79 гривень. Крім того, стягненню з відповідача на користь Позивача підлягають судові витрати в сумі 243,60 гривні судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial