Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

у жовтні 2019 року ПАТ НАСК «Оранта» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 99 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.02.2018 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/9888511. 21.01.2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ -2109», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно постанови Києво - Святошинського суду Київської області від 04.02.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позивач, після звернення потерпілої особи із відповідною заявою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування в розмірі 99 000,00 грн. Таким чином, позивач звернувся до суду з вищевказаним регресним позовом. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутність представника Страхової компанії. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем проживання. Судова повістка повернулась до суду без вручення, в зв`язку з відсутністю адресата за даною адресою. На підставі положень ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11.02.2018 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/9888511, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власників (водіїв) наземного транспортного засобу «ВАЗ -2109», д.н.з. [NUMBER] . 21.01.2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ -2109», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Києво - Святошинського суду Київської області від 04.02.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно змісту вказаної постанови [PERSON] 21.09.2019 о 21:30 год керуючи автомобілем марки «ВАЗ -2109», д.н.з. [NUMBER] , на 20 км автодороги М-05 сполучення Київ - Одеса під час зміни напрямку руху не переконався в безпечності здійсненні маневру, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Мерседес» , д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів, в якому автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п.2.3 б), 2.5, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 , ч.1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до частини третьої ч.6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 01.02.2019 до ПАТ «HACK «ОРАНТА» звернувся власник пошкодженого автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , із заявою про виплату страхового відшкодування відповідно до полісу. ПАТ «HACK «ОРАНТА», згідно ремонтної калькуляції № [NUMBER] від 12.02.2019 року, на підставі страхового акту № ОЦВ-19/33-1895/1 від 03.05.2019 року було сплачено на ремонт автомобіля ««Мерседес» , д.н.з. [NUMBER] страхове відшкодування в сумі 99 000,00 грн. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання, збереження а бо утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно підпункту «в» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. Таким чином, позивач набув права регресної вимоги до відповідача, у ззвязку із чим з винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума грошових коштів в розмірі 99 000,00 грн., яка була виплачена позивачем на користь постраждалої особи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду у розмірі 1 921,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved