Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулась до суду із позовом до Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 жовтня 2016 року померла його тітка [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: Київська область, Броварський район, с. Світильня, вул. Захисників, 22, та присадибної земельної ділянки, площею 0,411 га для будівництва і обслуговування житлового будинку за вказаною адресою, земельних ділянок площею 3,3679, 0,9885 га та 1,872 га для ведення товарного сільськогосподасрького виробництва, які розташовані в адміністративних межах Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області. За життя тітка залишила заповіт, яким все майно заповідала позивачу [PERSON] Користуючись своїм правом на прийняття спадщини, позивач звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом та розяснено право звернутись до суду за захистом свої спадкових прав. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. В підготовче засідання позивач не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності. Представник Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області в підготовче судове засідання не зявився, до суду направив листа в якому просив розглядати справу за відсутності їх представника. Позов визнають. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 жовтня 2016 року, у віці 81 років у с. Світильня Броварського району Київської області, померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК № 380059, видане 31 жовтня 2016 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 6). Відповідно до свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 14 листопада 2014 року, індексний № 29475963, № 29478839, № 29482270, земельні ділянки, площею 1,872 га, 0, 5076 га, 0, 9885 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Київська область, Броварський район, Світильнянська сільська рада, та згідно Державного акту на право власності на землю серії ЯБ № 782868, земельна ділянка, площею 3,3679 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Київська область, Броварський район, с. Світильня, Світильнянська сільська рада, належали [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 9, 10, 11,12). Згідно Державного акту серії КВ для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельна ділянка площею 0, 250 га для обслуговування житлового будинку та 0,161 ведення особистого підсобного господарства, за адресою: Київська область, Броварський район, с. Світильня, вул. Щорса, 22, а також згідно довідки №161 від 16 квітня 2018 року виданої виконавчим комітетом Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області, відповідно облікової картки обєкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки за№ 441 на день смерті в будинку за адресою Київська область, Броварський район, с. Світильня, вул. Захисників (колишня назва Щорса), 22, проживала та була зареєстрована одна [PERSON] Згідно заповіту від 04 грудня 2013 року [PERSON] все належне їй майно заповідала [PERSON] (а.с. 7). Згідно із ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але листом № 51/01-16 від 14 квітня 2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із пропущенням встановленого законом шестимісячного строку (а.с.17). Відповідно Інформаційної довідки № 52417784 від 26 червня 2018 р. зі Спадкового реєстру наданого Броварською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкова справа щодо майна [PERSON], яка померла 28 жовтня 2016 року не заведена. Відповідно до ст. 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику в справах про спадкування особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. З наведеного виходить, що встановлений строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Оскільки спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, позивач є єдиним спадкоемцем, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку, про можливість надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини терміном три місяці.

Outcome: approved