Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з 06.08.1999 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.12.2014 року. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначила, що діти знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Таким чином, просила стягнути на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також додаткові витрати, повязані з навчанням. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивач подав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є дітьми відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження, де батьком записано [PERSON] Діти проживають з матірю та знаходяться на їх утриманні. Згідно зі\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан та матеріальне становище платника аліментів: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Отже, суд задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до положень\~ст. 185 Сімейного Кодексу України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). В якості доказу позивачем надано довідку адміністрації Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Гімназія ОЧАГ» Харківської області з якої вбачається, що за період з 30 серпня 2016 року по теперішній час за навчання [PERSON] сплачено 20 000,00 грн. Згідно довідки директора Харківського компютерно-технологічного коледжу НТУ «ХПІ» за навчання студента групи ТО-216 [PERSON] сплачено 5500,00 грн. Також в матеріалах справи містяться квитанції про сплату за навчання [PERSON] в компютерній академії «ШАГ» на суму 2029,00 грн. та 1826,10 грн. Здобуття дитиною фаху за спеціальністю навчання є розвитком її здібностей та той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів, зобовязаний брати участь в витратах, понесених позивачем. Суд аналізуючи вищенаведені обставини, що підтверджено вказаними доказами, які, на думку суду, є належними в їх сукупності, вважає, що з боку позивача фактично понесені додаткові витрати на навчання дітей в сумі 29355,10 грн., тому з відповідача необхідно стягнути половину понесених додаткових витрат, а саме 14677, 55 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved