Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У жовтні 2014р. позивач звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між нею та відповідачем 14.10.2005р. було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1262. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, різних поглядів на спільне життя та сімейні стосунки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. З липня 2014 року сторони як подружжя, не проживають, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, позивач посилаючись на те, що збереження шлюбу та примирення є недоцільним, примирення не можливо, дитина проживає разом з нею, майнового спору чи спору про визначення місця проживання дитини, між нею та відповідачем не має, просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, з підстав, викладених у ньому, просить задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явися, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав та просив розірвати шлюб з позивачем. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 14.10.2005 у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1264, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно свідоцтва про шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу у сторін: позивач - «[PERSON]», відповідач - «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Як вбачається з позовної заяви, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинилися з липня 2014 року, внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, різних поглядів на спільне життя та сімейні стосунки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Як подружжя сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, примиритися не бажають, дитина проживає разом з позивачем, майнового спору чи спору про визначення місця проживання дитини, між сторонами не має. Так, згідно з ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved