Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 19 липня 2016 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 162. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~З відповідачем не проживають разом, спільного господарства не мають. [PERSON] проживає в іншому населеному пункті. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникали між ними в зв`язку з недотриманням шлюбних обов`язків. Фактично їх сім`я розпалася, тому позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, дитину просить залишити проживати з нею. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнає. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 19 липня 2016 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 162. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають спільно понад три роки, не ведуть спільного господарства. На даний час сторони перебувають в фактичних шлюбних відносинах і мають намір створити інші сім`ї. Причиною розірвання шлюбу стали постійні сварки та суперечки, що виникали між сторонами з питань шлюбних відносин. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 908 гривень згідно квитанції АБ «Укргазбанк» № 58607559 від 7 жовтня 2021 року, що становить 454 гривні. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved