Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ\~КБ\~ПриватБанк, Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на його користь із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 28 квітня 2016 року в розмірі 21675 грн. 11 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 28 квітня 2016 року Банк і [PERSON] (далі Позичальник) уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі кредитний договір), за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 19621 грн. 45 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10\~% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним генеральна угода разом із запропонованими Банком Умовами і правилами та Тарифами складають між ним і ПАТ\~КБ\~ПриватБанк кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється шляхом внесення щомісячного платежу в розмірі 1726 грн. 27 коп. у період з 1 по 25 число кожного місяця. Банк взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав, надав Позичальникові кредит у вказаній вище сумі. Проте відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 05 квітня 2017 року [PERSON] має перед Банком заборгованість за цим договором на загальну суму 21675 грн. 11 коп., з яких: 13075 грн. 35 коп. заборгованість за кредитом, 915 грн. 44 коп. заборгованість по процентам, 3138 грн. 06 коп. заборгованість за комісією, а також згідно із п. 2.2 генеральної угоди штраф у розмірі 4546 грн. 26 коп. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов Банку про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 21675 грн. 11 коп. визнає. Наслідки визнання позову йому зрозумілі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення даного позову з наступних підстав. 28 квітня 2016 року позивач ПАТ\~КБ\~ПриватБанк і відповідач [PERSON] уклали генеральну угоду №\~б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов щодо погашення Позичальником заборгованості за кредитним договором від 03 грудня 2012 року. Згідно із умовами п. 2.1 цього кредитного договору Банк надає Позичальникові кредит на споживчі потреби строком на 12 місяців з 28 квітня 2016 року по 30 квітня 2017 року шляхом встановлення на платіжну картку кредитного ліміту в розмірі 19621 грн. 45 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10\~% річних (0,83\~% у місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється шляхом сплати Позичальником у період з 1 по 25 число кожного місяця щомісячного платежу в розмірі 1726 грн. 27 коп. Відповідно до умов п. 2.2 кредитного договору у разі порушення Позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, строк повернення кредиту вважається таким, що настав на 32 день з моменту порушення, у звязку з чим Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 4546 грн. 26 коп. Судом встановлено, що Банк свої зобовязання за кредитним договором від 28 квітня 2016 року виконав, надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі 19621 грн. 45 коп. Проте у порушення вимог закону та умов п. 2.5 генеральної угоди [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконав, у визначений договором строк щомісячні платежі не вносив. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 05 квітня 2017 року внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором від 28 квітня 2016 року [PERSON] має перед ПАТ\~КБ\~ПриватБанк заборгованість за кредитним договором на загальну суму 21675 грн. 11 коп., з яких: 13075 грн. 35 коп. заборгованість за кредитом, 915 грн. 44 коп. заборгованість по процентам, 3138 грн. 06 коп. заборгованість за комісією та 4546 грн. 26 коп. штраф. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За змістом ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] не виконав зобовязань за кредитним договором від 28 квітня 2016 року, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов ПАТ\~КБ\~ПриватБанк є обґрунтованим, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за цим договором у загальному розмірі 21675 грн. 11 коп. у межах заявлених вимог. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved