Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а.с.50-52) вказує, що з 20 вересня 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року. У період шлюбу ними було придбано різноманітне рухоме майно на загальну суму 49639 грн. щодо якого вони не можуть дійти взаємної згоди та вирішити питання про його поділ. Тому, просить провести поділ між нею та відповідачем набутого під час шлюбу майна на загальну суму 49639 грн., виділивши їй в натурі: дві настільних лампи вартістю по 240 грн. кожна, загальною вартістю 480 грн., швейну машину Brother вартістю 995 грн., швейну машину-оверлог вартістю 1500 грн., машину посудомийну вартістю 1600 грн., комод вартістю 700 грн., два столи однотумбові вартістю по 887 грн. кожен, загальною вартістю 1774 грн., ліжко дитяче двоповерхове з аксесуарами вартістю 2500 грн., а всього майна на загальну суму 9549 грн. Відповідачу просить виділити наступне майно: диван світло-коричневого кольору вартістю 995 грн., насосну станцію вартістю 2000 грн., газову плиту Vico модель CV-554G(W) білого кольору вартістю 3000 грн., витяжку кухонну Vico модель АК5271 сріблястого кольору вартістю 800 грн., холодильник Liberty білого кольору вартістю 2695 грн., вішалку у коридор з дзеркалом темно-коричневого кольору вартістю 985 грн., ванну та унітаз емальовані Kolonbo білого кольору вартістю 2500 грн., ламінат світло-коричневого кольору вартістю 1131 грн., конвектор білого кольору вартістю 1000 грн., лічильник електроспоживання «Меркурій» вартістю 1027 грн., котел електричний «Дніпро-М» білого кольору вартістю 3000 грн., бойлер на 80 літрів білого кольору вартістю 2180 грн., металопластикові вікна в кількості 3 шт., металопластикові двері - 1 шт., москітну сітку загальною вартістю 4185 грн., кухню з трьома навісними шафами та мийкою «Імпульс» блакитного кольору вартістю 1005 грн., щебінь на погріб вартістю 214 грн., два кухонні стільці «Джокер» чорного кольору вартістю 288 грн., опору бетонну на погріб вартістю 212 грн., шафу з дзеркалом двохдверну світло-коричневого кольору вартістю 1915 грн., шафу у веранду двохдверну світло-коричневого та шоколадного кольорів вартістю 7000 грн., теплу підлогу у ванну кімнату вартістю 958 грн., керамічну плитку для оздоблення житлового будинку світло- та темно-коричневого кольору вартістю 3000 грн., а всього майна на загальну суму 40090 грн. За відхиленні від рівності часток у майні подружжя просить також стягнути з відповідача на свою користь 15270 грн. грошової компенсації. Відповідач [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] і вказує, що окрім зазначеного позивачкою [PERSON] майна, ними також у період шлюбу було придбано дві настільних лампи загальною вартістю 1000 грн. (по 500 грн. кожна), швейну машину Brother вартістю 3000 грн., швейну машину-оверлог вартістю 4000 грн., машину посудомийну вартістю 4000 грн., пральну машину «Zanussi» вартістю 6000 грн., пилосос «Samsung» вартістю 1500 грн. та комод вартістю 1500 грн. А тому з урахуванням майна, яке забрала при розлученні [PERSON] та яке фактично знаходиться у нього, просить виділити йому: диван вартістю 300 грн., газову плиту вартістю 1500 грн., витяжку кухонну вартістю 200 грн., два столи однотумбові вартістю 800 грн. (по 400 грн. кожний), холодильник вартістю 2000 грн., вішалку у коридор вартістю 300 грн., кухонний комбайн вартістю 200 грн., кухню «Імпульс» вартістю 900 грн., два кухонні стільці вартістю 200 грн., шафу з дзеркалом вартістю 3000 грн., ліжко дитяче двоповерхове 1500 грн., а всього майна на загальну суму 10900 грн. Для [PERSON] просить виділити: бойлер вартістю 2000 грн., дві настільних лампи загальною вартістю 1000 грн. (по 500 грн. кожна), швейну машину Brother вартістю 3000 грн., швейну машину-оверлог вартістю 4000 грн., машину посудомийну вартістю 4000 грн., пральну машину «Zanussi» вартістю 6000 грн., пилосос «Samsung» вартістю 1500 грн., комод вартістю 1500 грн., а всього майна на загальну суму 23000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Кравчук В.М. підтримали позовні вимоги у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечують. Позивачка [PERSON] подала відзив на зустрічний позов, у якому вказує, що посилання [PERSON] на те, що частина майна була придбана його матір`ю, є голослівними та не підтверджені жодними доказами, а тому це майно є їх спільною сумісною власністю подружжя. Також у відзиві не погоджується із вартістю майна, яка визначена [PERSON] , вважає її необґрунтовано завищеною. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Кашин В.А. просять зустрічний позов задоволити у повному обсязі, у задоволенні первісного позову [PERSON] просять відмовити. У відзиві на позов відповідач вказує, що позивачкою до переліку майна, яке вона просить поділити включено майно, яке не є спільним майном подружжя, а саме: насосна станція, ванні та унітаз, ламінат, конвектор, лічильник електроспоживання, котел електричний, пластикові вікна, щебінь на погріб, опора бетонна на погріб, тепла підлога у ванну кімнату та керамічна плитка для оздоблення будинку. Зазначене майно було придбано за кошти його матері [PERSON] для облаштування належного їй житлового будинку по [ADDRESS] , де вони з позивачкою проживали. Що стосується решти майна, яке позивачкою включено у перелік для поділу, то вказує, що вони дійсно купували це майно у період шлюбу, однак вважає, що вартість цього майна значно завищена, оскільки це майно тривалий час ними використовувалось, в зв`язку із чим його вартість є значно меншою. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20 вересня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року. У період шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , а [INFO] року - син [PERSON] , які на час розгляду справи проживають із позивачкою [PERSON] Згідно з ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Положення цієї норми визначають презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована, тобто один із подружжя вправі заперечити поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до роз`ясень, даних в п.22, п.23 та п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Судом встановлено, що у період шлюбу сторони за спільні кошти придбали: диван світло-коричневого кольору вартістю 995 грн., холодильник Liberty білого кольору вартістю 2695 грн., вішалку у коридор з дзеркалом темно-коричневого кольору вартістю 985 грн., водонагрівач ARISTON SB R80 V (бойлер) вартістю 2180 грн., москітну сітку вартістю 185 грн., меблевий гарнітур «Імпульс» вартістю 1005 грн., два кухонних стільця «Джокер» вартістю 288 грн., шафу з дзеркалом світло-коричневого кольору вартістю 1915 грн., два столи однотумбові вартістю 1774 грн., ліжко дитяче двоповерхове вартістю 2500 грн., кухонний комбайн вартістю 200 грн., швейну машину Brother вартістю 995 грн., а всього майна на загальну суму 15717 грн. В судовому засіданні сторони визнали факт набуття цього майна у період шлюбу, а також його наявність на час розгляду справи. При цьому, вартість дивану світло-коричневого кольору в розмірі 995 грн. підтверджується квитанцією від 24.09.2008 року (а.с.13), вартість холодильнику Liberty білого кольору в розмірі 2695 грн. - гарантійним талоном та квитанцією від 14.10.2013 року (а.с.15-зворот), вартість вішалки у коридор з дзеркалом темно-коричневого кольору в розмірі 985 грн. - квитанцією ПП [PERSON] (а.с.13), вартість водонагрівача ARISTON SB R80 V (бойлер) у розмірі 2180 грн. - гарантійним талоном та товарним чеком №26666 від 24.07.2016 року (а.с.15), вартість москітної сітки у розмірі 185 грн. - квитанцією ПП [PERSON] (а.с.10-зворот), вартість меблевого гарнітуру «Імпульс» у розмірі 1005 грн. - накладною відвантаження товару №4490 (а.с.10), вартість двох кухонних стільці «Джокер» у розмірі 288 грн. - договором купівлі-продажу №361-1867 від 25.12.2011 року (а.с.9), вартість шафи з дзеркалом світло-коричневого кольору у розмірі 1915 грн. - рахунком №1429 від 11.07.2010 року (а.с.8), вартість двох столів однотумбових у розмірі 1774 грн. - договором купівлі-продажу №361-7571 від 06.07.2016 року (а.с.10), вартість швейної машини Brother у розмірі 995 грн. - гарантійним талоном та чеком від 02.09.2012 року, що є належними та допустимими доказами по справі в розумінні ст.ст.76-78 ЦПК України. Твердження відповідача [PERSON] про те, що вартість дивану становить 300 грн., холодильника - 2000 грн., вішалки у коридор з дзеркалом - 300 грн., меблевого гарнітуру «Імпульс» - 900 грн., швейної машини Brother - 3000 грн. є безпідставними, оскільки на підтвердження цих обставин ним не надано жодних доказів. Натомість, позивачкою надано чеки та квитанції на придбання вищезазначеного майна, у яких зазначено вартість цього майна. Що стосується дитячого двоповерхового ліжка у розмірі 2500 грн. та кухонного комбайна у розмірі 200 грн., то вартість цього майна визначена сторонами за погодженням між собою, а тому, відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. З огляду на викладене, суд вважає, що вищезазначене майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - сторін по справі, й відповідно їх частки у майні є рівними. Загальна вартість набутого сторонами у період шлюбу рухомого майна: дивана світло-коричневого кольору вартістю 995 грн., холодильника Liberty білого кольору вартістю 2695 грн., вішалки у коридор з дзеркалом темно-коричневого кольору вартістю 985 грн., водонагрівача ARISTON SB R80 V (бойлер) вартістю 2180 грн., москітної сітки вартістю 185 грн., меблевого гарнітуру «Імпульс» вартістю 1005 грн., двох кухонних стільців «Джокер» вартістю 288 грн., шафи з дзеркалом світло-коричневого кольору вартістю 1915 грн., двох столів однотумбових вартістю 1774 грн., ліжка дитячого двоповерхового вартістю 2500 грн., кухонного комбайна вартістю 200 грн., швейної машини Brother вартістю 995 грн., становить 15717 грн., а отже, відповідно 1/2 частка кожного зі сторін становить 7858 грн. 50 коп. (15717 грн. : 2). З огляду на викладене, виходячи із рівності часток сторін, беручи до уваги інтереси дружини, чоловіка, з урахуванням заявлених позовних вимог та фактичного знаходження майна у кожної зі сторін, суд вважає за можливе виділити у власність позивачці [PERSON] : два столи однотумбові вартістю 1774 грн., ліжко дитяче двоповерхове вартістю 2500 грн., швейну машину Brother вартістю 995 грн., а всього майна на загальну суму 5269 грн. Відповідачу [PERSON] слід виділити: диван світло-коричневого кольору вартістю 995 грн., холодильник Liberty білого кольору вартістю 2695 грн., вішалку у коридор з дзеркалом темно-коричневого кольору вартістю 985 грн., водонагрівач ARISTON SB R80 V (бойлер) вартістю 2180 грн., москітну сітку вартістю 185 грн., меблевий гарнітур «Імпульс» вартістю 1005 грн., два кухонних стільця «Джокер» вартістю 288 грн., шафу з дзеркалом світло-коричневого кольору вартістю 1915 грн., кухонний комбайн вартістю 200 грн., а всього майна на загальну суму 10448 грн. Оскільки відповідачу [PERSON] виділено майна на загальну суму 10448 грн., що на 2589 грн. 50 коп. (10448 грн. - 7858,50 грн.) більше від ідеальної частки кожного із подружжя, тому з нього на користь позивачки [PERSON] слід стягнути 2589 грн. 50 коп. грошової компенсації за відхилення від рівності часток у майні подружжя. Окрім вищезазначеного майна в судовому засіданні сторони визнали, що за період шлюбу ними також було придбано наступне майно: газову плиту VICO, витяжку кухонну VICO, дві настільних лампи, швейну машину оверлок, машину посудомийну та комод. Однак, в судовому засіданні сторони не дійшли згоди щодо вартості зазначених речей. Зокрема, позивачка [PERSON] наполягала, що вартість газової плити VICO становить 3000 грн., витяжки кухонної VICO - 800 грн., двох настільних ламп - 480 грн., швейної машини оверлог - 1500 грн., машини посудомийної - 1600 грн., комода - 700 грн. В свою чергу відповідач [PERSON] стверджував, що вартість газової плити VICO 1500 грн., витяжки кухонної VICO - 200 грн., двох настільних ламп - 1000 грн., швейної машини оверлог - 4000 грн., машини посудомийної - 4000 грн., комода - 1500 грн. Судом в порядку п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України було роз`яснено сторонам їх право заявити клопотання про призначення товарознавчої експертизи на підтвердження вартості вищезазначеного майна, однак сторони відмовились від її проведення. Оскільки сторони не надали суду належних та допустимих доказів (квитанцій, чеків, накладних, договорів купівлі-продажу) щодо вартості газової плити VICO, витяжки кухонної VICO, двох настільних ламп, швейної машини оверлок, машини посудомийної та комоду, не дійшли між собою згоди щодо вартості цього майна, а також відмовились визначити дійсну вартість цього майна на час розгляду справи шляхом призначення товарознавчої експертизи, тому суд позбавлений можливості провести поділ вищезазначеного майна, через що у цій частині вимог позови задоволенню не підлягають. Щодо розподілу іншого рухомого майна, а саме: насосної станції, ванни та унітазу «Kolombo», ламінату світло-коричневого кольору, конвектору білого кольору, котла електричного «Дніпро-М», лічильника електроспоживання «Меркурій», металопластикових вікон та дверей, щебня на погреб, опори бетонної на погреб, шафи у веранду двохдверної світло-коричневого та шоколадного кольорів, теплої підлоги у ванну кімнату, керамічної плитки на оздоблення житлового будинку, то відповідачем [PERSON] заперечується факт придбання зазначеного майна та його наявність. Натомість позивачкою [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів щодо джерела та часу придбання цього майна, його вартості, наявності даного рухомого майна на час припинення ведення спільного господарства. Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Надані позивачкою [PERSON] рахунок-фактура №СФ-0002393 від 06.05.2010 року на лічильник «Меркурій» зі складовими частинами на суму 1027 грн. 81 коп. (а.с.9 -зворот), накладна №3 від 10.08.2009 року на ламінат вартістю 1131 грн. 90 коп. (а.с.14), не є доказом їх придбання сторонами у період шлюбу, оскільки у рахунку-фактурі та накладній не зазначено особу, яка придбавала вказані речі, а відповідач факт придбання заперечує, що унеможливлює віднесення цього майна до спільного майна подружжя. Наявність у позивачки [PERSON] гарантійного талону на терморегулятори до теплої підлоги (а.с.8-зворот), керівництва до експлуатації на котел електричний «Дніпро-М» (а.с.11), рекомендації по монтажу унітаза-компакта «Kolombo» (а.с.14), та гарантійного талона на конвектор (а.с.15-зворот) не є належним доказом придбання зазначеного майна у період шлюбу із відповідачем, а також доказом наявності цього майна на час розгляду справи. Що стосується вимог про поділ щебня на погреб та опори бетонної на погреб, то це майно не може бути поділене, оскільки використане для будівництва погреба та відсутнє в натурі. Також не можуть бути задоволені вимоги відповідача [PERSON] про поділ пральної машини «Zanussi» та пилососа «Samsung», оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження факту придбання зазначеного майна та його наявності на час розгляду справи. При розподілі судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України суд виходить з наступного. При подачі первісного позову з урахуванням заяви про зміну предмета позову (а.с.50-52) [PERSON] просила виділити їй майна на суму 9549 грн., позов задоволено на суму 5269 грн., тобто на 55,2%. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути 389 грн. 05 коп. (704,80 грн. х 55,2%) судового збору. У зустрічному позові [PERSON] просив виділити йому майна на суму 10900 грн., його вимоги задоволено на суму 10448 грн., тобто на 95,9%. Отже, з відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] слід стягнути на користь позивача за зустрічним позовом [PERSON] 675 грн. 90 коп. (704,80 грн. х 95,9%) судового збору.

Outcome: approved