Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У квітні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь державного бюджету України - 60700 грн. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що на виконання Указу президента України від 23 січня 1996 року №77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та відповідно до ст.52 Закону України «Про освіту», постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1996 року №992 затверджений порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням. Зокрема, ст.52 Закону України «Про освіту» передбачається, що випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і з порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.У відповідності до зазначених нормативних актів між Пенсійним фондом України та Національною юридичною академією України імені Ярослава Мудрого укладено угоду про співробітництво та підготовку фахівців з вищою юридичною освітою, якою передбачена підготовка кадрів для системи органів Пенсійного фонду України, шляхом прийому студентів на перший курс профільного факультету. Навчання студентів відбувається на підставі сформованого державного замовлення на підготовку фахівців з вищою освітою, направлення до вищого учбового закладу та угоди, укладеної між вищим учбовим закладом та студентом.Оплата вартості навчання здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.Відповідачем укладено угоду від 01.09.2005 №083 з Національною юридичною академією України ім. Ярослава Мудрого про підготовку фахівців з вищою освітою, відповідно до якої студент зобов'язувався прибути після закінчення академії на місце направлення і відпрацювати не менш трьох років. Разом з тим, після закінчення вищого навчального закладу відповідач не прибув до місця роботи за направленням. Більш того, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надсилало листа щодо наявності вакансії головного спеціаліста-юрисконсульта в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Херсон. Таким чином, відповідач, після закінчення навчання в Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого, мав прибути до управління Пенсійного фонду України Дніпровського району м.Херсон для працевлаштування, проте останній цього не зробив. Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1996 року № 922, визначено, що випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. У разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Позивачем отримано від навчального закладу довідку про вартість навчання відповідача, яка складає 60700 грн. за весь навчальний період. Відповідно до вищезазначених нормативних актів саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. В судове засідання представник позивача - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області не з'явився, надавши на адресу суду, письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що спірні правовідносини за участю Пенсійного фонду України як замовника, що має потребу у фахівцях, являються публічними правовідносинами, а відтак, не можуть регулюватися актами цивільного законодавства, тому цей спір повинен розглядатися та вирішуватися адміністративним судом за правилами адміністративного судочинства. Звертав увагу на те, що для фінансування раніше сформованого державного замовлення щодо підготовки його як фахівця з вищою юридичною освітою, витрачалися кошти з Державного бюджету України, а не власні кошти Пенсійного фонду України. Також зазначив, що не прибув до управління Пенсійного фонду України Дніпровського району м.Херсон для працевлаштування у зв'язку з відсутністю бажання. Вислухавши відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ч.2 ст.52 Закону України «Про освіту» №1060-ХІІ від 23.05.1991 року, випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 року «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за замовленням», випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. Згідно п.14 Постанови Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 року «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за замовленням» у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Встановлено, що 15 червня 2005 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області на ім'я [PERSON] видано направлення на навчання у Національну юридичну академію України ім.Я.Мудрого по спеціальності (спеціалізації) факультет по підготовці кадрів для Пенсійного фонду України на денну форму навчання (арк.с.5). 01 вересня 2005 року Національна юридична академія України ім. Ярослава Мудрого Міністерства освіти України в особі ректора В.Я. Тація та [PERSON] уклали угоду про підготовку фахівців з вищою освітою №083, за якою [PERSON] зобов'язався прибути після закінчення академії на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку (арк.с.8). Листом №3347/11 від 08.07.2010 року позивач повідомляв [PERSON] про наявність вакансії головного спеціаліста-юрисконсульта в управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровського району м.Херсона та зазначав, що оскільки відповідач навчався за державним замовленням Пенсійного фонду України, то відповідно до п.8 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року №92, відповідачу необхідно відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років, у разі невиконання вимог вищезазначеного Порядку, позивач буде змушений звернутися до суду (арк.с.9). Згідно відповіді, на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №4597/11 від 16.09.2010 року, Національна юридична академія України ім. Ярослава Мудрого надала довідку-розрахунок про вартість навчання [PERSON] та кошторис витрат на підготовку студента, згідно яких, вартість навчання та витрат на підготовку студента складає 60700 грн. 00 коп. (арк.с.6-7). Таким чином, з відповідача на користь державного бюджету України підлягає стягненню 60700 грн. 00 коп. Інші посилання відповідача є безпідставними, спростовуються наведеними обставинами, а докази, на які посилається останній, не ґрунтуються на законі. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 607 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved