Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

У жовтні місяці 2014 року Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовом до [PERSON], який мотивує тим, що 21.07.2007 року наказом ректора за №655 відповідача з 01 вересня 2007 року зараховано студентом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року №1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. 05 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір № Хм-34 про підготовку фахівця у КНУВС. Відповідно до договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов»язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов»язані з утриманням у навчальному закладі. З 01 вересня 2007 року по 17 червня 2011 року відповідно до умов Договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом КНУВС від 17 червня 2011 року за № 462 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов додаткового договору № 1 від 25 травня 2011 року відповідача направлено для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в м. Києві. Тому, як вважає позивач навчальним закладом умови договору виконано в повному обсязі. Наказом ГУ МВС України в м. Києві від 06.09.2012 року за №503 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням в порушення умов договору до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Просить стягнути з [PERSON] 27 521,27 грн. витрат, пов»язаних з навчанням. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просить його задоволити. Відповідач заявленого позову не визнав. Суду пояснив, що відповідно до пункту 7.6 договору про підготовку фахівця він діє з моменту його підписання та на період навчання протягом трьох років, тому вважає, що термін дії договору сплинув. Заслухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 05 грудня 2007 року між Київською національною академією та [PERSON] укладено договір № Хм-34, згідно умов якого виконавець взяв на себе зобовязання за рахунок коштів державного бюджету здійснити підготовку фахівця. Відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 року за №1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в національну академію внутрішніх справ. Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ за № 655 від 21.07.2007 року [PERSON]. зараховано на 1 курс КНУВС. Наказом КНУВС від 17 червня 2011 року за №462 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «правознавство» та видано диплом спеціаліста. Відповідно до умов додаткового договору №1 від 25 травня 2011 року відповідача направлено для подальшого проходження служби до ГУ МВС України у м. Києві. Наказом Головного управління у м. Києві від 06.09.2012 року за №503 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням. Після закінчення навчання, відповідача було призначено на посаду наказом ГУ МВС України у м. Києві за № 410 0/с від 21.07.2011 року. Цих обставин відповідач [PERSON] не оспорює. З письмових пояснень позивача слідує, що у разі належного виконання відповідачем умов договору і відпрацювання трьох років в ОВС договір припинив би свою дію 21 липня 2014 року, оскільки термін його дії протягом всього періоду навчання та на протязі трьох років з дати призначення відповідача на посаду замовником, тому твердження відповідача про припинення дії договору є голослівними, нічим об»єктивно не підтверджені. Наказом Головного управління у м. Києві від 06.09.2012 року за №503 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням до закінчення ним трирічного строку, передбаченого умовами договору. Відповідно до пункту 3 статті 2 Порядку відшкодування курсантами та випускниками витрат, пов»язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року за № 313 вставлено механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС у разі звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Відшкодування таких витрат здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов»язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Згідно умов п. 2.3.5. укладеного сторонами Договору про підготовку фахівця випускник після закінчення навчання зобов'язаний прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначено і відпрацювати не менше трьох років. Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 23.01.1996 року № 77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують втрати за весь період навчання. Відповідно до Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 виконавець забезпечує особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням, а в разі відмови від проходженням служби в ОВС протягом трьох років всі фактичні витрати (грошове, продовольче забезпечення, речове забезпечення, проїзд до місця відпустки та під час канікул, за направленням до місця служби, оплата комунальних послуг та вартості спожитих енергоносіїв) відшкодовуються особою. Відповідно до п.2.3.6. означеного договору про підготовку фахівця особа зобов'язана у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п.3.2 Договору про підготовку фахівця підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням до спливу трирічного строку з дати його призначення на посаду, в такому випадку він повинен згідно договору відшкодувати фактичні витрати пов'язані з навчанням. Національною академією внутрішніх справ були надані довідки про фактичні витрати на підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно яких зроблений розрахунок розміру фактичних витрат, пов'язаних з навчанням у навчальному закладі [PERSON] відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 р. № 313, вони є допустимими і належними доказами і сумнівів не викликають. Сума витрат, які підлягають відшкодуванню становить 27 251,27 грн., оскільки відповідач порушив умови договору щодо відпрацювання на посаді в органах внутрішніх справ за посадою, на яку призначений замовником, не менше трьох років. Згідно ст. 11 і ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання у сторони виникають як на підставі договорів так і з інших правочинів, актів цивільного законодавства, актів органів державної влади. За загальними умовами виконання зобов'язань, встановленими ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, одним з таких наслідків є відшкодування збитків. Відповідно до п.3.2 Договору про підготовку фахівця підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (п. 4.1. договору). Враховуючи встановлені обставини та те, що відповідач добровільно не відшкодував витрати, пов'язані з його навчанням і утриманням, позовні вимоги Національної академії внутрішніх справ суд вважає обґрунтованими та задовольняє їх. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору в сумі 272,51 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved