Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення суми страхового відшкодування. Позивач вказує, що 19.08.2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «IFA AUTOMOBILW HP», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mercedes-Benz 416 CDI», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП транспортному засобу позивача було нанесено матеріальну шкоду. В подальшому, з`ясувалось, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована АТ «СГ «ТАС». З метою отримання страхового відшкодування, позивачем було повідомлено відповідача про настання страхового випадку та надано всі необхідні документи для визнання випадку страховим та визначення страхового відшкодування. Водночас, попри неодноразові звернення позивача щодо огляду автомобілю, огляд так і не відбувся. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження № 67-D/43/1 від 19.09.2018 року ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу «IFA AUTOMOBILW HP», державний номер [NUMBER] на дату оцінки становить 87193,30 грн., вартість відновлювального ремонту становить 97524,56 грн., що перевищує ринкову вартість, через що транспортний засіб вважається фізично знищеним. Крім того, зазначив, що залишкова вартість пошкодженого автомобіля становить 4550,00 грн. В зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 82643,30 грн., з розрахунку ( 87193,30 грн. ринкова вартість транспортного засобу - 4550,00 грн. залишкова вартість транспортного засобу а також, суму сплаченого судового збору в розмірі 826,43 грн . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2018 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за загальними правилами позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що 30.09.2017 року водій [PERSON] подав до АТ СГ «ТАС» заяву про виплату страхового відшкодування та погодили розмір шкоди у розмірі 4048,88 грн. На підставі вищевказаної заяви АТ СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у повному обсязі у розмірі 4048,88 грн. Позивач [PERSON] повідомив позивача про те, що причіп «IFA AUTOMOBILW HP», державний номер [NUMBER] знаходиться на місці події на а/д Херсон-Нова Каховка-Гнічеськ 189 км + 43 м. Проте при неодноразову виїзді на місце ДТП, де зі слід позивача знаходився причіп «IFA AUTOMOBILW HP», державний номер [NUMBER] , пошкодженого причепу не було виявлено, а тому у відповідності до п. 37.1.3 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 19.08.2017 року по вул. Дружби Народів в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області та на перехресті а/д Херсон-Нова Каховка-Генічеськ та вул. Дружби Народів сталася дорожньо-транспортна пригода за участі водія [PERSON] , який керував автомобілем «Mercedes-Benz 416 CDI», державний номер [NUMBER] та водія [PERSON] , який керував автомобілем «ГАЗ-311-5», державний номер [NUMBER] з причепом фургоном «IFA AUTOMOBILW HP», державний номер [NUMBER] . Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.09.2017 року та Апеляційного суду Запорізької області від 27.10.2017 року винним у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 19.08.2017 року було визнано [PERSON] (а.с. 65-69). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК5953013 від 17.02.2017 року. 29.08.2017 року водій [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» з повідомленням про страхову подію, що відбулась 19.08.2017 року (а.с. 76-77). 30.09.2017 року [PERSON] подав до АТ «СГ «ТАС» заяву про виплату страхового відшкодування, якою останній погодився на сплату страхового відшкодування в розмірі 4048,88 грн. (а.с. 78). 05.12.2017 року [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування за належний йому на праві власності причіп «IFA AUTOMOBILW HP», державний номер [NUMBER] . Листом від 08.12.2017 року ПрАТ «СГ «ТАС» [PERSON] було відмовлено у виплаті страхового відшкодування в зв`язку з тим, що згідно акту огляду від 23.11.2017 року причепа «IFA AUTOMOBILW HP», державний номер [NUMBER] та довідки судового експерта [PERSON] не можливо встановити матеріальний збиток після ДТП, оскільки причеп знаходився у розібраному стані без рами (а.с. 20-21). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розмір збитків. Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому ж стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Відповідно до п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону, страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно. Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся до ПрАТ «СК «ТАС» із письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, в якому зазначив, що в наслідок ДТП з вини водія [PERSON] причепу позивача було нанесено матеріальну шкоду. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до п. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 33-1 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Відповідно до п. 37.1.3 ст. 37 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на огляд експерту було надано лише фрагменти частин пошкодженого причепа «IFA AUTOMOBILW HP», державний номер [NUMBER] , та враховуючи що пошкоджений причеп був у розібраному стані в зв`язку з чим неможливо було провести експертизу щодо визначення розміру матеріального збитку завданого власнику причепу. За таких обставин, оцінюючи надані докази, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, відповідно, у даному випадку не встановлено підстав для задоволення позову. Відтак, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягає і стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у виг ляді сплати судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: dismissed