Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив: обчислити розмір заборгованості по аліментам за період з 02 січня 2018 року по 25 вересня 2018 року на підставі довідки про доходи [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по аліментам на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі довідки про доходи; витребувати у Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі Головного управління ДФС України декларації та відомості про отримані доходи, сплачені податки та збори боржника [PERSON] за період з 02 січня 2018 року по 25 вересня 2018 року; доручити компетентному органу Держави Ізраїль вчинити процесуальні дії щодо витребування документів про отримані боржником [PERSON] доходи та сплачені з таких доходів податки та збори на території Держави Ізраїль, в тому числі як прибиральниці за основним місцем роботи (на 2016 рік) Національного банку «Леумі» міста Хайфа, за період з січня по вересень 2018 року; у разі встановлення нового джерела та розміру заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] за період з 02 січня по 25 вересня 2018 року, обчислити розмір заборгованості за аліментами згідно отриманої інформації та стягнути з [PERSON] обчислену судом заборгованість за аліментами на утримання сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що від шлюбу, укладеного 31 жовтня 2008 року, сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. В червні 2014 року після виїзду за межі України в 2014 році відповідачка відмовилась від матеріального забезпечення 5-ти річного сина [PERSON] , переклавши цей обов`язок повністю на позивача. На підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 204/11/18 змінено розмір та спосіб стягуваних аліментів, що були визначені рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року по цивільній справі № 204/2372/15-ц, яким було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісяця, та визначено аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Боржник [PERSON] нерегулярно сплачує аліменти на утримання сина. Незважаючи на неодноразові звернення ВДВС до [PERSON] , останньою не надано довідку про доходи за період з січня 2018 року по вересень 2018 року. Позивач як стягував заперечує визначений ВДВС розмір заборгованості по аліментам в період з 02 січня 2018 року по 25 вересня 2018 року, про що до Чечелівського ВДВС було направлено заперечення, однак станом на момент подання вказаної позовної заяви відповіді так і не надходило. За розрахунками позивача заборгованість відповідачки по аліментам станом на 25 вересня 2018 року становить 13 266 грн. 40 коп. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що з 31 жовтня 2008 року позивач та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2013 року по справі № 204/3139/13-ц шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 6). Вказане рішення набрало законної сили 02 липня 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 06 травня 2009 року, актовий запис № 451 (а.с. 7). 11 листопада 2014 року відповідачка у зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Адміністрацією муніципальної освіти ЗАТО Комаровський Оренбурзької області 11 листопада 2014 року, актовий запис № 64 (а.с. 8). 20 жовтня 2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 204/2372/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 14 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Красногвардійської виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 52829637. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року по справі № 204/11/18, яке набрало законної сили 02 серпня 2018 року, було змінено розмір та спосіб стягуваних аліментів, що визначені рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року по цивільній справі № 204/2372/15-ц, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісяця починаючи з 14 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відкликано виконавчий лист по виконавчому провадженню № 52829637, виданий на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року по цивільній справі № 204/2372/15-ц (а.с. 43-47). Зі змісту частин 1, 3, 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Станом на 25 вересня 2018 року державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Козлицькою О.М. було здійснено Розрахунок заборгованості про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини згідно виконавчого листа № 204/2372/15 в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно до 01.02.2018 року, з 02.02.2018 року згідно виконавчого листа № 204/11/18 від 24.04.2018 року аліменти нараховуються у розмірі ј частини від доходу боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 19 (зворотній бік) - 20). Згідно вказаного Розрахунку заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 25 вересня 2018 року відсутня. Крім того, з вказаного розрахунку вбачається, що у період з лютого по вересень 2018 року [PERSON] мала сплатити аліменти на утримання сина у сумі 1 914 грн. 25 коп. щомісячно. У позовній заяві позивачем [PERSON] зазначено, що він не погоджується зі здійсненим державним виконавцем розрахунком заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів, про направляв до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відповідну заяву вих. № 23-К від 25 вересня 2018 року (а.с. 21-23), однак відповіді так і не отримав. Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України). Виходячи зі змісту вищевказаних норм вбачається, що спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів. Однак, матеріали даної справи не містять жодних відомостей про те, чи звертався [PERSON] до суду зі скаргою на вищезазначені дії державного виконавця під час виконання судового рішення у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, а також відсутні відомості про те, чи визнавались дії такого державного виконавця щодо обчислення розміру заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів неправомірними. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. У позовній заяві [PERSON] просить суд обчислити розмір заборгованості по аліментам за період з 02 січня 2018 року по 25 вересня 2018 року на підставі довідки про доходи [PERSON] , яка є додатком № 7 до вказаної позовної заяви, а саме на підставі Довідки для прибиральниці (умови роботи та зайнятості) № 28.03.02.16, виданої ТОВ «Охорона, безпека та обслуговування з вбирання». Так, згідно Довідки для прибиральниці (умови роботи та зайнятості) № 28.03.02.16, виданої ТОВ «Охорона, безпека та обслуговування з вбирання», яка перекладена з мови іврит на українську мову (справжність підпису перекладача Каршенбаума О.М. засвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В., зареєстровано в реєстрі за № 2059) вбачається, що робітник [PERSON] , номер робітника 509734, з 04.01.2016 працює у Національному банку «Леумі» міста Хайфа п`ять днів на тиждень, з 18.00 години до 21.00 години, оплата брутто 26,88 нових шекелів за годину, кількість встановлених щоденних робочих годин - 3 (а.с. 17-18). Відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Однак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконливого висновку, що Довідка для прибиральниці (умови роботи та зайнятості) № 28.03.02.16, що видана ТОВ «Охорона, безпека та обслуговування з вбирання», на підставі якої позивач [PERSON] просить суд обчислити розмір заборгованості [PERSON] по аліментам за період з 02 січня 2018 року по 25 вересня 2018 року, по своїй суті не є довідкою про доходи [PERSON] та не містить інформації про отримані відповідачкою доходи, а містить лише інформацію про загальні умови її роботи та зайнятості. Вказана довідка не містить жодних відомостей про фактичний щомісячний заробіток (дохід) [PERSON] , що позбавляє суд можливості на підставі вказаної довідки здійснити будь-які розрахунки щодо розмірів заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів за період з 02 січня 2018 року по 25 вересня 2018 року. Розрахунки заборгованості по аліментам, які наведені позивачем у позовній заяві, є лише відображенням припущень позивача щодо розміру заробітку (доходу) [PERSON] , у зв`язку з чим судом вони до уваги не приймаються та відхиляються. Більш того, вищезазначена довідка була складена ще у 2016 році, а тому вимоги [PERSON] про обчислення на підставі неї заборгованості по аліментам за період з 02 січня 2018 року по 25 вересня 2018 року, на переконання суду, є абсолютно безпідставними. Матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що [PERSON] у період з 02 січня 2018 року по 25 вересня 2018 року працювала Національному банку «Леумі» міста Хайфа та за цей період отримала заробіток саме у розмірі, зазначеному позивачем у його розрахунках, тобто 13 266 грн. 40 коп. в перерахунку з грошової одиниці новий шекель на грошову одиницю гривня. При цьому, відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодних відомостей про заробіток (доходи) [PERSON] за період з 02 січня 2018 року по 25 вересня 2018 року матеріали справи не містять. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] про обчислення розміру заборгованості [PERSON] по аліментам за період з 02 січня 2018 року по 25 вересня 2018 року на підставі Довідки для прибиральниці (умови роботи та зайнятості) № 28.03.02.16, виданої ТОВ «Охорона, безпека та обслуговування з вбирання», а також про стягнення з [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованості по аліментам, розрахованих на підставі даної довідки, задоволенню не підлягають, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними. Як вже було зазначено вище, аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно стягуються з [PERSON] на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року по справі № 204/11/18. При цьому, заходи щодо примусового виконання рішень, в тому числі і судових рішень про стягнення аліментів, зобов`язаний вживати виконавець, на виконанні якого перебуває виконавче провадження з виконання відповідного рішення суду, та який відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. З викладеного вбачається, що саме виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, та саме до компетенції державного виконавця, а не суду, під час здійснення виконавчого провадження, входять повноваження щодо витребування від відповідних органів, підприємств, установ, організацій відомостей про отримані боржником доходи та сплачені з таких доходів податки і збори. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 195 СК України у разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Тобто, обов`язок щодо перерахунку заборгованості по аліментам у разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, покладений саме на державного або приватного виконавця, а не на суд. Враховуючи викладене, оскільки аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] стягуються з [PERSON] на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року по справі № 204/11/18 та саме виконавець, а не суд, зобов`язаний вживати заходи щодо примусового виконання судових рішень та стягнення аліментів, в тому числі заходів щодо витребування відомостей про отримані боржником доходи та сплачені з таких доходів податки і збори та перерахунку заборгованості по аліментам у разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Суд також вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що у разі, якщо він вважає, що під час виконання судового рішення його права порушені рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, то він як сторона виконавчого провадження має право звернутись до суду зі скаргою та такі рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, визначеному розділом VІІ ЦПК України. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати [PERSON] по справі підлягають віднесенню на сторону позивача. На підставі ст. 195 Сімейного кодексу України, ст.ст. 18, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження» та

Outcome: dismissed