Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У квітні 2015 року до суду надійшов позов ПАТ «Перший український міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ») до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 12 липня 2007 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 52, за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 29185 доларів США. Відповідач у свою чергу зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кошти і сплатити проценти за користування кредитом в розмірах, порядку та в строки, визначені договором, не пізніше 11 липня 2022 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за даним договором, 12 липня 2007 року був укладений договір поруки № 52/2 між Банком та [PERSON], відповідно до якого останній поручився перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Однак [PERSON], починаючи з 01 серпня 2014 року зобов'язання за договором став виконувати не у повному обсязі, а згодом припинив повертати кредитні кошти, у зв'язку з чим загальна заборгованість за договором кредиту станом на 31 березня 2015 року становить 17064,12 доларів США, з яких 15986,90 долари США - заборгованість за тілом кредиту, 1077,22 долари США - заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом, еквівалент 44,35 долари США - пеня за порушення строків виконання зобов'язань. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку, а також судові витрати, а саме 3654 гривень судового збору. У попередньому судовому засіданні представник позивача Дяконова К.І., діюча на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У подальшому представники позивача за довіреністю Дяконова К.І., Маштаков С.А. до зали судових засідань не з'являлись, надаючи заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на задоволенні позову наполягали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибув, заявою від 06 липня 2015 року просив судове засідання, призначене на 06 липня 2015 року відкласти на іншу дату з метою врегулювання спору мирним шляхом, у подальшому в жодне судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суд не повідомив, на телефонні дзвінки за номером, зазначеним ним особисто у згаданій заяві, не відповідав. Відповідач [PERSON] до суду жодного разу не прибув. Судові повістки неодноразово надсилались рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною у позові, однак конверти повертались поштовим відділенням за закінченням строку зберігання. За наведених обставин суд, зі згоди представників позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що розмір пені за прострочення платежу обмежений подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Матеріалами справи встановлено, що 12 липня 2007 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», в особі директора філії ЗАТ «Донгорбанк» в місті Маріуполі Ульяницької Н.С. з одного боку, та [PERSON] з іншого, був укладений кредитний договір № 52, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 29185 доларів США на придбання нерухомості в юридичної особи зі строком повернення кредиту згідно графіку, узгодженого сторонами у Додатку № 1 до договору, із кінцевою датою його повернення - 11 липня 2022 року, та додаткові угоди до нього, які є невід'ємною частиною даного договору, а саме: додаткова угода № 1 від 12 липня 2007 року, якою Банк інформував позичальника про розмір здорожчання кредиту та величини реальної процентної ставки за кредитом (Додаток № 2 до договору) (а.с. 13), додаткова угода № 2 від 30 грудня 2008 року, за якою було змінено графік та суми повернення кредиту, та узгоджено новий (Додаток № 1 до договору) (а.с. 16). Так, відповідно п. 2.1, п. 3.4.1, 3.4.2 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався використати кредитні кошти за цільовим призначенням, повернути Банку кредит у повному обсязі згідно графіку, наведеному в додатку № 1 до договору у строк до 11 липня 2022 року, сплатити проценти за користування грішми по поточній заборгованості у розмірі 11% річних та проценти за безпідставне користування кредитом по простроченій заборгованості - 16% річних. Проценти повинні сплачуватися відповідачем [PERSON] до 20 числа (включно) місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Відповідно до п. 3.3.5 Договору проценти нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році за період з першого по останній календарний день місяця включно. Згідно п. 5.1 Кредитного договору, в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Банка пеню у гривні, виходячи з офіційного курсу НБУ на день сплати, у розмірі 0,05% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Крім того, встановлено, що 12 липня 2007 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», в особі директора філії ЗАТ «Донгорбанк» в місті Маріуполі Ульяницької Н.С. з одного боку, та [PERSON], [PERSON] з іншого, був укладений договір поруки № 52/2, відповідно до якого [PERSON] поручився перед кредитором за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором № 52 від 12 липня 2007 року. За п.п. 1.1, 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушення основного зобов'язання боржником. Обсяг відповідальності поручителя перед кредитором визначається умовами та обсягом зобов'язань боржника перед кредитором за основним зобов'язанням, включаючи повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, неустойки (пені, штрафів) та спричинених збитків. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Крім того, частиною 2 ст.553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості за договором кредиту, [PERSON] з 01 серпня 2014 року по 31 серпня 2014 року сплатив проценти за користування грішми не у повному обсязі, а з 01 вересня 2014 року зовсім припинив їх сплачувати, так само як з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2014 року сплатив заборгованість за тілом кредиту не у повному обсязі, а з 01 жовтня 2014 року зовсім припинив повертати кредитні кошти. У зв'язку з порушенням зобов'язань, заборгованість за договором кредиту № 52 від 12 липня 2007 року станом на 31 березня 2015 року становить 15986,90 доларів США заборгованість за кредитом, 1077,22 долари США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 44,35 доларів США, що станом на день ухвалення рішення еквівалентно 1001,19 гривень - пеня за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, пеня розрахована в межах строку позовної давності в один рік, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Також встановлено, що 29 грудня 2014 року на адресу [PERSON] була спрямована вимога про дострокове повернення суми кредиту, яку відповідач отримав 06 січня 2015 року особисто (а.с. 25-28). Однак вказана вимога позичальником була проігнорована. Таким чином, на підставі вивчених доказів в їх сукупності, суд вважає встановленим факт порушення позичальником [PERSON] умов кредитного договору № 52 від 12 липня 2007 року, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а відшукувана заборгованість підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Відповідачі, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов'язків за кредитним договором, тим самим не оспорюють наявних підстав для стягнення з них грошових сум та їх розміру. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню у дольовому порядку судові витрати з оплати судового збору за подання позову в розмірі 3654 гривень, судового збору за подання заяви про забезпечення доказів у розмірі 121,80 гривень та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 121,80 гривень, а всього - 3897,60 гривень (по 1948,80 гривень з кожного). На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 543, 546, 549, 553, 554, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved