Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Решетилівського районного суду з позовом до КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» про розірвання договору, посилаючись на наступне. 10 червня 2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 0532-55-08, за умовами якого КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» йому надано кредит у сумі 14000,00 грн, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 40% річних від суми наданого кредиту. Упродовж 2008-2010 років він сплатив 7112,31 грн. до каси кредитної спілки, з вересня 2010 року він не має змоги виплати заборгованості по кредиту на користь відповідача, оскільки за адресою: м. Полтава, вул. Володарського 6в, відокремлений підрозділ «Полтавського регіонального відділення кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» відсутній, а відповідач не повідомив йому про можливі шляхи погашення заборгованості, він неодноразово звертався до Полтавського відділення кредитної спілки та безпосередньо до КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» за юридичною адресою в місті Одеса, однак, відповідно до поштового повідомлення, кредитна спілка вибула у 2011 році. Змінивши місце знаходження, відповідач не повідомив його до цього часу про нове місцезнаходження та реквізити для розрахунків для сплати заборгованості. Крім того, у серпні 2015 року йому стало відомо, що відносно кредитної спілки винесено розпорядження Нацкомфінпослуг від 23 грудня 2010 року №980, щодо виключення інформації про кредитну спілку з державного реєстру фінансових установ та анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. Він вважає, що у звязку з порушенням відповідачем умов договору, постійно збільшується заборгованість, яку він не має змоги виплачувати. Тому, у звязку зі зміною істотних обставин, просить розірвати даний кредитний договір. В судове засідання позивач [PERSON] не зявились, представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує /а.с.28/. Відповідач [PERSON] спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр» №16 від 27 січня 2016 року /а.с.40/. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» укладено кредитний договір № 0532-55-08/а.с.8-11/. За умовами договору відповідач зобовязується надати [PERSON] кредит у сумі 14000,00 грн., а той у свою чергу - повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 40% річних від суми наданого кредиту (п.1.1. договору). [PERSON] надано позичальнику терміном з 10 червня 2008 року по 10 червня 2010 року (п.1.3 договору). Факт отримання кредиту у сумі 14000,00 грн. [PERSON] не спростовується та підтверджується даними, наведеними у його позовній заяві. Згідно п. 4.6 вказаного кредитного договору, позичальник зобовязується погасити заборгованість по кредиту та оплатити відсотки за користування кредитом шляхом внесення грошових коштів в касу кредитодавця або зарахування їх на його поточний рахунок платежами згідно графіку, який визначений у п. 4.2. цього договору /а.с.10/. За умовами п. 3.2.2. кредитного договору, кредитодавець зобовязаний, зокрема, прийняти від позичальника виконання зобовязань за цим договором (у тому числі й дострокове як частинами, так і в повному обсязі з урахуванням положень п.п.4.4., 4.5. цього Договору); у разі письмового звернення позичальника щодо перенесення строків або термінів платежів за цим договором за 10 днів до початку строку або настання терміну платежу (повернення кредиту та/або сплати процентів) у звязку з виникненням тимчасових фінансових та/або інших фінансових ускладнень , розглянути таке звернення та дати чітку і однозначну відповідь протягом 7 днів з моменту отримання такого звернення /а.с.9/. У розділі 11 кредитного договору вказані реквізити сторін договору, зокрема, місцезнаходження [PERSON] спілки «Всеукраїнське народне обєднання товариство»: 36000, м. Полтава, вул. Володарського, 6в тел/факс (80532) 60-60-26; 65026, Україна, м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 23, а також розрахунковий рахунок кредитодавця: 26509003036201 /а.с.11/. З листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (НАЦКОМФІНПОСЛУГ) від 07 серпня 2015 року % 4867/15-12 вбачається, що у звязку з систематичним невиконанням кредитною спілкою заходів впливу, застосованих Держфінпослуг, розпорядженням від 23 грудня 2010 року № 980 було прийнято рішення про виключення інформації про [PERSON] спілку «Всеукраїнське народне кредитне товариство» з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи. З моменту заснування НАЦКОМФІНПОСЛУГ, кредитна спілка до Державного реєстру фінансових послуг не вносилась , відповідного статусу фінансової установи не набула /а.с.5/. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Ст. 628 ЦК визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено Договором або Законом. За загальними умовами виконання зобов'язань, які передбачені ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору (п. п. 1 п. 1 ст. 611 ЦК). Ст. 651 ЦК України передбачає підстави для зміни або розірвання договору, а саме: 1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Положеннями ст. 652 ЦК України передбачені зміна або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин: 1. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. 2. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. 3. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. 4. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Правові наслідки зміни або розірвання договору застережені ст. 653 ЦК України. Отже, відповідно до частини другої статті 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно чотирьох умов, передбачених п. п. 1-4 вказаної норми закону. Відповідно до розяснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, адреси відповідача не є істотною умовою договору, а її зміна істотною зміною обставин. Крім того, оскільки умовами договору передбачені альтернативні шляхи погашення заборгованості, а саме шляхом внесення коштів у касу кредитної спілки або на розрахунковий рахунок, суд не може вважати відсутність у позивача можливості погашати кредит шляхом внесення коштів у касу істотною зміною умов договору та підставою для розірвання договору, оскільки до суду не надано доказів закриття даного розрахункового рахунку відповідача або інших підстав для неможливості здійснення таких виплат на розрахунковий рахунок кредитної спілки. Однак, суд зазначає, що «істотна зміна обставин» є оціночною категорією, законодавець у п. 2 ч. 1 ст. 652 ЦК дає визначення цього поняття, зауважуючи на тому, що зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Таким чином, оскільки КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» втратила статус фінансової установи /а.с.5/, а відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредит надається банком або фінансовою установою, яким позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, суд вважає втрату відповідачем статусу фінансової установи та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи істотною зміною обставин, які змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Суд враховує положення частини другої статті 652 ЦК та вбачає наявність одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та розірвати оскаржуваний кредитний договір.

Outcome: approved