Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом в якому, після уточнень, просить: встановити факт смерті [PERSON] ; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] ; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] ; визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії ХС № 0132131. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після якої відкрилась спадщина у виді: права на земельну частку (пай) розміром 7,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, що розташована на території Старосільської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, підтвердженого сертифікатом серії ХС № 0132131 виданого на ім`я [PERSON] , яку позивач фактично прийняла, оскільки постійно проживала з матір`ю на момент її смерті. Вказане право належало матері позивача на тій підставі, що вона його успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом вступу у володіння його особистими речами наявними на момент смерті. В свою чергу [PERSON] прийняв у спадщину вказане право шляхом вступу у володіння особистими речами [PERSON] наявними у неї на момент смерті [INFO] . Оскільки прийняття спадщини в частині свідчить про прийняття спадщини в цілому мати позивача прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, а останній після смерті його матері, в тому числі і щодо вказаного права на земельну частку (пай), яке у зв`язку з цим увійшло до спадкової маси. Під час розгляду справи суд, за клопотанням представника, ухвалами суду від 22 жовтня 2019 року, 30 жовтня 2019 року витребував від: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоолександрівського районного управління юстиції у Херсонській області витяг з актового запису про смерть [PERSON] ; Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоолександрівського районного управління юстиції у Херсонській області витяг з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоолександрівського районного управління юстиції у Херсонській області витяг з актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] ; приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області Гідулян Ірини Юріївни відомості про прийняття спадщини після [PERSON] ; приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області Гідулян Ірини Юріївни відомості про прийняття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] ; приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області Гідулян Ірини Юріївни відомості про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] ; Відділу у Великоолександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відомості про використання сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ХС № 0132131 виданого на ім`я [PERSON] ; Відділу у Великоолександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області копію сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ХС № 0132131 виданого на ім`я [PERSON] ; Березнегуватського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області копій актових записів про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] ; Березнегуватського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області копію актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , № 411 від 28 березня 1949 року; Великоолександрівської державної нотаріальної контори Херсонської області копію спадкової справи № 33/2005, що була заведена 17 лютого 2005 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, пояснивши, що позивачка постійно проживала на час смерті матері з останньою, а отже є такою, що прийняла після неї спадщину у виді права на земельну частку, яку батько позивача успадкував після смерті його матері, тобто бабусі позивачки. Факт смерті останньої слід встановити, оскільки не збереглися відомості про реєстрацію її смерті. На судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. [INFO] померла бабка позивачки [PERSON] , що вбачається з пояснень представника позивачки, визнання даного факту відповідачем, показів свідків та фото пам`ятника, яким облаштована могила померлої. Даний факт підлягає встановленню у порядку пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення, оскільки дозволить суду констатувати смерть спадкодавця в певний час, а отже дійти висновків про виникнення спадкових відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між матір`ю та батьком. Відповідно до листа Відділу у Великоолександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 30 жовтня 2019 року та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0132131 від 27 червня 1997 року на момент смерті [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 7,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, що розташована на території Старосільської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. Даний сертифікат у відділі значиться як невитребуваний. Відповідно до листа приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області Гідулян Ірини Юріївни від 30 жовтня 2019 року та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та заповіти / спадкові договори) від 30 жовтня 2019 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується поновленим актовим записом № 411 зробленим 28 березня 1949 року Березнегувадським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Допитана на судовому засіданні як свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] перед смертю переїхала та проживала із своїм сином [PERSON] та його дружиною. За місцем їх проживання у неї були всі її особисті речі, якими після смерті розпорядився її син. [PERSON] організовував та здійснював поховання матері. Переїзд був покликаний поганим самочуттям матері, яка вже хворіла та потребувала стороннього догляду. Допитаний як свідок [PERSON] дав суду покази аналогічні зазначеним. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується актовим записом № 15 складеним 30 жовтня 1995 року виконавчим комітетом Старосільської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області (повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06 квітня 2018 року). Відповідно до актового запису № 17 складеного 04 вересня 1955 виконавчим комітетом Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Відповідно до спадкової справи № 33/2005 після смерті [PERSON] , а саме заяви від 17 лютого 2005 року, довідки Старосільської сільської ради від 16 лютого 2005 року про спільне проживання та свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 числа 2005 року вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] у виді належного йому на час смерті майнового права на 7,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. [PERSON] померла [INFO] в м. Кривий ріг, що підтверджується актовим записом № 383 складеним 04 червня 2013 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04 червня 2013 року). Відповідно до актового запису № 38 складеного 14 вересня 1955 року Лепетихською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14 вересня 1955 року) та актового запису № 21 складеного 21 вересня 1974 року Лепетихською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21 вересня 1974 року) вбачається, що позивачка є донькою [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області Гідулян Ірини Юріївни від 30 жовтня 2019 року та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та заповіти / спадкові договори) від 30 жовтня 2019 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Допитана на судовому засіданні як свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] залишивши свій будинок на розборку переїхала проживати до свої доньки [PERSON] в м. Кривий Ріг, куди також за деякий час до смерті переїхали тимчасово проживати інші її діти [PERSON] та [PERSON] . На той час у [PERSON] були сімейні проблеми і йому ніде було жити, а [PERSON] вийшовши на пенсію та дізнавшись про хворобливий стан матері вирішила приїхати та допомагати. До смерті матері вони всі жили разом. Допитаний як свідок [PERSON] дав суду покази аналогічні зазначеним та додатково пояснив, що на даний час за тією адресою де діти проживали разом з матір`ю проживає [PERSON] . Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Зміст позовних вимог, підстави позову та встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу спадкових прав позивача на майно, яке залишилось після смерті спадкодавців, що врегульовані нижченаведеними нормами Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі- ЦК України), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до пунктів четвертого та п`ятого Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки, відповідно до пункту першого Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, а спадщина після [PERSON] відкрилася до вказаної дати та до 01 липня 2003 року спірні правовідносини щодо спадкування після її смерті врегульовані нормами ЦК УРСР. Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до частини першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що особа може набути право на спадкове майно за таких умов: вона відноситься до кола спадкоємців визначених законом; нею прийнято спадщину у встановленому законом порядку; спадкодавець на момент смерті мав власність або права, які не припинилися у зв`язку з його смертю. Суд установив, що [PERSON] , будучи віднесеним до спадкоємців першої черги за законом як син, прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його матері шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном у виді особистих речей померлої, які знаходились за його місцем проживання. Такі обставини підтверджені поясненнями свідків, поясненнями представника відповідача як органу місцевого самоврядування, вбачаються з обставин справи та останнім не оспорювались. Оскільки факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] судом підтверджений, слід ствердити, що перший прийняв після матері спадщину у виді вказаного права на земельну частку (пай), яке увійшло до складу спадкового майна, як таке належало [PERSON] на момент смерті та не припинилося у зв`язку з цим. Після смерті [PERSON] [INFO] спадщину прийняла його дружина [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління майном першого, що залишилось після його смерті, а отже слід ствердити, що [PERSON] прийняла спадину у виді вказаного права на земельну частку (пай), яке у зв`язку з цим увійшло до складу спадщини, що залишилася після її смерті. Поряд з цим, враховуючи ті самі приписи Прикінцевих та перехідних положень ЦК України порядок спадкування [PERSON] після [PERSON] врегульований нормами ЦК України, оскільки спадщина після смерті останньої відкрилася [INFO] . Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері, шляхом постійного проживання з нею на момент смерті, а отже має право ставити на вирішення суду питання про перехід прав належних спадкодавцю до неї у порядку спадкування. Факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини визнаний відповідачем, підтверджений показами свідків, поясненнями представника позивача, письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] , які зокрема пояснили, що не претендують на спадщину, яка залишилась після смерті їх матері та перейшла до неї від їх бабусі через їх батька. Оскільки позивач прийняла спадщину після смерті матері на підставі закону слід констатувати прийняття нею у спадщину вказаного права на земельну частку (пай), яке належало померлій у відповідності до вищевказаних обставин та не припинилося у зв`язку зі смертю. Належність [PERSON] на момент смерті вказаного права на земельну частку (пай) та можливість переходу такого права в порядку спадкування, з урахуванням встановлених обставин, вбачається із приписів пункту 17 Перехідних положень Розділу Х ЗК України відповідно до якого, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, позивач як така, що прийняла спадщину має право вимагати визнання за нею права на спадщину, що не була оформлена, при тому, що здійснення останнього не обмежено будь-якими строками. Увалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, яка прийняла спадщину у виді права, що належало її матері, так і відповідача, який не набув таке право на спірне майно у порядку встановленому законом. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті матері, у виді вказаного права, яке належало останній на момент смерті на тій підставі, що вона фактично прийняла спадщину після смерті її чоловіка, який в свою чергу прийняв таку спадщину після смерті його матері, тобто бабусі позивачки. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останньої не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та учать останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved