Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON]\~звернувся до\~суду із\~позовною заявою\~до Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначив, що 02 червня 2005 року в с. Лопатинці Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, із права на земельну частку (пай), площею 3,40 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за заповітом. Під час оформлення спадщини зясувалось, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON], у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач не знав про існування заповіту на його імя, а дізнався про нього лише в 2017 році. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений ним з поважних причин та визначити додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявився, проте від його представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с. 62). Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте від представника Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову (а.с. 30-34). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного. 02 червня 2005 року у с. Лопатинці Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-АМ № 015406 (а.с. 13). Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 05 червня 1997 року (а.с. 15). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, із її права на земельну частку (пай), площею 3,4 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується копією Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0373096 (а.с. 14). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] від 28 листопада 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 17). Судом установлено, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, оскільки він не знав про існування заповіту на його імя. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до\~статей 12,\~76-81\~ЦПК України\~кожна сторона\~зобовязана за\~допомогою належних\~та допустимих\~доказів довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається,\~як на\~підставу своїх\~вимог та\~заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], з огляду на це, на переконання суду, [PERSON] слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в один місяць, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved