Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У жовтні 2019 р. [PERSON] (надалі - [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - [PERSON] , відповідач) про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 29 995 грн. 22 коп. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ м. Києва перебував виконавчий лист №2-298 від 19.01.2001, виданий Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 10.01.1999 року, до досягнення ним повноліття. Починаючи з 01.01.1999 року по жовтень 2017 року, підприємство на якому працював позивач, внаслідок помилки, нарахувало та перерахувало по безготівковому рахунку, аліменти на утримання сина в розмірі 2/4 (50%) частини заробітної платні щомісячно, тобто за період сплати аліментів з 2011-2017 роки, підприємством було допущено переплату аліментів в розмірі 30 000 грн. В зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність останнього, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених в останньому. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, 22.01.2020 надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема у відзиві зазначила, що позивачем не надано допустимих та достовірних доказів того, що кошти, які відраховувалися з заробітної плати позивача перевищували встановлений судом розмір аліментів, а тому позовні вимги є необгрунтованими та безпідставними. Тому ці кошти за будь-яких обставин не підлягають поверненню на підставі пункту 1) частини 1 статті 1215 ЦК України. З огляду на неявку сторін суд розглянув справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. На виконанні відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ м. Києва перебував виконавчий лист №2-298 від 19.01.2001, виданий Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі ј частини всіх вдів заробітку, починаючи з 01.01.1999 до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки з місця роботи в період з 01.01.1999 по жовтень 2017, підприємство на якому працював [PERSON] нарахувало та перечислило по безготівковому рахунку аліменти на утримання сина у розмірі 2/4 (50%) частини заробітної плати щомісяця (а.с. 7-19). Правовою підставою заявлених позивачем вимог є стаття 1212 ЦК України, за приписом якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту цієї норми матеріального права вбачається, що зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким. Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Оскільки кошти, які були стягнути з позивача на користь відповідача є аліментами, визначеними та встановленими рішенням суду, суд вважає, що такі кошти поверненню, як безпідставно отримані, не підлягають оскільки в силу ст. 1215 ЦК України останні надані як засіб до існування і недобросовісності з боку відповідача щодо отримання таких коштів не вбачається, а тому передбачені цивільним законом підстави для їх повернення відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed