overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. В уточненій позовній заяві вказала, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.03.2013 року року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], від 13.03.2013 року. Подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.03.2013 року) та [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] року). Згідно довідки, виданої Петропавлівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області від 12.10.2014 року за № 211, діти проживають біля матері і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та у відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею як піклувальником, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 23.04.2014 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району №490р від 04.08.2014 року над неповнолітньою [PERSON] встановлено піклування та призначено піклувальником [PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 вересня 2003 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] в Відділі реєстрації актів громадянського стану Єнакієвського міського управління юстиції, актовий запис № 445. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. З На теперішній час проживають за однією адресою, однак сімейні стосунки не підтримують через несумісність поглядів на спільне життя та виконання подружніх обов'язків, через що постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти винесення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 вересня 2006 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 397. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO] . З березня 2014року однією сім'єю не проживають, сімейні стосунки не підтримують через несумісність поглядів на спільне життя та виконання подружніх обов'язків, через що постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти винесення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01, 16 та 21 листопада 2013 року позичила [PERSON] під розписку гроші на загальну суму 156 000 доларів США та 37 560 000 гривень, які та мала повернути до 01 грудня 2013 року. В зазначений строк відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконала і взяті у борг кошти не повернула. Тому просила стягнути з відповідачки на її користь борг в сумі 2 135 863, 31 грн. з яких 2 135 863,31 грн. - сума основного боргу; 48 276,36 грн. - три відсотки річних; 268 548,64 грн. - інфляційні нарахування. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідка [PERSON], яка підтвердила факт позики грошей [PERSON] у позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до письмових розписок від 01, 16 та 21 листопада 2013 року (а.с.9,10,11) відповідачка [PERSON] взяла у [PERSON] в борг 156 000 доларів США та 37 560 000 гривень і зобов'язувалась повернути кошти до 01 грудня 2013 року. Вказані обставинами сторонами визнаються. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивачки суму боргу в розмірі 2 452 688,31 грн. (а.с.6-8). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивачки судові витрати в сумі 3654 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований її колишній зять - відповідач по справі. Посилаючись на те, що відповідач не проживає у квартирі з липня 2013 року без поважних причин, позивачка просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України та зобов'язати Броварський відділ державної міграційної служби в Київській області зняти його з реєстраційного обліку. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач на неодноразові виклики у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повіомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе за згодою позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого 13 квітня 1999 року договору дарування позивач є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, який не проживає в ній з липня 2013 року, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов, складеними депутатом Броварської міської міської ради 08 серпня 2013 року та 30 вересня 2014 року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідач не проживає у будинку більше одного року без поважних причин, доказів не проживання в будинку з поважних причин суду не надано, суд приходить до висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою підлягає задовольнню. Вимоги про зобов'язання Броварського відділу міграційної служби зняти відповідача з реєстрації суд важає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не надано доказів, що вона зверталась з такими вимогами і їй було відмовлено в їх задоволенні. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 12 листопада 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1114. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені у березні 2013 року, вони ведуть окреме господарство та мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, все це призвело до втрати почуття кохання та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Прізвище відновити на дошлюбне. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 12 листопада 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1114. Мають від шлюбу малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки в березні 2013 року, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо відновлення свого дошлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, яку уточнила 03 лютого 2015 року, та остаточно просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання їх спільної доньки [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає. Донька проживає разом з позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні. Тому, вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, де вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком, [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно допомоги на її утримання не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини за законом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON] Після смерті матері позивачка звернулася до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, але постановою нотаріуса від 07 жовтня 2014 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки хворіла та знаходилась за кордоном деякий час. Посилаючись на те, що строк на прийняття спадщини пропустила з поважних причин, а іншим чином спір вирішити неможливо, позивачка просила суд задовольнити позов і визначити їй додатковий строк шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти на розсуд суду. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON]. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, постановою нотаріуса від 07 жовтня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачка після смерті матері знаходилась у тяжкому психологічному стані, хворіла, знаходилась тривалий час за кордоном, суд вважає, що позивачка пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин. За такого, позов [PERSON] підлягає задоволенню на підставі ст.1261, 1272, 1268-1270 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 13 вересня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Маріупольському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 718. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 24 грудня 2013 року однією сім'єю вони не проживають через втрату взаємних почуттів один до одного, фізичного та духовного зв'язку. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу та не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 24 квітня 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Комсомольської селищної ради м.Свердловська Луганської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають двох малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 2012 року однією сім'єю вони не проживають через те, що відповідач не працює, матеріально сім'ю не утримує, зловживає спиртними напоями, зв'язку із чим, виникають постійні сварки, що негативно впливає на виховання дітей. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, на теперішній час відбуває покарання у Маріупольському слідчому ізоляторі, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved