Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 7 липня 2016 року за нею визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Берегова, 26, с. Бокове, Долинський район, Кіровоградська область. 3 серпня 2016 року до реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права власності за № 16461984. За життя спадкодавець [PERSON], яка була колишнім власником житла за адресою: вул. Берегова, 26, с. Бокове, Долинський район, Кіровоградська область зареєструвала свого сина [PERSON] та невістку [PERSON], які є відповідачами у справі. Відповідачі з часу реєстрації місця проживання ніколи не проживали та не проживають у зазначеному житловому приміщенні, а відтак мають бути визнані такими, що втратили право користування цим приміщенням. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак її представник [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивачки, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, повідомлялись про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надіслали. Оскільки відповідачі, які належним чином повідомлені й від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності в судове засідання не зявились, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, представник позивачки не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищевказаних норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи, такою, що втратила право користування житлом, як спосіб усунення перешкод у користуванні власністю. При розгляді справ про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням потрібно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Судом установлено, що позивачка [PERSON] згідно рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 7 липня 2016 року є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Берегова, 26, с. Кірове (тепер Бокове), Долинський район, Кіровоградська область. 3 серпня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права власності: 16461984 (а. с. 4-6). У вищевказаному житловому будинку зареєстровано місце проживання відповідачів у справі, [PERSON] та [PERSON], яка є сином та відповідно невісткою колишнього співвласника цього житла. Право членів сім'ї власника житла користуватись цим житлом може виникнути та існувати лише за наявності права власності на житло в особи, членами сім'ї якого вони є. Із припиненням права власності особи втрачається й право користування житлом у членів його сім'ї. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника у частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника, зокрема у випадку, що є предметом цього позову. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на вищезазначене, позивачка у справі [PERSON] має право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю, зокрема у визначений нею спосіб, тобто шляхом визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, які втратили право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Берегова, 26, с. Кірове (тепер Бокове), Долинський район, Кіровоградська область. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачкою [PERSON] у цій справі понесено та документально підтверджено судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн, що підлягають стягненню із відповідачів на її користь у рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved