Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в якому з 01.08.2014 року зареєстрована [PERSON], яка з дня реєстрації жодного дня в даному будинку не проживала. Вважаючи, що відповідач втратила право користування вказаним житловим приміщенням у зв'язку із тривалим не проживанням у ньому, позивач просить суд визнати останню таким, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволені. Пояснив, що його донька вже більше семи років не проживає з ним, її особистий речей немає. Нещодавно вона приходила в гості, але наміру проживати в квартирі не виявляла. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що відповідачка тривалий час не проживає за вказаною адресою, наміру повернутись не виявляла, особистих речей у квартині не має. Просив розглянути справу за наявними матеріалами у заочному порядку. Відповідач\~\~у судове\~\~засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає\~\~задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 05 листопада 1993 року позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу з домової книги в зазначеному будинку з 01.08.2014 року зареєстрована [PERSON], яка є донькою позивача, що вказано в тому ж витягу, тобто набула право користування житлом, як член сім'ї власника житла відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України. На час розгляду справи відповідач з реєстраційного обліку не знятий. Згідно довідки від 17.05.2016 року виданої Борозенською сільською радою відповідач фактично у будинку позивача не проживає, а саме з 2014 року, але продовжує перебувати зареєстрованими у будинку, а тому формально є таким, що проживає у ньому, в звязку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням. Домовленостей між позивачем та відповідачем про збереження житла за останнім не було. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] тривалий час не проживає з позивачем, не чув про наміри відповідачки повернутись жити з батьком. В останній раз коли вона приїздила про свої права на житлову площу не заявляла. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ст. 64 ч.2 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON], будучи членом сімї власника житла із власної волі не проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, вона є такою, що втратила право користування вказаним приміщенням. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підстав остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved