Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з первісним позовом до [PERSON], [PERSON], комунального підприємства «Житлосервіс «Приозерне» у Оболонському районі м. Києва, 3-тя особа: [PERSON] про визначення порядку користування квартирою та зобов'язання КП «Житлосервіс «Приозерне» укласти з позивачкою, як власником частини квартири, окремий договір про надання житлово-комунальних послуг, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просила виділити [PERSON] у користування кімнати №2 та №3 на плані технічного паспорта площами 15,0 кв.м. та 15.1 кв.м; відповідачам [PERSON] та [PERSON] виділити у користування кімнату №7 на технічному плані квартири, площею 18.8 кв.м., місця загального користування залишити у спільному користуванні. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], комунального підприємства «Житлосервіс «Приозерне», третя особа: [PERSON] про визнання права власності на частину квартири та визначення порядку користування жилими приміщеннями. Ухвалою суду від 05.03.2015р прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду в одному провадженні разом із первісним позовом. Звертаючись до суду з позовом позивачі за зустрічним позовом посилались на наступне. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS], складається з 3-х кімнат жилою площею - 48,9 кв.м., загальна площа квартири 74,3 кв.м. [PERSON] від викупу долі [PERSON] та [PERSON] відмовляється, не погоджується на продаж своєї частини, позбавляє позивачів за зустрічним позовом права самостійно розпорядитися їх часткою в квартирі, що змусило останніх звернутись до суду з позивною вимогою про визнання за ними право власності на 1/5 частини за кожним спірної квартири. Позивач за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом стверджують, що протягом останнього часу у них виникають конфлікти та сварки у зв'язку з користуванням квартирою, постійно виникають суперечки з приводу сплати комунальних послуг, мирно вирішити це питання співвласники квартири не змогли, а тому були змушені звернутись до суду з позовними заявами. Представник позивача за первісним позовом позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення, підтримала в повному обсязі. Зустрічний позов визнала частково, а саме - в частині визначення порядку користування жилими приміщеннями в квартирі, в частині позовних вимог про визнання права власності за [PERSON] та [PERSON] на частину квартири заперечувала проти задоволення, оскільки вважає їх безпідставними, право власності позивачів за зустрічним позовом ніким не порушується та не оспорюється. Відповідачі за первісним позовом та їх представник первісні позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог визнали, просили зустрічний позов задовольнити в повному обсягу. Третя особа [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою, у якій не заперечував проти визначення порядку користування жилими приміщеннями в спірній квартирі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача КП «Житлосервіс «Приозерне» у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення первісного позову та зустрічних позовних вимог частково, з наступних підстав. Квартира [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження № 1126 від 30.04.1998 року, належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на праві спільної сумісної власності (по 1/5 частині за кожним). [PERSON], успадкував після смерті своєї дружини - [PERSON], 1/5 частинку квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.02.2005 року та відповідно зареєстрував своє право власності. Тобто [PERSON] у вказаній квартирі належало на праві приватної власності 2/5 частини квартири. Згідно копії договору дарування 2/5 часток квартири від 09.06.2012 року, [PERSON], подарував позивачці 2/5 частини квартири [ADDRESS]. Про даний факт також свідчить копія витягу про державну реєстрацію прав від 27.06.2012 року. Тобто на сьогоднішній день, [PERSON] є власником 3/5, [PERSON] є власником 1/5, [PERSON] є власником 1/5 частин квартири [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS], складається з 3-х кімнат жилою площею - 48,9 кв.м. у тому числі: 1-а кімната № 2 на плані технічного паспорта площею - 15,0 кв.м., 2-а кімната № 3 на плані технічного паспорта площею - 15,1 кв.м, 3-я кімната № 7 на плані технічного паспорта площею - 18,8 кв.м., загальна площа квартири 74,3 кв.м.. У вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], позивачка та її малолітній син - [PERSON], [INFO], про що свідчить довідка форма № 3 від 17.09.2014 року. Про те, що між позивачкою за первісним позовом та відповідачами за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] існують суперечки та конфлікти, щодо порядку користування квартирою [ADDRESS] свідчать звернення сторін до правоохоронних органів. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 р. №20, роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. У зв'язку з тим, що в процесі розгляду справи співвласники квартири прийшли згоди, щодо встановлення порядку користування жилими приміщеннями, суд приходить до висновку, що можливе встановлення конкретного прядку користування квартирою та виділення позивачу за первісним позовом [PERSON] та членам її сім'ї у користування кімнати № 2 та №3 на плані технічного паспорта площами - 15,0 кв.м. та 15,1 кв.м.; відповідачам за первісним позовам [PERSON], [PERSON] та членам їх сім'ї у користування кімнату №7 на технічному плані квартири, площею 18,8 кв.м., оскільки така вимога є законною та підтвердженою доказами та не буде порушувати права інших співмешканців квартири. Щодо вирішення позовних вимог у первісному та зустрічному позовах про зобов'язання КП «Житлосервіс «Приозерне» укласти з співвласниками квартири окремі договори про надання житлово-комунальних послуг, суд вважає в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки сторонами по справі не надано належних доказів звернення до організацій, які надають житлово - комунальні послуги. Отже сторонами не доведено яким чином порушені їх права відповідачем КП «Житлосервіс «Приозерне», а відтак позовні вимоги, в цій частині, на думку суду, є передчасними. Згідно ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На думку суду, позовні вимоги зазначені у зустрічній позовній заяві в частині визнання права власності на 1/5 частини спірної квартири за [PERSON] та визнання права власності на 1/5 частини спірної квартири за [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається з письмових доказів по справі, зазначені особи є власниками вказаних часток квартири [ADDRESS] та цей факт не оспорювався представником відповідача за зустрічним позовом, а отже позивачами за зустрічним позовом не доведено яким чином порушено їх право власності на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: partial