Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

У жовтні 2015р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, а також моральної шкоди. 07.07.16р. позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог ( а.с. 176) і просив суд стягнути солідарно з обох відповідачів борг за договором позики з урахуванням трьох процентів річних та моральну шкоду. В обґрунтування позову зазначив, що\~10.09.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за яким\~ відповідачка взяла у нього в борг\~ 3000 доларів США. для якихось потреб, повязаних з підприємницькою діяльністю чоловіка і зобовязалася повернути кошти до 15.10.2013р. На підтвердження укладання договору позики відповідачка\~ написала розписку. Але грошові кошти у встановлений в розписці строк відповідачка не повернула. Внаслідок невиконання умов договору, йому була спричинена моральна шкода. Так, після цих подій між позивачем та його дружиною виникла сварка, позивач був вимушений піти з сімї. Згодом у нього стався інсульт і він тривалий час знаходився у лікарні, на лікування були витрачені великі кошти, які він вимушений був брати у борг. Стан здоровя його погіршився. Він відчував моральні і фізичні страждання, погіршилися його відношення з оточуючими його людьми. Позивач просить стягнути солідарно з обох відповідачів борг у сумі 3000 доларів США, що еквівалентно\~ 74460,00 грн. (за курсом НБУ станом на 05.07.2016р. 24,82 грн. за один долар), три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 5956,80 грн. та моральну шкоду у розмірі 30000грн. \~Позивач [PERSON] і його представник [PERSON] позовні вимоги\~ підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити. Позивач [PERSON] суду додатково пояснив, що у вересні 2013р. йому зателефонувала [PERSON] і попросила у нього в борг гроші у розмірі 3000 доларів США, як вона пояснила на потреби сімї та вирішення питань, повязаних з бізнесом. Обіцяла повернути до 15.10.2013 року, на підтвердження чого написала розписку. Але у встановлений строк гроші не повернула. Оскільки відповідачка [PERSON] брала кошти на потреби сімї, то відповідати за цим договором повинні [PERSON] та її чоловік [PERSON] За курсом долару до гривні станом на 05.07.2016р. 3000 дол. США еквівалентно 74460,00 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України просять також стягнути три проценти річних за користування грошовими коштами за період з 01 листопада 2013 року по 30 червня 2016 року (32 місяці) у сумі 5956,80 грн. Внаслідок невиконання договору відповідачами позивачу було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 30000,00 грн. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.166). Причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те що гроші у позивача не брала і ніяких документів на підтвердження отримання грошей не складала. Просила призначити судову почеркознавчу експертизу, про що подала відповідне клопотання (а.с.93). Але в судовому засіданні 29.03.2016 року представник відповідачки [PERSON] вказане клопотання не підтримала, просила його не розглядати. Відповідач [PERSON] в частині позовних вимог про солідарне стягнення боргу заперечував, про що подав письмові заперечення (а.с.120). В обґрунтування заперечень вказує на те, що з [PERSON] він не проживає однією сімєю з лютого 2012 року. Посилаючись на ст.ст. 65,73 СК України, вважає притягнення його до цивільно-правової відповідальності за борги іншого з подружжя недопустимим. Підприємницькою діяльністю він ніколи не займався. Грошей, начебто одержаних по розписці не брав і не отримував ніколи, згоди на укладання договору позики між [PERSON] і [PERSON] ніколи не давав, спільного бюджету з [PERSON] на час укладання розписки вже не мав і справами її не цікавився. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], дружина позивача, суду показала: про те, що чоловік позичив гроші, які вони спільно нажили, вона дізналася тільки коли [PERSON] їх не повернула. Через це між нею та чоловіком стали виникати скандали і вони розійшлися. Внаслідок перенесеного стресу у чоловіка стався інсульт, він потрапив до лікарні. Грошові кошти відповідачка так до цього часу і не повернула. Свідок [PERSON] суду показав, що у вересні 2013 року до нього подзвонила [PERSON] і попросила дати у борг грошей на 1 місяць для вирішення якихось сімейних проблем. На той час у нього грошей не було і він подзвонив до [PERSON] Той погодився дати гроші. Він разом з [PERSON] приїхали до [PERSON] на роботу. [PERSON] передав [PERSON] гроші, вона написала йому розписку. Вислухавши пояснення\~ представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно зі ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 10.09.2013 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за яким\~ позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі\~ 3000 доларів США. Про отримання цих грошових коштів позичальник [PERSON] написала розписку (а.с.4), оригінал якої долучений до матеріалів справи (а.с.180). Позичальник зобовязувався повернути грошові кошти у строк до 15.10.2013 року. Грошові кошти відповідач на час розгляду справи у суді\~ так і не повернула. Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сімї і одержане за договором використано на її потреби. Позивач просить стягнути борг за договором позики від 10.09.2013 року з подружжя [PERSON], посилаючись на те, що грошові кошти [PERSON] брала на потреби сімї. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 58-59 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими. Підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що взяті [PERSON] грошові кошти були витрачені в інтересах сімї. Також не надано суду доказів на підтвердження того, що [PERSON] надавав [PERSON] у письмовій формі згоду на укладення цього договору позики. Відтак, у задоволенні позову до відповідача [PERSON] необхідно відмовити за його недоведеністю. Така ж правова позиція висловлено у постанові Верховного Суду України від 20.02.2013 року у справі №6-163 цс12. У судовому засіданні позивачем було доведено, що між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики. Тому позов в частині стягнення з [PERSON] боргу у сумі 3000,00 дол. США , що в еквіваленті на гривню на час розгляду справи в суді, за офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2016р. становить 74460,00 грн. підлягає задоволенню. Також з відповідача у відповідності до ст. 625 ЦК України необхідно стягнуту три проценти річних за період з 01.11.2013р. по 30.06.2016 рік (32 місяці) у сумі 5956,80 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст.ст. 625 та 1050 ЦК України, які не передбачають відшкодування моральної шкоди. Не передбачає таких наслідків порушення договору позичальником і укладений між сторонами договір позики (а.с.4), відтак, у суда відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути компенсацію судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 804,17 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial