Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

У жовтні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, яка уточнювалась в останнє 17.11.2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 05.12.2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 0,50 га, яка розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в с.Біленьке, вул. Волі,32. Вказана земельна ділянка, як зазначила позивачка належала йому на праві власності відповідно до договору дарування від 18.10.1996 року, який був посвідчений державним нотаріусом Запорізької державної нотаріальної контори №2. Крім позивачки, спадкоємцями після смерті [PERSON] є ще діти померлого: [PERSON] та [PERSON] Також позивачкою було вказано, що у встановлений законом строк, вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій у звязку з тим, що документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно відсутні. На підставі вищевикладеного позивачка [PERSON] була вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати нею право власності на земельну ділянку площею 0,50 га, яка розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області за адресою: с.Біленьке Запорізького району Запорізької області, вул. Волі, 32, в порядку спадкування, після смерті [PERSON], який помер 05.12.2015 року Представник позивачки за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі по справі: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися до суду надали відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що і [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник третьої особи Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в судове засідання не зявився про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяв, клопотань, відзиву та пояснень на позов не надавав. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, та повністю підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими представником позивачки, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні, що відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ №395861 від 03.07.1971 р. позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії И-ЖС №344570 від 24.07.1972 року та свідоцтва про народження серії И-ЖС №406978 від 07.04.1981 року відповідач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є дітьми [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС №335446 від 07.12.2015 року [PERSON] помер 05.12.2015 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 0,50 га, яка розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в с.Біленьке, вул. Волі,32. Право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП07-6363 та наявною в матеріалах справи копією договору дарування від 18.10.1996 року. Вказаний договір був посвідчений державним нотаріусом Запорізької державної нотаріальної контори №2 [PERSON] Згідно вказаного договору [PERSON], яка приходилась матірю померлому, подарувала [PERSON] земельну ділянку розміром 0,50 га, яка розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в с.Біленьке, вул. Волі,32. Мати померлого [PERSON] померла 06.07.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №264166 від 10.07.2003 року. Судом була витребувана спадкова справа після смерті [PERSON] №131/2006, відкрита 15.03.2013 року на підставі заяви [PERSON] Із вказаної спадкової справи вбачається, що [PERSON] був єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заповіт за своє життя [PERSON] не складав. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом була витребувана спадкова справа №40/2016, яка була відкрита після смерті [PERSON] за заявою позивачки 11.03.2016 року. Згідно вказаної спадкової справи також вбачається, що до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] крім позивачки [PERSON] звернувся і відповідач [PERSON], який надав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], не зверталась. В матеріалах справи міститься постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій за № 513/02-31 від 03 жовтня 2017 р. Підставою відмови у вчинені нотаріальних дій зазначено, що спадкоємцем не було надано в повному обсязі правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до п.п. 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 пункту 4 та пункту 5 глави 10 « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1. [PERSON] спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих стороною позивача як докази та визнає, що позивачкою по справі обраний вірний спосіб захисту свого права а тому вважає що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved