overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. Вимоги обгрунтовані тим, що 05.08.1978 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін троє дітей, які є повнолітніми. Вказує, що втратили один до одного почуття любові та поваги, напротязі 10 років проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судові засідання двічі поспіль не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 05.08.1978 року, про що зроблено відповідний запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 3). Від подружнього життя сторони мають трьох повнолітніх дітей. Сімейне життя в сторін не склалося, останні втратили один до одного почуття любові та поваги, напротязі 10 років проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують та не ведуть спільного господарства. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 15.02.2012 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні відносини. З 2013 року шлюбні стосунки з останньою припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.02.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося. З 2013 року шлюбні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначав, що 20 грудня 2011 року між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого являється позивач, та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір № 215/3861SFPRG7 на суму 2271,05 грн., відповідно до умов якого відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. У зв'язку з невиконанням умов договору кредиту у відповідача виникла заборгованість в сумі 2563,29 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту - 1747,05 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 272 грн. та пені за порушення графіку погашення заборгованості - 544,24 грн., яку він добровільно відмовляється сплачувати, тому позивач просить стягнути вказану заборгованість на свою користь та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», правонаступником якого являється позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 215/3861SFPRG7 на суму 2271,05 гривень. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. За період користування кредитом виникла заборгованість, що станом на 08.10.2012 року становить 2563,29 грн. і складається із заборгованості по тілу кредиту - 1747,05 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 272 грн. та пені за порушення графіку погашення заборгованості - 544,24 грн., яку відповідач добровільно відмовляється сплачувати. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що крім нього у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS], ще зареєстровані відповідачі. Останні з 2009 року не проживають у цій квартирі, квартирну плату та комунальні послуги не сплачують. Вважає, що відповідачі втратили право користування житлом, оскільки не проживають в спірній квартирі без поважних причин та не приймають участі в її утриманні. Просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачі до суду не з'явились, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 717 від 18 березня 2014 року (а.с. 5). Квартира неприватизована. Відповідно до статей 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідачів у спірній квартирі більше шести місяців, позивач посилається на свої пояснення та письмові докази. Представник позивачів пояснив суду, що відповідачі у цій квартирі не проживають, будь-яких перешкод у користуванні житлом не чиниться. З наданих позивачем актів від 28 листопада 2013 року та 28 березня 2014 року вбачається. що відповідачі за вищевказаною адресою не проживають з 2009 року. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачі не проживають у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає 243 гривні 60 копійок судового збору в рівних частинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

у квітні 2014 року позивач звернувся до відповідачки з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. В шлюбі мають одну малолітню дитину. Свої вимоги він обґрунтував тим, що вони часто сварились, з'ясовували стосунки, унаслідок чого в жовтні 2013 року припинили шлюбні відносини і з того часу разом не проживають. Під час розгляду справи позивач просив задовольнити позов. Відповідачка позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, частина 1 ст.110 СК України встановлюють, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частина 1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 07 лютого 2010 року, що підтверджується копією актового запису про шлюб (а.с.5). В шлюбі мають малолітню дочку [PERSON], яка народилася [INFO], що підтверджується актовим записом про народження дитини (а.с.6). Дитина проживає з відповідачкою, спору щодо місця проживання дитини в даний час між сторонами немає. З пояснень сторін встановлено, що вони часто сварилися, з'ясовували стосунки, унаслідок чого з жовтня 2013 року припинили шлюбні відносини і разом не проживають, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання відповідачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» страхового відшкодування у сумі 19 061 грн 10 к., а також всі витрати пов'язані з розглядом справи (а.с.2-3), просив його задовольнити у повному обсязі. Позивач не прибув у судове засідання, попередньо надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надав згоду на ухвалення у справі заочного рішення /а.с.36/. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином /а.с.35/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно до суду не надходило. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду вказаним з позовом. Мотивував свої вимоги тим, що 20.08.11 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.08.11 року у Відділі РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1010. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду вказаним з позовом. Мотивував свої вимоги тим, що 30.01.10 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.01.10 року у Відділі РАЦС Ніжинського МУЮ Чернігівської області, актовий запис № 38. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], треті особи: КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація, про зобов'язання демонтувати незаконно прибудовану будову. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року відкрито провадження у справі. У позовній заяві позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов'язання припинити усі будівельні роботи на першому поверсі першого під'їзду багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Як убачається з матеріалів справи, позивачем заявлені позовні вимоги про зобов'язання відповідача демонтувати незаконно прибудовану будову, розташовану на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] та привести фасад будинку в попередній стан відповідно до проекту. В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову та продовження відповідачем здійснення будівельних робіт може суттєво ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог. Враховуючи вищенаведене та те, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами, суд доходить висновку про задоволення заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 16.10.2012р. ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та відповідач [PERSON] уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-07223-161012. Відповідно до вищевказаного договору ПАТ «Дельта Банк» відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні. Згідно п. 2.3 частини 3 договору, банк встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 10000,00 грн. Згідно з п. 1 частини 3 договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Відповідач порушив умови договору, тому станом на 03.01.2014р. виникла заборгованість в розмірі 14153,91 грн., яку ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, але, відповідно до заяви, яка є у справі, просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки наданої для будівництва індивідуальних гаражів розміром 0,0031 га, яка знаходиться по [ADDRESS], яку він отримав належним чином у спадок. Також після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді гаража [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що за життя [PERSON] право власності на гараж належним чином не зареєстрував, із-за відсутності документа, що підтверджує належність майна спадкодавцеві він не зміг отримати його у спадок. Тому просив визнати за ним право власності на індивідуальний гараж [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач Бородянська селищна рада та третя особа - Відділ реєстраційної служби Бородянського РУЮ в судове засідання представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8) [PERSON] отримав у спадок приватизовану земельну ділянку, кадастровий номер 3221055100:05:004:0187 розміром 0,0031 га, яка розташована на території [ADDRESS], наданої для будівництва індивідуальних гаражів. Відповідно до будівельного паспорта [PERSON] побудував гараж [ADDRESS], що підтверджується копіями технічного та будівельного паспортів (а.с.10-19). З листа Бородянської районної державної нотаріальної контори Київської області № 1293-02-14 від 17 жовтня 2013 року (а.с.9) вбачається, що [PERSON], як спадкоємцю за законом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж, що розташований по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на спірний гараж.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1993 року. Від даного шлюбу вони мають двох дітей, одна з яких - [PERSON], [INFO], неповнолітня. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. З 2004 року проживають окремо, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Тому просив, розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований Козинцівською сільською радою Бородянського району Київської області 20 листопада 1993 року, актовий запис №10. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 20 листопада 1993 року перебувають в зареєстрованому Козинцівською сільською радою Бородянського району Київської області шлюбі, від цього шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу (а.с.7), про народження (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, а відповідачка позов визнала і визнання позову не порушує права інших осіб, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved