Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 04 вересня 2010 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO]. 12 вересня 2017 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу шлюб між нею та відповідачем розірвано. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. З огляду на викладене, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини у сумі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні надала суду заяву в якій зменшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини у сумі 1 800 грн. Відповідач в судове засідання з'явився, надав заяву в якій зменшені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 24.10.2017 року, справу призначено до розгляду на 21.11.2017 року . Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року у м. Кривий Ріг, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 вересня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с. 9). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. У ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У заяві від 19.12.2017 р. позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у твердій грошовій формі у сумі 1 800 грн., а відповідач, у своїй заяві від 19.12.2017 р., вказав, що надає згоду сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1 800 грн. Ні позивачем, ні відповідачем, не надано доказів, що відповідач на момент розгляду справи працює і має стабільний дохід, суд враховує визнання позову відповідачем, в частині можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 1 800 грн. Крім того, згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 02 жовтня 2017 року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.

Outcome: approved