Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

У квітні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, який обґрунтувала тим, що їй належить 5/9 частин квартири №32 по проспекту миру,23Б в м. Миколаєві, а відповідачці 4/9 часток цієї квартири. Квартира складається з трьох житлових кімнат, одна з яких з самостійних входом, а дві суміжні. Оскільки з відповідачкою немає порозуміння з приводу користування квартирою просила поділити її в натурі та розділити особовий рахунок. [PERSON] є інвалідом 3 групи у звязку з хворобою зору безстроково з травня 2015 р. (а.с.47). Станом на травень 2015 р. в квартирі були зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] (а.с.58). Ухвалою суду від 22 травня 2015 р. в справі була призначена судова будівельно технічна експертиза (а.с.62). 08 липня 2015 р. [PERSON] подарувала належні їй 4/9 частини квартири [PERSON] (а.с.84-85) Ухвалою суду від 20 серпня 2015 р. провадження в справі було відновлено для вирішення питання про заміну відповідача (а.с.76). Ухвалою суду від 11 вересня 2015 р., занесеною до журналу судового засідання, відповідачка [PERSON] замінена на [PERSON], а [PERSON] залучена до участі в справі в якості третьої особи (а.с.89). Згідно технічного звіту несучі та огороджуючі конструкції знаходяться у задовільному стані, відповідають вимогам безпечної та надійної експлуатації і є можливими проведення реконструкції квартири. Проведені розрахунки підтверджують можливість вирізу пройому в стінній панелі у спальні шириною 0,90 м. з посиленням його металевою рамкою (а.с.92-97). Відповідно до заперечень проти позову [PERSON] вона разом зі [PERSON] користується житловою кімнатою площею 14,0 кв.м., позивачка користується житловою кімнатою площею 12,5 кв.м., а кімната 17,1 кв.м. з рештою приміщень перебувають у спільному користуванні (а.с.105). Ухвалою суду від 21 вересня 2015 р. в справі призначена судова будівельна експертиза з приводу можливості проведення реального поділу квартиру, а в разі неможливості визначення порядку користування квартирою (а.с.110). Проте на підставі договору дарування від 12 листопада 2015 р. [PERSON] подарувала 1/3 частку у прав спільної власності на спірну квартиру [PERSON] (а.с.117-119). Таким чином у власності [PERSON] залишилася 2/9 частини. Згідно висновку судового експерта №967-968 від 29 січня 2016 р. реальний поділ спірної квартири неможливий, а визначення порядку користування квартирою між двома співвласниками [PERSON] та [PERSON] можливе шляхом перепланування, яке не передбачає втручання в несучі конструкції житлового будинку (а.с.129-157). Ухвалою суду від 03 лютого 2016 р. у звязку з надходженням висновку експерта провадження в справі відновлено (а.с.158). 12 березня 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про реальний поділ квартири [ADDRESS]. Ухвалою суду від 16 березня 2016 р. позов [PERSON] до [PERSON] був обєднаний в одне провадження з основною справою. Станом на лютий 2016 р. в квартирі мали зареєстроване місце проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], а [PERSON] в спірній квартирі зареєстрованого місця проживання не мала (т. 2 а.с. 11, 30). Ухвалою суду від 02 червня 2016 р. у затвердженні мирової угоди між [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовлено через не врахування частки [PERSON] в запропонованому варіанту визначення порядку користування квартирою з проведенням перепланування на два житлових приміщення. Ухвалою суду від 29 серпня 2016 р. було відмовлено у затвердженні мирової угоди від 08 серпня 2016 р. між [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого боку, за якою порядок користування квартирою визначається за двома відокремленими житловими приміщеннями внаслідок майбутнього перепланування, при цьому [PERSON] та [PERSON] одне з таких житлових приміщень надається у спільне користування. Ухвалою суду від 22 грудня 2016 р. було відмовлено у затвердженні мирової угоди у звязку із її незаконністю. У листопаді 2016 р. до розгляду були прийняті заяви про зміну предмету позову у формі нових редакцій позовів від [PERSON] та [PERSON], якими кожний для себе самостійно просили: визначити порядок користування спірною квартирою, виділивши в користування приміщення житлової кімнати №6 площею 12,5 кв.м., вбудовану шафу площею 0,4 кв.м.(відповідає житловій кімнаті №6 площею 12,9 кв.м.), частину приміщення №7 розміром 381 х 3,07 м. площею 11,7 кв.м. балкон I площею 3,1 (0,9) кв.м., загальною житловою площею 25,50 кв.м. Співвласнику [PERSON] просили виділити в окреме користування приміщення житлової кімнати №8 площею 14,0 кв.м., частину приміщення №7 розміром 1,76 з 3,07 м., площею 5,4 кв.м., лоджію II площею 4,1 (2,0) кв.м., загальною житловою площею 21,4 кв.м. Залишити у спільному користуванні усіх співвласників допоміжні приміщення квартири: коридор №1 площею 5,7 кв.м., ванну кімнату №2 площею 2,0 кв.м., туалет №3 площею 1,1 кв.м., кухню №4 площею 7,3 кв.м. Кожен з позивачів також просив покласти на нього обовязок виконати такі будівельні роботи: зведення перестінку в приміщенні №7, поділивши вказане приміщення на дві окремі частини розмірами (по лінії перестінку) 3,81 х 3,07 м., площею 11,7 кв.м. та 1,76х3,07 м. площею 5,4 кв.м., облаштувати дверний пройом із приміщення №6 до частини приміщення №7, розмірами 3,81 з 3,07 м., площею 11,7 кв.м. [PERSON]М, , її представник, представник [PERSON] просили позов задовольнити. Представник [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Статтею 152 ЖК УРСР в редакції Закону N 191-VIII від 12 лютого 2015 р. чинна з 05 квітня 2015 р. передбачає, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується. На це зазначає й постанова КМ України №1024 від 28 грудня 2016 р. Визначення порядку користування обєктом права власності передбачає виділення в користування кожному співвласнику окремого ізольованого житлового приміщення. Такого, у позовних вимогах [PERSON] і [PERSON], що претендують на спільне користування одним й тими самими приміщеннями, немає. [PERSON] суду пояснила, що із співвласником [PERSON]І, повязують дружні стосунки. Проте субєктивні спільні інтереси співвласників не можуть тягнути припинення правомочності щодо можливості користування самостійно часткою в праві власності. Це є підставою для відмови в позовних вимогах. Проте, як вбачає суд, за відсутності законодавчої потреби погоджувати перепланування, сторони за спільним волевиявленням можуть провести його на свій розсуд в позасудовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачам не відшкодовуються.

Outcome: dismissed