Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 03 квітня 1999 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З 2017 року сімейне життя між сторонами погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімю, що часто ставало причинами суперечок між ними. На теперішній час спільне господарство не ведуть. Спору щодо місця проживання дитини не мають, донька сторін після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. У звязку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Зазначила, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2018 року. \~ Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 квітня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 96, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 062928, виданим 03 квітня 1999 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 166370, виданим повторно 01 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 120 (а.с. 7). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди сторін на шлюб та сімю, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2018 року, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved