Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обгрунтування позову зазначив, що 19 січня 2017 року він перебував на території Комунального підприємства «Вовчанськ» за адресою: Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Короленко 13, де працює сторожем. В цей день на його робочому місці, йому було спричинено тілесні ушкодження громадянином [PERSON] За фактом вчинення [PERSON] кримінального правопорушення було порушено кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017220260000039 від 20 січня 2017 року. Через завдані 19 січня 2017 року відповідачем тілесні ушкодження, він знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії у період з 20 січня 2017 року по 25 січня 2017 року. Крім того, у період з 26 січня 2017 року по 03 лютого 2017 року через нестерпний головний біль, який виник в результаті завдання відповідем закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, він був змушений пройти амбулаторне лікування у лікаря-невропатолога Комунального закладу охорони здоров'я «Вовчанська центральна районна лікарня». Вина відповідача підтверджується вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року у справі № 617/134/17, яким [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у сумі 1700 грн. 00 коп. в дохід держави. Просив стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 3 463 грн. 42 коп. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн. 00 коп., а також сплачену суму судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обов'язків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3 463,42 грн., розмір моральної шкоди в суммі 20000 грн. вважали необґрунтованим та просили суд в цій частині позивачу відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] 19 січня 2017 року, близько 17 годин 35 хвилин, знаходячись на території КП «Вовчанськ» за адресою: Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Короленко 13, в ході раптово виниклого конфлікту з охоронцем КП «Вовчанськ» [PERSON], знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, наніс останньому удар кулаком правої руки в область обличчя зліва, один удар головою в область обличчя зліва та один удар правою ногою в нижню частину лівої ноги спереду, чим спричинив останньому наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку з сінцями у лівій навколо очній області, на лівій щоці в проекції тіла нижньої щелепи, синець на лівій гомілці по передній поверхні в середній третині. По ступеню тяжкості вищевказані тілесні ушкодження, як окремо, так і в сукупності є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розладу здоров`я, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 18-ВЛ/17 від 27 січня 2017 року та висновку судово-медичної експертизи № 23-ВЛ/17 від 27 січня 2017 року. 02 березня 2017 року складено Акт № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, відповідно до даних якого, 19 січня 2017 року [PERSON], який є сторожем КП «Вовчанськ» під час виконання обов'язків незнайомим чоловіком нанесені декілька ударів в обличчя та в область лівої гомілки. [PERSON] повідомив про даний факт - зателефонувавши директору підприємства та у відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, які по приїзду склали процесуальні документи. Відповідно до вироку Вовчанського районного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700 грн. в дохід держави. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] спричинену матеріальну шкоду в розмірі 3463,42 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., понесені судові витрати у розмірі 2000 грн., всього 25 463, 42 грн. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2017 року вищевказаний вирок скасовано в частині вирішення цивільного позову і призначено в цій частині новий судовий розгляд, у решті вирок залишено без змін. Вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року набрав законної сили. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, винуватість [PERSON] у спричиненні [PERSON] 19 січня 2017 року легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'ю, встановлена і не підлягає доказуванню. Як вбачається із долучених до матеріалів справи копії виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 224/52 від 25 січня 2017 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії у період з 20 січня 2017 року по 25 січня 2017 року, з діагнозом струс головного мозку (а.с. 16). Відповідно до фотокопії виписки з медичної картки амбулаторного хворого № б/н від 14 вересня 2017 року, [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у відділенні хірургії у період з 26 січня 2017 року по 03 лютого 2017 року з діагнозом - гостра черепно-мозкова травма, струс головного мозку (а.с. 17). Частиною 1 статті 1177 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст.1166 ЦК України за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Позивачем долучено до матеріалів справи чеки про витрати на ліки та довідку КЗОЗ «Вовчанська центральна районна лікарня» № 01-03/331 від 24 лютого 2017 року, яка містить перелік призначених ліків, їх вартості, яка становить 3 463,42 грн. та підтвердження їх придбання саме позивачем (а.с 21). Тому доводи [PERSON] суд вважає обгрунтованими і вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3 463,42 грн. підлягають до задоволення у повному обсязі. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., суд зазначає наступне. Частинами 1-3 статті 23ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. На підтвердження нанесеної моральної шкоди, позивач посилається на те, що внаслідок нанесення йому [PERSON] тілесних ушкоджень завдано тяжких душевних страждань та моральних переживань, було порушено нормальний спосіб життя, розірвано сталі життєві зв'язки, оскільки він був змушений докладати додаткові зусилля і час для захисту своїх прав та для тривалого лікування. Під час судового розгляду встановлена наявність завданої позивачу моральної шкоди, яка полягала у моральних стражданняхвід спричинення тілесних ушкоджень, які мали місце 19 січня 2017 року, внаслідок протиправних дій відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням [PERSON] та вини останнього в її заподіянні. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування заданої позивачу діями відповідача моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, в якому зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Разом з тим, Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Згідно ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Як встановлено судом у ході розгляду, у результаті протиправних дій відповідача, [PERSON] з діагнозом струс головного мозку, гостра черепно-мозкова травма проходив стаціонарне та амбулаторне лікування, після спричинення тілесних ушкоджень страждає на головний біль, піднімається тиск, продовжує приймати ліки, що свідчить про порушення нормального способу життя та душевних стражданнях у зв'язку з погіршенням стану здоров'я. Враховуючи наведене, розмір відшкодування суд визначає виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. 00 коп., а тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Як зазначено у ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до п. п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду; за подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду; Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2017 року складає 1600 грн. 00 коп. Враховуючи, що позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 30 від 20 жовтня 2017 року, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у розмір 1280 грн. 00 коп. (640 грн. 00 коп. + 640 грн. 00 коп.). У відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивач має право звернутися до суду із клопотанням про повернення зайво сплаченого судового збору, оскільки ним переплачено судовий бір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, на 320 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial