Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

У жовтні 2017 року ТОВ «Дітрейд ЛТД» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за договором позики у розмірі 25 000,00 грн. а також судових витрат у розмірі 1600,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачем було порушено строки виконання його зобов`язань за укладеним між сторонами договору позики, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на дату подачі позову складала 25 000,00 грн. Ухвалою суду від 22.01.2018 року суд відкрив провадження у справі і призначив справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 04.01.16 року [PERSON] , був прийнятий на постійну роботу на посаду експедитора у відділ логістики (Київський структурний підрозділ) в Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД ЛТД» згідно Витягу, з наказу № 39-к від 31.12.15 року про прийняття на роботу. Позивач та Відповідач уклали договір позики № 7-П від 01 лютого 2017 року, за умовами якого позивач, як позикодавець, передав відповідачу, як позичальнику, у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн. із кінцевим терміном повернення до 31.07.2017 року. Матеріали справи містять копії наведених договору позики і розписки про передачу грошових коштів відповідачу (а.с. 5-6). Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, договір позики є реальним договором, який вважається укладеним лише з моменту передання грошей (речей) позикодавцем позичальнику, а розписка як борговий документ є підтвердженням факту укладення договору позики між особами та прийняття кожним із них відповідних зобов`язань. Однак позичальником умови договору позики належним чином не виконані, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 25 000,00 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Вимоги даного позову про стягнення із відповідача наведеної заборгованості суд визнає обґрунтованими, що свідчить наявність підстав для їх задоволення. Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені при подачі позову судовий збір у розмірі 1600,00 грн., відповідно до статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved