Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

У жовтні місяці 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить зняти та скасувати заборону на нерухоме майно, зареєстровану 19.06.2006 року за №3351519 та виключити заборону на нерухоме майно, зареєстровану 19.06.2006 року за №3351519. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] являється власником житлового будинку розташованого по вул. Запорізька,43 в смт. Велика Олександрівка Херсонської області. Звернувшись до Великоолександрівської державної нотаріальної контори, [PERSON] дізнався, що відносно вказаного майна є запис про накладення заборони на житловий будинок № 43 по вулиці Запорізька в смт. Велика Олександрівка Херсонської області. Також [PERSON] дізнався, що заборону на нерухоме майно було накладено ще 20.05.1965 року в звязку з отриманням ним ссуди на підприємстві «Великоолександрівська сільгосптехніка», де позивач на той час працював, для будівництва вищезазначеного будинку. Проте дану ссуду [PERSON] було своєчасно погашено в повному обсязі, заборгованості перед підприємством по виплаті ссуди у нього не було. Однак, державний нотаріус повідомила, що перевірити даний факт неможливо, так як підприємство «Великоолександрівська сільгосптехніка» припинило свою діяльність, а тому питання про зняття арешту з нерухомого майна вирішується виключно у судовому порядку. Разом з тим, існуюча заборона на нерухоме майно унеможливлює розпорядження ним з боку власника [PERSON], чим суттєво звужуються його права як власника майна, оскільки він позбавлений права продати, подарувати або іншим чином відчужувати майно, на яке накладена заборона, тому позивач звернувся з вказаним позов до суду для захисту своїх прав. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову просив їх задовольнити так як підстави заборони на його майно у вигляді будинку за адресою: № 43 по вулиці Запорізька в смт. Велика Олександрівка Херсонської області відпали, тому наявність заборони обмежує його право власності, а зняти вказану заборону можливо тільки за рішенням суду. Представник позивача надав пояснення аналогічні позивачу, просив позов задовольнити. Представник відповідача до суду не зявилася, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що з заявою про зняття заборони до держнотконтори може звернутися підприємство (або його правонаступник) яке у 1965 році надало повідомлення про видачу ссуди позивачу та накладення заборони. По наявним даним підприємства «Великоолександрівська сільгосптехніка» на даний час не існує. В тому разі, якщо ніяких документальних доказів з того часу вже не збереглося зняти заборону можливо лише на підставі рішення суду, вказавши, що проти задоволення вимог позивача не заперечує, просить прийняти рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача його представника, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали і докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] являється власником житлового будинку розташованого по вул. Запорізька, 43 в смт. Велика Олександрівка Херсонської області згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого 28.12.1967 року виконкомом Великоолександрівської селищної ради. У вересні 2017 року, з метою відчуження належного [PERSON] нерухомого майна, останній звернувся до приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON]Ю, де дізнався про існування обтяження накладеного на вищевказаний житловий будинок. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що Великоолександрівською державною нотаріальною конторою 19.06.2006 року зроблено запис №3351519 про накладення заборони на вищевказане нерухоме майно, що підтверджує Інформаційна довідка № 98037444 від 21.09.2017 року. Звернувшись до Великоолександрівської державної нотаріальної контори, [PERSON] дізнався, що запис про накладення заборони на житловий будинок № 43 по вулиці Запорізька в смт. Велика Олександрівка Херсонської області зроблено на підставі архівного запису під номером 2388349НЕК80Ю від 03.10.2001 року. Також [PERSON] дізнався, що заборону на нерухоме майно було накладено ще 20.05.1965 року в звязку з отриманням ним ссуди на підприємстві «Великоолександрівська сільгосптехніка», де позивач на той час працював, для будівництва вищезазначеного будинку. Проте дану ссуду [PERSON] було своєчасно погашено в повному обсязі, заборгованості перед підприємством по виплаті ссуди у нього не було. Разом з тим, державний нотаріус повідомила, що перевірити даний факт неможливо, так як підприємство «Великоолександрівська сільгосптехніка» припинило свою діяльність, а тому питання про зняття арешту з нерухомого майна вирішується виключно у судовому порядку. Факт роботи [PERSON] на підприємстві «Великоолександрівська сільгосптехніка» підтверджується копією трудової книжки [PERSON] за присвоєним № 388. Згідно архівної довідки обєднаного трудового архіву селищних, сільських рад Великоолекксандрівського району № 01-20/305 від 11.10.2017 року вбачається, що у документах архівного фонду ВАТ «Великоолександрівське ремонтно-транспортне підприємство» в відомостях нарахування заробітної плати за 1966 - 1973 роки значиться [PERSON] з січня 1966 року по грудень 1973 року, проте за цими відомостями неможливо відстежити утримання коштів на погашення ссуди. Також з вказаної архівної довідки вбачається, що з 25.09.1979 року районне обєднання «Сільгосптехніка» перейменоване у Великоолександрівське районне виробниче обєднання по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства. З 31.03.1986 р. вказане підприємство перейменоване у «Великоолександрівське ремонтно-транспортне підприємство», а з 05.03.1996 р. - у ВАТ «Великоолександрівське ремонтно - транспортне підприємство». Постановою Господарського суду Херсонської області від 03.11.2005 р. підприємство ВАТ «Великоолександрівське ремонтно-транспортне підприємство» визнано банкрутом та розпочато ліквідаційну процедуру. В подальшому дане підприємство було ліквідоване, а правонаступники у нього відсутні, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, від 18.10.2017 року. Виконавчі документи про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Великоолександрівське ремонтно-транспортне підприємство» заборгованості (у т.ч. по виплаті ссуди) на примусовому виконанні у Великоолександрівському районному ВДВС ГТУЮ у Херсонській області не перебувають, що підтверджується довідкою останніх від 18.10.2017 року. Разом з тим, існуюча заборона на нерухоме майно унеможливлює розпорядження ним з боку власника [PERSON], чим суттєво звужуються його права як власника майна, оскільки він позбавлений права продати, подарувати або іншим чином відчужувати майно, на яке накладена заборона. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог статей 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійсненні. Також власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 609 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється у разі ліквідації юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання її зобовязань покладено на іншу юридичну особу. Згідно пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Так судом встановлено, що підприємство «Великоолександрівська сільгосптехніка», де працював і перед яким мав борг позивач перейменовувалось спочатку в Великоолександрівське районне виробниче обєднання по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства, потім в Великоолександрівське ремонтно-транспортне підприємство, після чого в ВАТ «Великоолександрівське ремонтно-транспортне підприємство», а відповідно до постанови Господарського суду Херсонської області від 03.11.2005 р. підприємство ВАТ «Великоолександрівське ремонтно-транспортне підприємство» визнано банкрутом та розпочато ліквідаційну процедуру. В подальшому дане підприємство було ліквідоване, а правонаступники у нього відсутні. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що право власності [PERSON] на вищевказане нерухоме майно порушується існуючою забороною, а тому воно підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову та зняття арешту, який накладено на житловий будинок, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно - житловий будинок № 43 по вул. Запорізька в смт. Велика Олександрівка Херсонської області, що належить [PERSON], так як на даний час відсутня підстава обтяження. На підставі викладеного,

Outcome: approved