Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шептицької С.В., третя особа [PERSON] про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ухилення від прийняття адвокатського запиту від 06.07.2020 року та зобов`язання відповідача прийняти та адвокатський запит та надати копії запитаних документів, а саме: банківські виписки, розрахункові платіжні відомості, звітність за формою 1 ДФ, з відомостями про її прийняття Державною податковою службою України, які підтверджують факт нарахування та виплати приватним нотаріусом Шептицькою С.В. податків по заробітній платі [PERSON] за період з 03.06.2019 року по день звернення до суду, а саме: ЄСВ, ПДФО та військового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.07.2020 року між АО «Олега Гуримського» та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги щодо захисту її прав, представництва інтересів та надання правової допомоги. 06.07.2020 року позивачем, в інтересах [PERSON] , направлено до відповідача адвокатський запит № 124 з проханням протягом п`яти робочих днів надати позивачу копії запитуваних документів для захисту інтересів [PERSON] . До вказаного адвокатського запиту позивачем було долучено посвідчені належним чином копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру на надання правової допомоги. Водночас, 30.07.2020 року конверт з зазначеним запитом повернувся на адресу АО «Олега Гуримського» за закінченням терміну зберігання. При цьому, рекомендований лист [PERSON] відповідач отримала 14.07.2020 року. Таким чином, протиправна бездіяльність відповідача перешкоджає професійній діяльності позивача в частині надання правової допомоги [PERSON] , у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 05.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, копії якої направлені учасникам справи. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 05.10.2020 року та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Суд у порядку спрощеного позовного провадження дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що 03.07.2020 року між АО «Олега Гуримського» в особі керуючого бюро [PERSON]. та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. 06.07.2020 року позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шептицької С.В. з адвокатським запитом про надання копій документів, необхідних для здійснення повного та всебічного захисту прав та законних інтересів [PERSON] , а саме: банківські виписки, розрахункові платіжні відомості, звітність за формою 1 ДФ, з відомостями про її прийняття Державною податковою службою України, які підтверджують факт нарахування та виплати приватним нотаріусом Шептицькою С.В. податків по заробітній платі [PERSON] за період з 03.06.2019 року по день звернення до суду, а саме: ЄСВ, ПДФО та військового збору. До поданого адвокатського запиту були приєднані оригінал ордеру та належним чином посвідчена копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Як вбачається з матеріалів справи, адвокатський запит позивача [PERSON] повернувся на адресу останнього без вручення адресату з відміткою працівника поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Згідно з нормами ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Відповідно до статті 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Відповідно до ст.19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, те, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, зокрема, зобов`язані:об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом. Отже, за змістом викладеної норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відповідальність осіб, якими отримано адвокатський запит, наступає за відмову в наданні інформації на адвокатський запит та / або за несвоєчасне або неповне надання інформації та / або за надання інформації, що не відповідає дійсності. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Таким чином, підставою для розгляду адвокатського запиту та надання запитуваної інформації є отримання відповідачем відповідного адвокатського запиту. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 26 вересня 2019 року у справі № 61-27482св18. Водночас, як встановлено судом, вказаний адвокатський запит позивача [PERSON] на адресу відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шептицької С.В. не надходив та останньою отриманий не був, у зв`язку з чим у відповідача не виникло обов`язку надання відповідної запитуваної інформації позивачу. Повернення адвокатського запиту «за закінченням строку зберігання» не свідчить про його отримання нотаріусом. Доказів повторного направлення адвокатського запиту та звернення до відповідача про надання інформації суду не надано та іншого судом не встановлено. Таким чином, відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шептицька С.В. не порушувала право адвоката [PERSON]. на отримання інформації, необхідної для здійснення повного та всебічного захисту прав та законних інтересів [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України) За правилами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем належних та допустимих доказів обставин, викладених в позовній заяві щодо обмеження відповідачем реалізувати його професійне право для захисту прав та інтересів клієнта суду не надано. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів наявності порушення, відповідачем прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку, позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed