Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому просили зняти арешт і заборону на житловий будинок, що розташований за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Лисенка, 5, що належить їм на праві власності по ? частки кожному, зареєстровані 04 серпня 2004 року [PERSON] міською державною нотаріальною конторою Київської області на підставі повідомлення б/н від 07 травня 1963 року Броварського держбанку, тип обтяження: заборона, реєстраційний номер обтяження 1218625, архівний запис, дата виникнення: 07 травня 1963 року, власник: [PERSON]. В обґрунтування позову зазначали, що згідно із ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2017 року про затвердження мирової угоди у цивільній справі №\~361/5044/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності, поділ спільного майна подружжя у власності [PERSON] залишено право власності на ? частку вказаного житлового будинку, у звязку з цим у березні 2017 року вони звернулися до державного реєстратора для реєстрації за [PERSON] права власності на дану ? частку будинку та дізналися про наявність заборони на відчуження будинку, зареєстрованої [PERSON] міською державною нотаріальною конторою 04 серпня 2004 року, підстава: повідомлення б/н від 07 травня 1963 року Броварського держбанку, власник: [PERSON], у результаті чого в реєстрації права власності їм відмовлено, що порушує їхні права як співвласників будинку. Представник позивачів [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач[PERSON] міська державна нотаріальна контора Київської області, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, до суду не зявилася, подала заяву, у якій просила розглянути справу без участі їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Лисенка, 5, згідно із договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим 02 лютого 2005 року, нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON] за №\~856. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2017 року, затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], укладену у цивільній справі №\~361/5044/15-ц про визнання права власності, поділ спільного сумісного майна між подружжям, за умовами якої у власності позивача [PERSON] було залишено ? частку вказаного вище житлового будинку. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №\~84545050 від 07 квітня 2017 року вбачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є запис про обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер 1218625, зареєстрований 04 серпня 2004 року реєстратором [PERSON] міською державною нотаріальною конторою; тип обтяження: заборона (архівний запис); обєкт обтяження: житловий будинок за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Лисенка, буд. 5; підстава обтяження: повідомлення Броварського держбанку б/н від 07 травня 1963 року, власник: [PERSON], додаткові дані: архівний номер: 3184029KIEV469, дата виникнення: 07 травня 1963 року. Із листа Комунального підприємства [PERSON] міської ради Київської області [PERSON] бюро технічної інвентаризації від 10 квітня 2017 року за №\~468 вбачається, що відповідно до архівних даних право власності на вказаний вище житловий [PERSON] ніколи не належало, на підставі договору купівлі-продажу від 02 лютого 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON] за №\~856, право власності на зазначений житловий будинок зареєстровано в рівних частках за [PERSON] та [PERSON], по ? частки за кожним. У ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки підстав для арешту належного їм на праві спільної часткової власності житлового будинку судом не встановлено. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved