Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У квітні 2012 року [PERSON], звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що у 1992 році рішенням загальних зборів вона була прийнята в члени Садівничого товариства «Дубки» Науково-виробничого об'єднання «Сатурн» (далі - СТ «Дубки» НВО «Сатурн») і їй була надана в користування земельна ділянка [NUMBER]. Всі необхідні платежі (внески) вона як член СТ «Дубки» НВО «Сатурн» робила вчасно, земельною ділянкою користувалася постійно. 02 липня 2006 року рішенням правління СТ «Дубки» НВО «Сатурн» її незаконно було виключено з членів садівничого товариства, що в подальшому було затверджено на загальних зборах від 05 серпня 2006 року. Земельну ділянку, яка знаходилась у її користуванні, було вилучено та передано [PERSON], який її приватизував. В подальшому, судовим рішенням її членство було поновлено у вказаному садовому товаристві, як і поновлено всі її права, що з нього випливають, тож вважає, що [PERSON], н протиправно, з порушенням норм чинного законодавства набув права власності на вказану земельну ділянку. Ураховуючи наведене, а також уточнивши свої позовні вимоги просила суд: визнати незаконним та скасувати розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 21 листопада 2007 року № 4755 про передачу земельної ділянки площею 0,12 га на території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області [PERSON]; визнати недійсним державний акт, виданий [PERSON], 15 січня 2008 року серії ЯЕ № 954731, кадастровий номер 3222785200:04:022:0022, на право власності на земельну ділянку та скасувати записи про видачу та реєстрацію даного державного акта; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер 3222785200:04:022:0022, на території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області, укладений 30.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити із підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач відповідача [PERSON], у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування своїх заперечень проти позову вказав, що ст. 140 ЗК України не містить такої підстави припинення права власності на землю як визнання недійсним державного акту та розпорядження органу місцевої державної адміністрації. Також представник відповідача посилався на те, що підставою для визнання незаконним та скасування правового акту індивідуальної дії є невідповідність цього акту закону та порушення прав іншої особи, однак оскаржуване розпорядження місцевої адміністрації винесене у відповідності до норм чинного на той час законодавства. Також вказував на те, що відповідач [PERSON], набув право власності на спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку, а тому відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки. Макарівська райдержадміністрація Київської області представника не направила, причини неявки представника не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області просило розглядати справу у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечили. Представник СТ «Дубки» НВО «Сатурн» просила позовні вимоги задовольнити із вказаних у позові підстав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне. У 1992 році було створено СТ «Дубки» НВО «Сатурн» на території Наливайківської сільської ради Макарівського району якому рішенням вказаної від 25 лютого 1992 року № 15 була надана земельна ділянка для ведення садівництва та видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 14,6 га, яка згідно з генеральним планом садівничого товариства поділена та пронумерована на 104 ділянки по 0,12 га кожна. У 1992-1993 роках до членів садового товариства було прийнято 97 осіб, в тому числі позивач, із числа працівників НВО «Сатурн», яким було надано відповідно 97 земельних ділянок. 02 липня 2006 року [PERSON], та деяких інших членів товариства (всього 33 особи) рішенням правління СТ «Дубки» НВО «Сатурн» було виключено з членів садівничого товариства, а на їх місце прийнято нових членів, в тому числі [PERSON], та передано їм у користування земельні ділянки тих осіб, яких було виключено з членів товариства, що в подальшому було затверджено на загальних зборах товариства. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19 червня 2009 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2009 року, визнано недійсним рішення розширеного правління СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 02 липня 2006 року, затверджене загальними зборами товариства від 05 серпня 2006 року, в частині виключення деяких осіб, в тому числі позивача, з членів товариства. Підставою для ухвалення зазначеного слугувало те, що рішення правління СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 02 липня 2006 року, затверджене загальними зборами товариства від 05 серпня 2006 року, було ухвалено неповноважним складом загальних зборів правління СТ «Дубки» НВО «Сатурн» та є незаконним в частині включення нових членів товариства - 21 особи та закріплення за ними земельних ділянок тих осіб, які були виключені з членів товариства. У листопаді 2011 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулися до суду з позовом та просили визнати протиправним та скасувати рішення розширеного правління СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 02 липня 2006 року в частині включення нових членів товариства - 21 особи та закріпленням за ними земельних ділянок; визнати протиправним та скасувати рішення загальних зборів СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 05 серпня 2006 року в частині включення (прийняття) в члени товариства осіб, зазначених в рішенні розширеного правління СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 02 липня 2006 року, обрання 21 делегата (уповноваженого) від членів товариства та в прийняття в члени товариства шести осіб; визнати протиправним та скасувати рішення правління СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 19 листопада 2009 року та рішення зборів уповноважених СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 28 листопада 2009 року, рішення загальних зборів СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 06 грудня 2009 року в частині підтвердження членства в товаристві 21 особи. [PERSON], брала участь у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 27 березня 2012 року позов задоволено. Рішенням апеляційного суду від 23 липня 2012 року рішення Макарівського районного суду Київської області від 27 березня 2012 року скасовано в частині визнання протиправним та скасування рішення розширеного правління СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 02 липня 2006 року в частині вступу у члени товариства та закріплення за ними земельних ділянок, в тому числі і щодо [PERSON] Скасовано рішення суду першої інстанції і в частині визнання протиправним та скасування рішення загальних зборів СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 05 серпня 2006 року в частині прийняття у члени товариства, в тому числі і [PERSON] Скасовано рішення суду в частині визнання протиправним та скасування рішення правління СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 19 листопада 2009 року та рішення загальних зборів СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 06 грудня 2009 року та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову ( а. с. 97, т. 1). Після поновлення [PERSON], у членах товариства в процесі приватизації нею земельної ділянки при перевірці технічної документації було виявлено накладання її земельної ділянки на земельну ділянку відповідача - [PERSON] Як встановлено судом, розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації Київської області № № 4755 від 21.11.2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення садівництва на території с/т «Дубки» в межах Наливайківської сільської ради» передано у власність [PERSON], земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва за рахунок земель садового товариства «Дубки» в межах Наливайківської сільської ради. На підставі зазначеного розпорядження 15.01.2008 року [PERSON], було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану в межах Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області, цільове призначення - ведення садівництва, кадастровий номер 3222785200:04:022:0022, серії ЯЕ № 954731, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010833000001. В подальшому, [PERSON], вказану земельну ділянку продав [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 30.06.2009 року. Вирішуючи питання по суті позовних вимог суд виходить з наступного. Згідно з ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1, 2 с. 158 ЗК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. У відповідності ст.ст. 35, 81, 116, 118, 121 Земельного кодексу України громадяни України, які являються членами садових товариств, мають право на безоплатну приватизацію земельної ділянки, що знаходиться в їх користуванні, в межах норм безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам, на підставі рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки при прийнятті рішення розширеного правління с/т «Дубки» від 02.07.2006 року, затвердженого загальними зборами членів цього садового товариства від 05.08.2006 року був відсутній кворум, що встановлено зазначеними вище судовими рішеннями, [PERSON], була незаконно виключена зі складу членів с/т «Дубки», а крім того в подальшому її членство в цьому товаристві як і право користування земельною ділянкою було поновлено, то [PERSON], неправомірно приватизував спірну земельну ділянку так як не мав права користування нею на момент приватизації, у зв'язку з чим розпорядження Макарівської держадміністрації в частині передачі йому у власність спірної земельної ділянки та державний акт про право власності на неї підлягають визнанню недійсними як акти, якими порушуються права позивача щодо володіння, користування належною їй земельною ділянкою. Разом із тим підлягають скасуванню записи про реєстрацію та видачу вказаного державного акту. Разом із тим, відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Оскільки розпорядження Макарівської держадміністрації в частині передачі [PERSON], у власність спірної земельної ділянки та державний акт про право власності на неї суд визнає недійсними, вони є недійсними з моменту їх видачі та не створюють правових наслідків, [PERSON], на момент продажу земельної ділянки не мав її у власності, а відповідно і не мав права нею розпоряджатися, тому оспорюваний договір підлягає визнанню судом недійсним як такий, зміст якого суперечить вимогам цивільного законодавства. Посилання відповідача на те, що ст. 140 ЗК України не містить такої підстави припинення права власності на земельні ділянки як визнання недійсним рішення органу місцевої влади та державного акту на право власності на земельну ділянку судом відхиляються, оскільки вказані підстави припинення права власності на земельні ділянки стосуються правомірного набуття у власність земельних ділянок, а в даному випадку судом встановлено протиправність набуття у власність земельної ділянки. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів у рівних частинах з кожного розмірі 109,4 грн., витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved