Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

У жовтні 2016 року ПрАТ «Українська охоронна - страхова компанія» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просило суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі - 6 143,36 грн., а також судові витрати по справі. В ході розгляду даної цивільної справи ПрАТ «Українська охоронна - страхова компанія» було подано заяву від 24.11.2016 року, відповідно до якої останній просив залучити ТОВ «Маркс.Капітал» в якості свого правонаступника. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 01 вересня 2013 року о 20 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Мечникова, 2, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля марки «Дачия» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. та автомобіля марки «Інфініті» д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача - [PERSON]. В результаті ДТП з вини відповідача зазнав пошкоджень автомобіль марки «Дачия» д.н.з. [NUMBER]. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, довідки ВДАІ, Звіту про визначення вартості матеріального збитку №1471, а також акту про настання страхового випадку №11550 від 10.10.2013 року АТ «УОСК» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 12 586,72 грн., а тому посилаючись на вимоги п. 38-1.1 ст. 38 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-прававої відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на момент ДТП), позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу кошти страхового відшкодування в розмірі - 6 143,36 грн., а також судові витрати по справі. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за відсутності свого представника, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем своєї реєстрації, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 01 вересня 2013 року о 20 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Мечникова , 2, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля марки «Дачия» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. та автомобіля марки «Інфініті» д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача - [PERSON], що підтверджується Довідкою №9259452 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 36-37). Як вбачається з матеріалів справи, постановою Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року відповідач [PERSON] був визнаний винним за вчинення вказаного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за порушення ним вимог п.п. 2.3, 10.1 Правил дорожнього руху України (а.с.32). У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність особи, яка експлуатує автомобіля марки «Інфініті» д.н.з. [NUMBER] була застрахованав ПрАТ «Українська охоронна - страхова компанія» відповідно до страхового полісу № АВ/9853934. (а.с.6), в зв'язку з чим [PERSON]. звернуся до страховика із заявою про страхове відшкодування. (а.с. 15). Сума страхового відшкодування власнику автомобіля марки «Дачия» д.н.з. [NUMBER], внаслідок пошкодження в ДТП, згідно страхового акту №11550 від 10.10.2013р. склала 12 586,72 грн. (а.с. 34-35), яка була виплачена ПрАТ «Українська охоронна - страхова компанія» [PERSON], що підтверджується платіжними дорученнями №5848 від 10.10.2013, №5868 від 11.10.2013рр. (а.с. 42-43). Як встановлено в ході судового розгляду, 05 жовтня 2016 року між ПрАТ «Українська охоронно - страхова компанія» та ТОВ «Маркс.Капітал» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 01/05.10.16, відповідно до умов якого Клієнт передає, а Фактор приймає і зобов'язується оплатити Клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що перейшли до Клієнта як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування. Перелік Регресних вимог визначена в Додатку №1 до цього Договору. (а.с 69-72). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Вимоги ст. 516 ЦК України передають, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З Додатку №1 до Договору про надання фінансових послуг факторингу №01/05.10.16 вбачається, що первісний кредитор відступив новому кредитору право регресної вимоги до Боржника, зокрема, [PERSON] за страховим актом № 11550 від 10.10.2013р. у сумі 12 586,72 грн., про що [PERSON] було повідомлено (а.с.97), таким чином ТОВ «Маркс.Капітал» є належним позивачем у даній цивільній справі. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38-1.1. ст. 38-1 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції Закону України від 05.07.2012 р. № 5090-VI) у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченоготранспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов»язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що п. 8 «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» Договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів (Поліс №АВ/9853934) зазначено про те, що до керування не допущенні особи з водійським стажем менше 3-х років. Між тим, з тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] отримав право керування транспортними засобами 20.04.2011 року, тобто водійський стаж відповідача є меншим ніж визначено умовами договору страхування, а саме 2 роки 4 місяці на момент ДТП. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому суд вважає, що позивач має право на відшкодування 50% шкоди в розмірі 6 143,36 грн., в зв'язку з порушенням відповідачем умов при укладанні договору страхування за Полісом №АВ/9853934. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved