Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

У жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що у період з червня 2016 року працювала продавцем в магазині с. Пасицели. [PERSON] зазначає, що у відповідача працювала з 08:00 год. до 20:00 год. без вихідних та святкових днів. У зв`язку із тим, що ФОП [PERSON] не виконувала зобов`язання щодо оплати праці та 11.07.2017 року звільнила її з роботи згідно п. 8\~ст. 40 КЗпП України. Наказом № 23 від 18.08.2017 року позивача було поновлено на попередній роботі та 11.11.2017 року звільнено у зв`язку з ліквідацією магазину та скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно ч. 1 ст. 106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. [PERSON] зазначає, що робота у святкові, неробочі та вихідні дні оплачується у подвійному розмірі, зокрема за години фактично, відпрацьовані у святковий, неробочий і вихідний день. На бажання працівника, який працював у святковий, неробочий і вихідний день, йому може бути наданий інший день відпочинку. У 2016 році позивачем відпрацьовано 56 днів роботи у вихідні дні із розрахунку 40 годин роботи в тиждень, а в місяць 160 годин. Оклад становить 1600 грн. Середньоденний заробіток складає: 1600 : 160 = 10 грн./год. Отже, відповідач за 2016 рік повинна доплатити кошти у загальній сумі 8960 грн. У 2017 році позивачем відпрацьовано 55 днів роботи у вихідні дні із розрахунку 40 годин роботи в тиждень, а в місяць 160 годин. Оклад становить 3200 грн. Середньоденний заробіток складає: 3200 : 160 = 20 грн./год. Отже, відповідач за 2017 рік повинна доплатити кошти у загальній сумі 17600 грн. Крім того, позивач зазначає, що працювала у святкові та неробочі дні у 2016 році 3 дні, що складає 480 грн., а у 2017 році 8 днів, що складає 2500 грн. Також позивач посилається, що вона у 2016 році відпрацювала 591 годину. Сума оплати наднормових годин праці: 591 х 2 х 10 = 11820 грн., а у 2017 році відпрацювала 573 години. Сума оплати наднормових годин праці: 573 х 2 х 20 = 22920 грн. За вищезазначених обставин, позивач вважає, що має бути стягнуто з ФОП [PERSON] на її користь 64980 грн. за роботу у вихідні, святкові і неробочі дні та за роботу в надурочний час з 18 червня 2016 року по 11 липня 2017 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити за обставин зазначених у ньому та пояснив, що [PERSON] у ФОП [PERSON] працювала з 08:00 до 20:00 годин на день, цілодобово, без вихідних та святкових днів. Оплата за таку роботу не проводилась. Також заперечував проти доводів, що відображені у відзиві відповідача. Зокрема, зазначив, що табелі обліку робочого часу та платіжні відомості складено неналежним чином, оскільки відсутні підписи відповідальної особи та печатка. Також підтвердив, що позивач була особисто ознайомлена з правилами внутрішнього трудового розпорядку, але в ньому не було ніяких виправлень, змін та дописок. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, зазначаючи, що [PERSON] не працювала понаднормово, а також у вихідні, святкові і неробочі дні у період з 18 червня 2016 року по 11 липня 2017 року, що підтверджується табелями обліку робочого часу та платіжними відомостями. Позивач відповідно до трудового договору № 9 працювала у ФОП [PERSON] продавцем в магазині с. Пасицели. Умовами договору було визначено, що позивачу встановлюється час виконання роботи у розмірі 40 годин на тиждень згідно графіку та вихідні два дні на тиждень. Також правилами внутрішнього трудового розпорядку встановлено, що магазини, які знаходяться в селах працюють з 08:00 до 18:00 год. з обідньою перервою з 12:00 до 14:00 год. Зазначає, що позивач не надала доказів порушення трудового законодавства чи трудового договору, а тому її вимоги являються необґрунтованими. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з боку позивача в судовому засіданні пояснили, що вони протягом вказаного періоду 2016-2017 років час від часу, в тому числі і у вихідні дні,\~відвідували магазин підприємця ФОП [PERSON] в с. Пасицели, де продавцем працювала [PERSON] Щодо тривалості роботи магазину свідки вказали, що позивач працювала з 8 год. до 20 год. Свідок [PERSON] стверджував, що як правило магазин працював з 8 год. та до якого часу він точно не знає, але пояснив, що після 17:00 год. позивач була ще на роботі.\~\~ Суд, заслухавши пояснення представника позивача і представника відповідача та покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 18 червня 2016 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено трудовий договір № 9. Згідно трудового договору від 18 червня 2016 року [PERSON] зобовязалась виконувати обовязки продавця, а [PERSON] оплачувати цю працю в розмірі 1600 грн. на місяць. Час виконання робіт сторонами встановлено згідно графіка, але не більше 40 годин на тиждень, з наданням двох вихідних днів та щорічної відпустки тривалістю 24 календарних дні. Правилами внутрішнього трудового розпорядку було затверджено розпорядок роботи магазину в с. Пасицели з 08:00 год. до 18:00 год., обідня перерва з 12:00 год. до 14:00 год. для підтвердження цього факту в судовому засіданні відповідачем також була надана довідка з Балтської міської ради Одеської області. 11.07.2017 року позивача було звільнено з роботи згідно п. 8\~ст. 40 КЗпП України. Наказом № 23 від 18.08.2017 року позивача було поновлено на попередній роботі та 11.11.2017 року звільнено у зв`язку з ліквідацією магазину та скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно\~ст. 106 КЗпП України\~за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається. Відповідно до ст. 72 КЗпП України робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами\~ст. 107\~цього Кодексу. Згідно\~ст. 107 КЗпП України\~робота у святковий і неробочий день (ч. 4 ст. 73) оплачується у подвійному розмірі: відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплати у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку. [PERSON] стверджує, що працюючи на посаді продавця у ФОП [PERSON] у період з 18 червня 2016 року по 11 липня 2017 року працювала понаднормово, у вихідні, святкові та неробочі дні, підтвердженням чому є табелі обліку робочого часу за цей період та платіжні відомості. Зі змісту цих документів видно, що вони не підписані відповідальною посадовою особою. З урахуванням викладеного, суд критично оцінює доводи позивача щодо виконання нею трудових обов`язків понаднормово, у вихідні, святкові та неробочі дні за період з 18 червня 2016 року по 11 липня 2017 року, так як всупереч\~ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачем не надано суду належних доказів видання розпоряджень (наказів) ФОП [PERSON] про необхідність виконання позивачем трудових обов`язків понаднормово, у вихідні, святкові та неробочі дні та її письмову згоду на це. При цьому суд враховує, що при отриманні позивачем щомісячної заробітної плати за підсумками червня - грудня 2016 року та січня липня 2017 року, остання не висувала вимог до ФОП [PERSON] щодо оплати праці в подвійному розмірі та виникнення заборгованості із заробітної плати. Крім того, суд не бере до уваги покази свідків [PERSON], [PERSON] стосовно тривалості робочої зміни та роботи у вихідні і святкові дні, оскільки вони не працювали разом з позивачкою, відвідували магазин періодично і не взмозі підтвердили конкретну кількість та обсяг понаднормових робіт, в тому числі у вихідні дні та святкові дні.\~\~ Суд також критично відноситься до пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], так як вони являються близькими родичами позивача, тому їх покази викликають сумнів у їх достовірності. Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що покази свідків, які були допитані в суді, не мають значення для вирішення цього трудового спору, та відповідно\~не є належними доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування, та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд не може покласти в основу рішення покази вказаних свідків, оскільки документального підтвердження роботи в понаднормовий час, у вихідні та святкові і неробочі дні позивачем надано не було. Свідки не надали суду конкретних пояснень щодо дат виходів позивача в понаднормовий час, у вихідні та святкові і неробочі дні у спірний період та загальної кількості відпрацьованих годин. Отже надані відповідачем табелі обліку робочого часу не містять доказів роботи позивача у понаднормовий час, у вихідні та святкові і неробочі дні.\~ З огляду на вищезазначене, зважаючи на зміст доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог позову, враховуючи, що надані докази спростовані доказами наданими відповідачем, відповідно слід дійти висновку про необґрунтованість вимог позивача у позові. Оскільки порушення прав позивача діями відповідача відсутнє, то відсутні й підстави для задоволення пред`явленого позивачем позову в частині стягнення витрат на правову допомогу, так як вказані вимоги є похідними. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed