Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.01.2011 позивачем було надано відповідачу позику в розмірі 275000,00 доларів США строком до 01.02.2014 року, але по теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав. Станом на день звернення позивача з позовом сума боргу складає 6684526,71 грн., що включає 3% річних - 222026,71 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму в розмірі 6684526,71 грн., яка складається з суми основного боргу в розмірі 6462500,00 грн., 3% річних - 222026,71 грн. за період прострочення сплати боргу з 02.02.2014 року по 26.03.2015 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому законом порядку, у судові засідання не з'являвся, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13.01.2011 року позивач надав відповідачу позику в розмірі 275000,00 доларів США, що складала на час надання коштів 2188505,00 грн. строком до 01.02.2014 року. Факт надання позики підтверджується розпискою наданою відповідачем від 13.01.2011 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи. Згідно із розпискою відповідач зобов'язувався повернути гроші в розмірі 275000,00 доларів США до 01.02.2014 року, але дані кошти не було повернуто. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст. 533 ЦК України). Офіційний курс НБУ гривні до долару США, станом на 28.07.2015 р., становить 22,062278, а тому сума заборгованості (275000 доларів США) у гривневому еквіваленті складає 6067126,45 грн. Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за період з 02.02.2014 року по 26.03.2015 року у розмірі 208443,19 є такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 6067126,45 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 208443,19 грн., а всього 6275569,64 грн. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: partial