Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У жовтні 2019 року Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди в якому вказувало, що 06 червня 2018 року о 04 год. 30 хв. на Олександрівському водосховищі, на південь від с. Бузьке Арбузинського району Миколаївської області, відповідачі спільно здійснювали вилов риби під час весняно-літньої нерестової заборони сітками лісковими з човна металевого, веслового, сірого кольору. В момент огляду в сітках була виявлена риба: тарань в кількості 29 шт., лящ в кількості 16 шт., молодь судака в кількості 6 шт., окунь в кількості 1 шт. Своїми спільними діями [PERSON] , [PERSON] порушили вимоги п.п. 3.15, 4.11, 4.14.1 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, чим нанесли шкоду рибному господарству України в розмірі 8 262 грн. У зв`язку з цим позивач просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь держави завдану шкоду в розмірі 8 262 грн. Представник Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи за місцем їх реєстрації, причину неявки суду не повідомили. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що 06 червня 2018 року о 04 год. 30 хв. на Олександрівському водосховищі, на південь від с. Бузьке Арбузинського району Миколаївської області, [PERSON] , [PERSON] спільно здійснювали вилов риби під час весняно-літньої нерестової заборони сітками лісковими з човна металевого, веслового, сірого кольору. В момент огляду в сітках була виявлена риба: тарань в кількості 29 шт., лящ в кількості 16 шт., молодь судака в кількості 6 шт., окунь в кількості 1 шт. Своїми спільними діями [PERSON] , [PERSON] порушили вимоги п.п. 3.15, 4.11, 4.14.1 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, чим нанесли шкоду рибному господарству України. Згідно постанов Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 серпня 2018 року, [PERSON] , [PERSON] були визнані винними у скоєнні вказаного правопорушення та притягнуті до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином судом встановлено, що своїми спільними діями відповідачі заподіяли шкоду тваринному світу України. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.ст. 10, 63, 69 Закону «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодовувати в повному обсязі шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). З урахуванням обставин справи, враховуючи норми «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1209 від 21 листопада 2011 року, розмір завданої шкоди складає 8 262 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь держави. В силу ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача також слід стягнути в рівних частках 1 921 грн. судового збору, по 960,50 грн. з кожного.

Outcome: approved