Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення із ТОВ «Тріасистемс» 137 551 грн. заборгованості за договором №ЗФ 09/01 від 30.09.2013 року Про надання безпроцентної позики. В обґрунтування позову вказував, що за вказаним договором укладеним між [PERSON] та ТОВ «Тріасистемс» останні отримали від позивача у позику 100 000 грн. терміном до 31.03.2014 року. За умовами договору повернення позики повинно було здійснюватись частинами по 20 000 грн. щомісячно починаючи з листопада 2013 року шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок позикодавця. На сьогоднішній день кошти не повернуті. Оскільки на неодноразові прохання [PERSON] ТОВ «Тріасистемс» кошти не повертає, позивач просив стягнути існуючу заборгованість станом на 30.03.2015 року із врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Згідно договору Про надання безпроцентної позики №ЗФ 09/01 від 30.09.2013 року [PERSON] передав ТОВ «Тріасистемс» на безпроцентній основі для поповнення обігових коштів товариства 100 000 грн. У відповідності до п. 6 договору строком повного повернення позики визначено 31.03.2014 року. За п. 7 договору, повернення позики повинно здійснюватись частинами по 20 000 грн. щомісячно починаючи з листопада 2013 року шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок позикодавця. Факт отримання ТОВ «Тріасистемс» коштів у розмірі 100 000 грн. підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 01.10.2013 року за підписом представника товариства Борисенка С.М. (а.с. 6). При цьому, повноваження на підписання Борисенком С.М. від імені ТОВ «Тріасистемс» договору безпроцентної позики із [PERSON] підтверджено Протоколом №02/09-13 загальних зборів учасників ТОВ «Тріасистемс» від 30.09.2013 року (а.с. 9). Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу тощо), або утриматися від виконання певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання зобов'язання. З огляду на ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона по справі зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Факт існуючого боргу ТОВ «Тріасистемс» перед [PERSON] у розмірі 100 000 грн. жодними доказами спростований не був. Ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання, крім того на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку, який здійснений із врахуванням вимог договору про повернення коштів вбачається, що: - за період з 30.11.2013 року по 30.03.2015 року індекс інфляції складав 1.362, а інфляційне збільшення суми заборгованості на щомісячний платіж 20 000 грн. відповідно 7 248 грн. 32 коп.; - за період з 31.12.2013 року по 30.03.2015 року індекс інфляції складав 1.356, а інфляційне збільшення суми заборгованості на щомісячний платіж 20 000 грн. відповідно 7 112 грн. 76 коп.; - за період з 31.01.2014 року по 30.03.2015 року індекс інфляції складав 1.353, а інфляційне збільшення суми заборгованості на щомісячний платіж 20 000 грн. відповідно 7 058 грн. 64 коп.; - за період з 28.02.2014 року по 30.03.2015 року індекс інфляції складав 1.316, а інфляційне збільшення суми заборгованості на щомісячний платіж 20 000 грн. відповідно 6 318 грн. 25 коп.; - за період з 31.03.2014 року по 30.03.2015 року індекс інфляції складав 1.316, а інфляційне збільшення суми заборгованості на щомісячний платіж 20 000 грн. відповідно 6 318 грн. 25 коп. З огляду на зазначене, загальне інфляційне збільшення заборгованості за вказані періоди склало 34 056 грн. 22 коп. При цьому, загальне збільшення заборгованості на 3% річних за вказані періоди складають 3 494 грн. 80 коп. Таким чином, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми підлягають сплаті відповідачем на користь позивача та нараховуються відповідно до ст. 625 ЦК України з наступного дня після терміну, до якого ТОВ «Тріасистемс» повинно було виконати зобов'язання і є відповідальністю за несвоєчасне повернення позики. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 1375 грн. 51 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved