Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 березня 2017 року між нею і відповідачем [PERSON] в Центральному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 78, посилаючись на те, що від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на шлюб і сім`ю. З квітня 2020 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. У зв`язку з наведеним позивач просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », судові витрати покласти на неї. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15 січня 2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, також надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій проти задоволення позову не заперечував. При цьому в своїх заявах сторони зазначили, що не проживають разом близько року. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 10 березня 2017 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 78. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що в квітні 2020 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги, що в своїй позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved