Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, посилаючись на те, що син сторін є інвалідом ІІ групи з дитинства, встановленою психіатричною медико-соціальною експертною комісією № 2. Він знаходиться на обліку у Київському міському психоневрологічному диспансері № 4. [PERSON] протягом життя потребує особливих умов проживання та догляду, у зв`язку із своєю хворобою. Чоловік з моменту розлучення остаточно перестав приймати участь у житті сина, побутових питаннях та лікуванні сина. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.10.2018року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник у судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просили стягнути з відповідача ј частину від усіх видів його заробітку (доходу). Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позову. Представник ООП Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідння не з`явився, просив розглядати справу без його участі та винести рішення згідно діючого законодавства. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 27.12.1991 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який 02.08.2016року було розірвано/а.с.5,6/. Від шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства другої групи /а.с.12,13/. Відповідно висновку № 738 [PERSON] є інвалідом другої групи та обмежений у самообслуговуванні/а.с.14, 22/. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2018р. [PERSON] визнано недієздатним/а.с.42/. Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2019р. над недієздатним [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуном його матір [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі про який просить позивач є обґрунтованими, оскільки відповідач є працездатною особою та інших осіб на утриманні не має. Враховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави суми судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved