Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 26.10.1984 року по 26.07.2018 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, котра 06.07.2010 року народила дочку [PERSON], на утримання якої\~ судовим наказом від 24.09.2018 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 28.09.2018 року уклав шлюб із [PERSON], яка не працює, має двох дітей та наразі перебуває в стані вагітності. Стверджує, що не має змоги сплачувати аліменти у присудженому розмірі, оскільки не працює, має на його утриманні вагітну дружину та двох дітей. Просив зменшити розмір аліментів до 1/8 частини заробітку (доходу). В судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що щомісяця сплачує аліменти в розмірі 1500 грн. Відповідачка заперечувала проти задоволення позову, вважала доводи, викладені в позові непереконливими та такими, що не є підставою для звуження прав її дитини на належне матеріальне забезпечення. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7). Судовим наказом від 24.09.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 08 серпня 2018 року. 28 вересня 2018 року позивач уклав шлюб з [PERSON] (а.с.9), яка\~ перебуває на обліку по вагітності в КЗОЗ «Перинатальний центр м. Маріуполь» (а.с.12). Відповідно до довідки № 828 від 11.10.2018 року [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] Позивач здійснював перекази грошових коштів на рахунок [PERSON] в розмірі від 1205 до 2800 грн. у жовтні, листопаді та грудні 2018 року (а.с.25) Відповідачка [PERSON] не працює з 09.11.2018 року, про що свідчить записи у трудовій книжці (а.с.26). З довідки Кальміуського ВДВС від 03.12.2018 року вбачається, що станом на 01.12.2018 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 11008,55 грн. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» передбачено підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини. Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ Суд вважає, що позивачем не наведено переконливих доводів зміни матеріального стану після укладення нового шлюбу. Той факт, що він уклав шлюб із жінкою, що має двох дітей від попередніх шлюбу не створює для нього юридично закріпленого ст. ст. 180, 181 СК України обовязку щодо утримання цих дітей. Суд не бере до уваги твердження позивача про неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом обсязі з огляду на зростання витрат на утримання вагітної дружини,\~ оскільки жодних скарг на незадовільний стан здоров'я, неможливість працевлаштуватися ним не надано. При цьому він переказує гроші дочці [PERSON], що вказує на наявність у нього доходів про які він не зазначає. Водночас відповідачка також не працює та наразі не може у повній мірі матеріально утримувати дитину. Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного (ч. 1 ст. 75 СК), а вагітна дружина має право на утримання від чоловіка (ст. 84 СК), однак виконання цих обовязків відповідачем не повинні утискати права його дітей, які потребують утримання. Той факт, що відповідач офіційно не працевлаштований і має вагітну дружину, яка є матірю двох дітей від попереднього шлюбу не звільняє його від обовязку утримувати свою неповнолітню доньку та сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом. Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 07.11.2018 року (справа № 355/511/17). Вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів позивачем не заявлялись. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено фактичних підстав для зменшення розміру аліментів, передбачених ст. 192 СК України, не наведено переконливих аргументів, що дозволили б йому матеріально утримувати доньку у розмірі, меншому ніж передбачено законом. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з позивача судовий збір.

Outcome: approved