Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У квітні 2016 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно договору № NKGDNN00000010 від 04.09.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 17.03.2016 р. утворилась заборгованість на загальну суму 141144,57 грн., яка складається з наступного: - 16600,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 13539,98 грн. - заборгованість по процентам; - 901,45 грн. - заборгованість по комісії; - 110103,14 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. 17.11.2010 року Заводським районним судом м. Миколаєва було винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № NKGDNN00000010 від 04.09.2008 року у розмірі 53934,14 грн., а тому з урахуванням цього позивач просить стягнути з відповідача залишок кредитної заборгованості у розмірі 87210,43 грн., а також 250,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 4360,52 грн. - штрафу (процентна складова), що разом становить 91820,95 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з кредитного договору № NKGDNN00000010 від 04.09.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 17.03.2016 р. заборгованість відповідача за договором складає 87210,43 грн., а також 250,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 4360,52 грн. - штрафу (процентна складова), що разом становить 91820,95 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, в звязку з чим, позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок сплати судового збору.

Outcome: approved