Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Обґрунтовуючи свої вимоги вказувала на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2009 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повнолітнього віку. Окрім того, відповідач повинен брати участь у додаткових витратах на дитину, які виникли в зв`язку з її хворобами, проходженням лікування, необхідністю оздоровлення, а також розвитком її здібностей. В зв`язку з проходженням лікування доньки (консультації, ліки, послуги, обстеження) в період з 2016 року по 2019 рік вона понесла витрати в загальній сумі 20 876,46 грн. Окрім того, лікарем хірургом було призначено масаж 2 рази на рік, середня вартість якого складає 1250 за курс, тобто 2500 грн. на рік; заняття в басейні 8 разів на місяць з постійною тривалістю, вартість якого складає 480 грн. за 8 місяців, тобто 4320 грн. за 9 місяців. Також планується лікування у дитячому офтальмологічному відділенні КНП «ЦПМСД №3 м.Маріуполя», вартість якого складає 800 грн. Окрім того, для повного та всебічного розвитку дитина відвідує хореографічні заняття колективу «Гармонія Dance», вартість яких складає 150 грн. на місяць, тобто 1350 грн. за 9 місяців. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 50% додаткових витрат на лікування в сумі 10438,23 грн., 50% грошової суми в розмірі 4485 грн. на оплату медичних лікувальних процедур, які буде проходити дитина, та витрат на оплату занять по хореографії, а також судовий збір в сумі 768,40 грн. 16 грудня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказував, що позивачкою не надано належних доказів на підтвердження як понесених, так і майбутніх витрат на дитину. Зазначав, що має на утриманні ще двох малолітніх дітей, які також потребують матеріальної допомоги. Просив відмовити у задоволенні позову. 27 січня 2020 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, до якого долучено копії медичної документації дитини. Позивачка у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягала. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його присутності, за участю його представника, після чого надав заяву про відкладення розгляду справи, проте в останнє судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Від представника відповідача адвоката Наливай О.С. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними заходами. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України короноавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року № 215 та від 25 березня 2020 року № 239) відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року з 12 березня до 24 квітня 2020 року на усій території України введено карантин, та відповідні обмежувальні заходи, який в подальшому Урядом продовжено до 22 травня 2020 року . Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23 березня 2020 року №333-р з метою запобігання поширенню на території Донецької області і на інші регіони України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS -CoV -2, встановлено режим надзвичайної ситуації для територіальних підсистем єдиної державної системи цивільного захисту Донецької області. Відповідно до листа Ради суддів України від 16 березня 2020 року № 9рс-186/20 рекомендовано на період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: обмежити допуск в судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань; по можливості здійснювати судовий розгляд справи без участі сторін, в порядку письмово провадження; рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; утриматись від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо). Отже, дотримання вимог Постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211 щодо карантинних заходів можливо не тільки шляхом відкладення розгляду справ, а й шляхом подачі заяв про розгляд справ у відсутності сторін. При цьому суд враховує, що позивач [PERSON] та представник відповідача адвоката Наливай О.С. безпосередньо приймали участь у підготовчому засіданні, позивач повідомила суду, що її позовні вимоги є остаточними та викладені в позовній заяві, усі наявні у неї докази на підтвердження позову долучені до матеріалів справи, надано відповідь на відзив. Представник відповідача, також повідомила, що суду надано відзив, де зазначені обставини та долучені докази направлені на заперечення позову. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.14). На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2009 року з відповідача на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с.10). Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 січня 2017 року з відповідача на користь позивачки [PERSON] було стягнуто додаткові витрати на лікування дитини за період з 2011 по 2016 роки. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Виходячи зі змісту названої статті у цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.185 СК України витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно в залежності від причини, що зумовила додаткові витрати. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Як встановлено судом при розгляді справи, у даному випадку неповнолітня дитина сторін - [PERSON] , [INFO] , потребує додаткових витрат у зв`язку з хворобами та проходженням лікування. Надана позивачкою медична документація об`єктивно підтверджує, що дитина потребує постійного медичного нагляду і лікування (а.с.21,36-57, 77-82, 89-90, 93-94, 128-130). Зокрема, дитина [PERSON] , [INFO] , має перинатальне ураження ЦНС, синдром рухових порушень, респіраторну вірусна інфекція, синдром вегето-судинної дистонії, спазм акомодації, міопія слабкого ступеню, є дитиною яка часто хворіє простудними захворюваннями (ГРЗ, гострий бронхіт, отит), з 2015 року перебуває на диспансерному обліку у лікарів: кардіолога, окуліста, лора. У зв`язку з наявними у неї хронічними захворюваннями, два рази на рік потребує дорогого лікування та обстеження. З 2019 року встановлено діагноз лівостороннє викривлення грудо-поперекового відділу хребта. Як вбачається з наданих позивачкою доказів за період з вересня 2016 року по вересень 2019 рік нею понесено додаткові витрати на лікування та обстеження дитини в загальній сумі 20876,46 грн. (а.с. 22-34, 59-71, 83-88, 92). Згідно рекомендації лікаря - хірурга від 28.08.2019 року, неповнолітній дитині рекомендовано масаж та відвідування басейну не рідше 2 разів на рік (а.с.21), вартість послуг масажу за рекомендований курс масажу складає 2500 грн. (1250 грн. за курс х 2); вартість рекомендованої кількості занять у басейні складає 4320 грн. (60 грн. за одне заняття - вісім занять на місяць). Курс лікування у дитячому офтальмологічному відділенні КНП «ЦПМСД №3 м.Маріуполя» складає 800 грн. у рік. Згідно з довідкою Лівобережного будинку дитячої та юнацької творчості №225 від 03.10.2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2020 відвідує заняття зразкового хореографічного колективу «Гармонія Dance» (а.с.20). Вартість занять складає 150 грн. на місяць, тобто 1350 грн. за 9 місяців. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача 50% усіх вказаних вище витрат. Проаналізувавши надані чеки, квитанції, призначення лікарів, висновки фахівців, суд вважає, що розмір таких витрат позивачкою підтверджено і відповідач, як батько дитини зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на доньку. При цьому, вирішуючи питання про стягнення з відповідача грошової суми в розмірі 4485 грн. на оплату обстеження, яке буде проходити дитина, та майбутні заняття хореографією, суд вважає, що причина, що зумовлює ці додаткові витрати є триваючою (хворобливий стан здоров`я дитини, повний та всебічний розвиток дитини), тому ці витрати можуть фінансуватися наперед, як із зазначенням, так і без зазначення кінцевого терміну. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню половина суми понесених нею додаткових витрат на дитину в розмірі 10438,23 грн., а також вже визначена позивачкою сума половини витрат на майбутнє лікування та розвиток дитини в розмірі 4485 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved