Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про встановлення юридичного факту про те, що вона є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] , яка померла [INFO] , і посвідченим 18 листопада 2010 року посадовою особою виконавчого комітету Згоранської сільської ради Любомльського району, зареєстрованим в реєстрі під № 84. Вимоги обґрунтувала тим, що з 2016 року до дня смерті [PERSON] , яка доводилась їй двоюрідною тіткою, проживала разом із нею в місті Любомль, оскільки уже була особою похилого віку, хворіла, тому потребувала постійного догляду. Вищевказаним заповітом тітка заповіла їй усе своє майно. У встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, проте нотаріус у цьому їй відмовив через відсутність документів, які підтверджують родинні зв`язки між нею і померлою. Крім цього, у заповіті вказано, що вона є племінницею, хоча фактично вона є двоюрідною племінницею, оскільки [PERSON] була рідною сестрою її баби [PERSON] по батьківській лінії. Актові записи про народження її батька та [PERSON] в архівному відділі РАЦСу не збереглися, тому з урахуванням того, що вона фактично є двоюрідною племінницею померлої, реалізація її спадкових прав можлива лише в судовому порядку шляхам встановлення заявленого факту. В судове засідання учасники справи не з`явились. Заявник у заяві просила розглянути справу за її відсутності. В.о. завідувача Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області в канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 91 рік в місті Любомль Волинської області. За життя [PERSON] склала заповіт, що посвідчений секретарем виконкому Згоранської сільської ради 18 листопада 2010 року і зареєстрований в реєстрі за № 84, яким на випадок смерті усе своє майно заповіла племінниці [PERSON] . Довідкою Згоранської сільської ради Любомльського району від 11 листопада 2020 року стверджено, що даний заповіт посвідчувався від імені [PERSON] на користь її двоюрідної племінниці [PERSON] . Крім цього, довідкою цієї ж сільської ради від 05 червня 2020 року стверджено, що цей заповіт не змінений і не скасований; [PERSON] проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] . Згідно з посвідченим Згоранською сільською радою Любомльського району актом опитування свідків від 11 листопада 2020 року жителі села Згорани [PERSON] та [PERSON] ствердили, що [PERSON] з січня 2016 року по березень 2020 року проживала разом із своєю двоюрідною племінницею [PERSON] в [ADDRESS] , яка здійснювала за нею догляд. Ці обставини також підтверджуються довідкою Згоранської сільської ради від 11 листопада 2020 року. Відділ ДРАЦС по Любомльському та Шацькому районах надав відповідь про відсутність в архіві відділу актових записів про народження батька заявниці [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В.о. завідувача Любомльської державної нотаріальної контори постановою від 02 листопада 2020 року відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом саме через відсутність документів, які б підтверджували зазначені у заповіті родинні зв`язки між заявником і померлою [PERSON] . Проаналізувавши вище перелічені докази у своїй сукупності, а також з урахуванням перебування оригіналу складеного [PERSON] заповіту у заявника, суд вважає достатньо доведеним той факт, що цей заповіт стосується і належить саме заявнику. Згідно із ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заявлена [PERSON] в заяві вимога за своїм змістом є фактично встановленням тотожності її особи із тією, що зазначена у складеному [PERSON] заповіті, проте встановлення факту тотожності особи судовому розгляду в окремому провадженні не підлягає. Із досліджених по праві доказів не встановлено наявності спору про право на спадкове майно після смерті [PERSON] , тому суд вважає, що в даному випадку належним і достатнім способом реалізації заявником своїх спадкових прав буде встановлення факту належності їй складеного [PERSON] заповіту. Встановлення такого юридичного факту відповідатиме положенням ст.315 ЦПК України та створить умови для здійснення заявником її спадкових прав. Отже, судом встановлено достатні та обґрунтовані підстави для задоволення заяви у такий спосіб.

Outcome: approved