Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 27 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~04. В обґрунтування позову зазначала, що з 27 жовтня 2007 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені з 2012 року, проживають вони окремо. Вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя і збереження сімї неможливим. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала та пояснила, що фактично сторони проживають окремо із серпня 2016 року. Просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав, підтвердив у суді той факт, що він і позивач із серпня 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 27 жовтня 2007 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~04. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони із серпня 2016 року подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позову позивач сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., який підлягає стягненню на її користь з відповідача згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved