Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та трьох процентів річних. В обґрунтування позову зазначає, що 18.03.2019 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, згідно п. 1 якого передав, а [PERSON] прийняв на умовах позики грошові кошти у розмірі 125 000 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути до 18.06.2019 року. Оскільки [PERSON] ухиляється від повернення грошових коштів, [PERSON] просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 3 302 737 грн. 50 коп. заборгованості за договором позики та 3% річних у розмірі 32 574 грн. 95 коп. Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи за станом здоров`я, проте доказів на підтвердження вказаних обставин не надав, у зв`язку із чим ухвалою, постановленою в судовому засіданні, прийнято рішення про проведення судового засідання за відсутності відповідача. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши оригінал договору позики та нотаріально завіреної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 18.03.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики (а.с. 8). Відповідно до п. 1 Договору позичальник до підписання цього договору отримав від позикодавця, а позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти в сумі 125 000 доларів США. Відповідно до п. 2 Договору договір є безпроцентним, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 18.06.2019 року. При цьому повна сума позики, що підлягає поверненню має відповідати еквівалентові суми 125 000 доларів США за курсом НБУ на день повернення коштів. Відповідно до п. 4 Договору при неповерненні суми позики своєчасно (тобто до 18.06.2020 року або неповерненні її частини, позикодавець має право, починаючи з наступного дня після цієї дати стягнути заборгованість в примусовому порядку. Факт передання [PERSON] грошових коштів [PERSON] за договором позики підтверджується заявою від 18.03.2019 року, яка завірена приватним нотаріусом КМНО Легкобит С.О. та зареєстровано в реєстрі за № 551(а.с. 9). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що у судовому засіданні установлено те, що [PERSON] не виконав взяте на себе зобов`язання за укладеним із [PERSON] договором позики та не повернув взяті у борг грошові кошти, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики та трьох процентів річних. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved