Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] , звернувся в Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної\~та моральної\~шкоди,\~спричиненої внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди та просив суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди грошові кошти у розмірі 46520,20 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 10\~000 грн., судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1280 грн. та витрати на залучення експерта в сумі 2250 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02 лютого 2016 року приблизно о 07:50 годині, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Scoda Octavia» державний реєстраційний номер [NUMBER] по вулиці Каховській в місті Кривому Розі, в районі електроопори №138, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, допустив занос автомобіля, внаслідок чого, допустив наїзд на стоячий автомобіль «Citroen Jamper» реєстраційний номер [NUMBER] , водій якого [PERSON] , продовжив некерований рух та здійснив наїзд на належний позивачу стоячий автомобіль «Ford Fiesta» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого, належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження. Окрім того, автомобіль «Citroen Jamper» реєстраційний номер [NUMBER] , також, отримав механічні пошкодження. 16.05.2016 року постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративному правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП. Позивач зазначає, що він є власником автомобіля марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER] . В момент дорожньо-транспортної пригоди він перебував біля свого автомобіля, тобто не був за кермом автомобіля під час ДТП, яка трапилась за участі транспортного засобу марки «Scoda Octavia» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , і в подальшому був свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася. Відповідно до\~Висновку експертного\~автотоварознавчого дослідження\~№Д24/03/16\~від 22.03.2016\~року та\~Висновку експертного\~автотоварознавчого дослідження\~№Д15/08/17\~від 08.08.2017\~року «Про\~оцінку транспортного\~засобу» сума майнового збитку, спричинена з технічної точки зору, власнику автомобіля марки «Ford Fiesta» реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 05.02.2016 року складає 79023,60 грн. У висновку дослідження спеціаліст-оцінювач зазначив, що вартість майнового збитку ним прирівнюється до вартості ринкової у зв`язку із тим, що вартість відновлювального ремонту не є меншою аніж ринкова вартість. Вартість ремонтних робіт по відновленню автомобіля, перевищує ринкову вартість і складає 109078,11 грн. Тобто, відновлювальний ремонт є економічно не вигідним. Позивач зазначає, що Відповідач має сплатити різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП та після ДТП, що становить 46 520,20 грн. Крім того, Позивач у позові зазначив, що в результаті пошкодження автомобіля марки «Ford Fiesta» реєстраційний номер [NUMBER] , йому була спричинена моральна шкода, він пережив важкий стрес, дуже нервував, коли потрапив у ДТП, тривалий час він збирав грошові кошти для того, щоб придбати зазначений автомобіль, та після його фактичного пошкодження йому були завдані моральні страждання. Внаслідок повного фактичного пошкодження його автомобіля, він не має можливості користуватися своїм майном, внаслідок чого, порушене його право на користування майном. У зв`язку з чим, просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10\~000 грн., а також. посилаючись на вимоги ст.ст. 79, 88 ЦПК України, просив стягнути з Відповідача на його користь витрати на залучення судового товарознавчого експерта. 04 жовтня 2017 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 05 березня 2018 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] [PERSON] залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] та Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім». (Том 1, а.с.96-97) 20 березня 2017 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов подано передчасно, позивачем обрано неналежний спосіб захисту його прав. Посилаючись на вимоги ст.1187 ЦК України, вказав, що власником транспортного засобу «Scoda Octavia» державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . Крім того, представник відповідача посилаючись на вимоги ст.1194 ЦК України, зазначив, відповідальність власника транспортного засобу була застрахована відповідно до полісу №АЕ/3061092, обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів в Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім», а тому, на думку представника відповідача, саме страховик повинен відшкодувати завдану позивачу шкоду, а у разі недостатності страхової виплати різницю повинна відшкодувати [PERSON] , а тому посилаючись на те, що Позивачем не надано до суду доказів завдання йому матеріальної та моральної шкоди, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. (Том 1, а.с.100-101) 10 квітня 2018 року на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи по справі Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», в якому голова правління ПрАТ «Київський страховий дім» - Єрмак С. зазначив, що відповідальність власника транспортного засобу «Scoda Octavia» державний реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована відповідно до Полісу № АЕ/3061092 обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів у Страховика, укладеного між Страховиком та [PERSON] . 02.02.2016 року та 04.02.2016 року відповідно до Страховика з повідомленням про подію, що може бути визнана страховою, звернулись відповідно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 03.06.2016 року та 06.06.2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Страховика, за результатами розгляду матеріалів справи Страховим листом від 09.08.2016 року №1210 повідомлено [PERSON] , що дана подія не є страховим випадком, а тому підстави для виплати відсутні. Також, представник третьої особи ПрАТ «Київський страховий дім» зазначив, що відповідно до п.2.1.2 та 2.1 розділу ІІ Положення про особливості укладення договорів обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при укладенні внутрішнього договору страхування страховик зобов`язаний застосувати коригуючи коефіцієнти, зокрема водійський стаж осіб, відповідальність яких застрахована за договором. При укладені договору, поліс №АЕ/3061092, застосовано коригуючий коефіцієнт, відповідно до якого до керування не допускаються особи з водійським стажем менше третьої років, при цьому відповідно до п.8 вказаного полісу, визначено особливу умову використання (експлуатації) транспортного засобу, відповідно до якої до керування не допускаються особи з водійським стажем менше 3-х років. З наявних у третьої особи, матеріалів справи, встановлено, що відповідно до посвідчення водія виданого 16.02.2013 року водійський стаж [PERSON] , особи, яка здійснювала експлуатацію транспортного засобу, становить менше трьох років. Тому, посилаючись на вимоги п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентовані виплати) та виплатити його, у разі невизнання майнової вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону прийняти мотивоване рішення про відмову у здійсненні стразового відшкодування (регламентовані виплати). Листом від 09.08.2016 року вих. №1210 Страховик повідомив позивача, що не визнає будь-які майнові вимоги, оскільки експлуатація транспортного засобу здійснювала особа відповідальність якої за умовами правочину не є страховою, а тому вказана подія не є страховим випадком у розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже у Страховика не виникає обов`язку відшкодувати шкоду, завдану [PERSON] , відповідальність якого не є застрахованою за умовами полісу № АЕ/3061092. (Том 1, а.с.123-126) 11 лютого 2019 року представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення врегулювання спору за участю судді. Враховуючи те, що позивач не погодився із запропонованою пропозицією представника відповідача [PERSON] про вирішення спору мирним шляхом в порядку врегулювання спору за участю судді, ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.02.2019 року, в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. 27 березня 2019 року представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи щодо встановлення розміру матеріальної шкоди власнику автомобіля Ford Fiesta д.н.з. [NUMBER] та встановлення вартості вказаного автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди. 10.04.2019 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за участю позивача по справі [PERSON] , відмовлено в задоволенні клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. (Том 2, а.с.5) 03.10.2019 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] та витребувано з Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу матеріали адміністративної справи за ст.124 КУпАП відносно [PERSON] та матеріали адміністративної справи за ст.124 КУпАП відносно [PERSON] . (Том 2, а.с.35) 03.10.2019 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. (Том 2, а.с.36) 11 грудня 2019 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] , у зв`язку із надходженням витребуваних матеріалів судом, було подано Відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що під час подання позову до суду [PERSON] замовчав про те, що його також було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України у ДТП, що є підставою для його звернення до суду із даним позовом. Так, відповідно до Постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2016 року, у справі №210/1103/16-п водій [PERSON] 02 лютого 2016 року приблизно о 07 годині 45 хвилин керуючи транспортним засобом «Ford Fiesta» реєстраційний номер [NUMBER] по вулиці Каховській в м. Кривому Розі в районі електроопори №138, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, допустив занос автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль марки «Citroen Jamper» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] , не впоравшись із керуванням на слизькій дорозі в цей самий день, 02 лютого 2016 року о 07 годині 50 хвилин допустив зіткнення автомобілів, а тому на думку представника відповідача [PERSON] приховав від суду той факт, що він першим, з власної необережності та неуважності спричинив власному автомобілю механічні ушкодження та просить суд стягнути всю матеріальну шкоду виключно з [PERSON] , незважаючи на наявність власної вини у спричиненні матеріальної шкоди. У відзиві представник відповідача також зазначає, що на теперішній час автомобілі подібної марки «Ford Fiesta» 2000 року випуску коштують від 1200 доларів США до 2100 доларів США, тому відповідач згоден виплатити позивачу в якості відшкодування матеріальної шкоди 10000 грн. Стосовно стягнення моральної шкоди, представник відповідача заперечував та зазначив, що оскільки механічні ушкодження автомобіля «Ford Fiesta», належний позивачу, отримав внаслідок необережності та неуважності самого позивача, отже моральна шкода завдана позивачу саме з його вини, ступень вини кожного з водіїв не встановлено. (Том 2, а.с.44-46) У судовому засіданні призначеному на 04 вересня 2020 року присутній у судовому засіданні позивач [PERSON] просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Присутній у судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі посилаючись на обґрунтування надані ним у відзивах на позовну заяву. Третя особа по справі - [PERSON] до суду не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення судових повісток які наявні в матеріалах справи, однак до суду не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Представник третьої\~особи по\~справі Приватне\~акціонерне товариство\~«Київський страховий\~дім» до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення судових повісток які наявні в матеріалах справи, однак до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Суд, вислухавши доводи та заперечення учасників по справі, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що 02.02.2016 року водій [PERSON] 02.02.2016 року близько 07 годині 50 хвилин , керуючи автомобілем Scoda Octavia д/з [NUMBER] по вул. Каховська в м. Кривому Розі в районі електроопори 138, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, допустив занос автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль Citroen Jamper р.н. [NUMBER] , водій [PERSON] , продовжив неконтрольований рух та здійснив наїзд на стоячий автомобіль Ford Fiesta р.н. [NUMBER] , водій [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. Відповідно до Постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 320 гривень штрафу. Постанова Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.05.2016 року, справа №210/1099/16-п набрала законної сили 27.05.2016 року. (Том 1, а.с.9, 153-154). Відповідно до витребуваних судом матеріалів адміністративної справи №210/1099/16-п, які були дослідженні у судовому засіданні, встановлено, що відповідно до вищевказаної постанови, водій [PERSON] порушив п.2.3 б, п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно підпункту «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Згідно до п.12.1 Правил дорожнього руху України: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до відомостей зазначених у Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу Scoda Octavia д/з [NUMBER] , є [PERSON] . (а.с. 129) Цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу Scoda Octavia д/з [NUMBER] [PERSON] застрахована відповідно до полісу № АЕ/3061092 в Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім». (а.с.127) Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Положення статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. У відповідності до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. За умовами ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. 03 червня 2016 року [PERSON] звернувся з заявою до ПрАТ «Київський страховий дім» було направлено заяву про виплату страхового відшкодування. (а.с.157-158) Однак, Листом заступника голови правління ПрАТ «Київський страховий дім» Наумець О.В. за Вих. №1210 від 09.08.2016 року, [PERSON] відмовлено у здійсненні виплаті страхового відшкодування, оскільки страховиком не визнано будь-які майнові вимоги, оскільки експлуатація транспортного засобу здійснювала особа відповідальність якої за умовами правочину не є страховою, а тому, вказана подія не є страховим випадком у розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже у Страховика не виникає обов`язку відшкодувати шкоду, завдану [PERSON] , відповідальність якого не є застрахованою за умовами полісу № АЕ/3061092. (Том 1, а.с.166-167) Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д24/03/16 від 22.03.2016 року, складеного судовим експертом Чивчиш О.П., сума матеріальної шкоди, причиненої з технічної точки зору власнику пошкодженого транспортного засобу «Ford Fiesta» реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в цінах на дату 05.02.2016 року становить 79023,60 грн. (Том 1, а.с.10-20) Відповідно до\~висновку експертного\~автотоварознавчого дослідження\~№ Д15/08/17\~від 08.08.2017\~року «Про\~оцінку транспортного\~засобу» складеного судовим експертом Чивчиш О.П., ринкова вартість транспортного засобу «Ford Fiesta» реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , на дату оцінки з врахуванням пошкоджень, становить 32503,40 грн. (Том 1, а.с.42 - 49) Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2013 року №4: «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи, суд, за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Відповідно до пункту 1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до п.14 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року, №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Пунктом 15 вказаної постанови передбачено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Як згадувалось раніше, згідно із ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вирішуючи питання про розмір належної до стягнення суми матеріальної шкоди, суд звертає увагу на той факт, що позивач звертався до страховика ПрАТ «Київський страховий дім», з проханням здійснити виплату страхового відшкодування, однак йому було відмовлено. Крім того, відповідно до Постанови Верховного суду України від 26 жовтня 2016 року по справі №6-954цс16, встановлено, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди, особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. Право потерпілої особи на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинено або обмежено договором, стороною якого потерпілий не був, хоча цей договір і був укладений на користь третіх осіб. Таким чином, потерпіла сторона на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках (ст. 13 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Однак, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12 ч.3, ст. 81 ч.1,6 ЦПК України). Таким чином, суд доходить висновку, що у даному випадку власник майна має право на відшкодування, що дорівнює 46\~520,20 гривень, оскільки ринкова вартість автомобіля відповідно до висновку експерта становить 79023,60 грн., а вартість автомобіля після ДТП відповідно до висновку експерта становить 32503,40 грн. Щодо доводів представника відповідача, стосовно того, що позивач [PERSON] 02 лютого 2016 року до ДТП яке відбулося за участі [PERSON] , став учасником іншого ДТП та визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, суд зазначає, що дійсно з матеріалів адміністративної справи №210/1103/16-п судом встановлено, що [PERSON] відповідно до Постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Однак, суд враховує той факт, що в результаті ДТП, яка сталась з вини Позивача за участі іншого транспортного засобу марки «CITROEN JAMPER» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , пошкодження його автомобіля було незначне, тому, будь-які претензії [PERSON] до [PERSON] не було та не має на даний час, що підтверджується схемою ДТП та фотокартками, що знаходяться у адміністративній справі №210/1103/16-п, які досліджені судом. Так, відповідно до матеріалів адміністративної справи №210/1103/16-п, встановлено, що 02 лютого 2016 року, приблизно о 07:45 годині, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом, автомобілем марки «FORD FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Каховська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в районі електроопори №138, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, допустив занос автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль марки «CITROEN JAMPER», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП постраждалих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження. Проте,\~відповідно за\~змістом ч.ч.\~1,\~2\~ст.1166\~ЦК України\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала.\~Особа,\~яка завдала\~шкоди,\~звільняється від\~її відшкодування,\~якщо вона\~доведе,\~що шкоди\~завдано не\~з її\~вини.Однак, відповідачем не надано суду доказів, що транспортний засіб позивач «FORD FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження під час ДТП о 07.45 годин 02 лютого 2016 року. т Разом з цим, будь-яких належних доказів, які би спростували визначену оцінкою суму матеріальної шкоди відповідачем надано не було. Також відповідач не скористався своїм правом щодо заявлення вимоги про призначення судових експертиз для визначення дійсної вартості шкоди в судовому порядку, висновки яких могли би спростувати заявлену позивачем суму страхового відшкодування. Суд приходить до висновку, що саме лише посилання в відзиві на завищення вартості не підтверджені належними та допустимими доказами, що є обов`язковим в силу процесуального закону. Тому,

Outcome: partial