Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 28 квітня 2012 року між ним та відповідачем був укладений договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач належним чином не виконував зобов'язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.08.2018 року становить 162335 грн.74 коп. та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 2299 грн.09 коп., 154153 грн.24 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 5883 грн.41 коп. - заборгованості за пенею та комісією. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 116569 грн.66 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 2299 грн.09 коп., 154153 грн.24 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом та понесені судові витрати. Разом з позовом позивач надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження, без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив задовольнити. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року позов було залишено без руху і позивачеві було надано строк для усунення недоліків тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали. 19 листопада 2018 року позивачем зазначені в ухвалі недоліки були усунуті. 12 грудня 2018 року судом була отримана інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області, згідно з якою відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного провадження без виклику сторін. Згідно з поштовим повідомленням відповідач отримав копію позову з доданими до нього додатками та копію ухвали про відкриття провадження 21 грудня 2018 року. Але у встановлений строк письмові заперечення не подав, як і інших клопотань. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного. 28 квітня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Договору банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п.2.1.1.5.7 Договору власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту - короткострокового кредиту, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.3 та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем і перевіреного судом, станом на 31.08.2018 року становить 162335 грн.74 коп. та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 2299 грн.09 коп., 154153 грн.24 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 5883 грн.41 коп. - заборгованості за пенею та комісією. Згідно з вимогами ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 536 ЦК України передбачено, шо за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з вимогами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми закону в сукупності з наданими суду доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту - 2299 грн.09 коп., 154153 грн.24 коп. - заборгованості за відсотками. Згідно з платіжним дорученням №PROM1BS3UN від 11 жовтня 2018 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1762 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved