Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

У жовтні 2020 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про усиновлення. Свої вимоги заявники мотивують тим, що вони перебувають на обліку кандидатами в усиновителі в Службі у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА Київської області за № 293 від 08.10.2020 року. Зазначають, що вирішили усиновити малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який перебуває на обліку дітей, які можуть бути усиновленні. Вказують, що перебувають в шлюбі з 28 липня 2007 року. В шлюбі мають двох власних дітей [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Стан здоров`я та матеріальне забезпечення, любов до дітей дозволяє їм створити дитині належні умови для життя і виховання. Наголошують, що мають постійне місце проживання та постійний заробіток, можуть створити всі необхідні умови для здорового фізичного, морального та духовного розвитку дитини та її навчання. Усвідомлюють всю відповідальність за усиновлення [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на вищевикладене заявники просили суд постановити рішення про усиновлення ними [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2020 відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявники підтримали свою заяву та просили її задовольнити.. Представники заінтересованих осіб підтримали доводи заяви та просили їх задовольнити. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 224 Сімейного Кодексу України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я, ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Судом встановлено, що до служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області звернулись громадяни України [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з письмовою заявою про надания висновку про доцільність усиновлення неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та відповідність цього усиновлення інтересам дитини. [PERSON] , [INFO] , перебуває під опікою у [PERSON] , має статус дивини, позбавленої батьківського піклування, (рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14.07.2009 року справа № 2-580/2009 про позбавлення матері батьківських прав; рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02.06.2009 № 2-1957/2009 про виключення відомостей про батька). Медичний діагноз [PERSON] , [INFO] -здоровий. Відомості про братів та сестер відсутні. Громадянка [PERSON] , [INFO] паспорт [NUMBER] , виданий Красноградським РВУ МВС України в Харківській області 26.07.2001 року), та громадянин [PERSON] , [INFO] Громадянка [PERSON] та громадянин [PERSON] мають постійний дохід. Згідно довідок Міністерства внутрішніх справ України громадянка [PERSON] та громадянин [PERSON] засудженими на території України не значаться та в розшуку не перебувають. Згідно медичного висновку про стан здоров`я, громадянин громадянка [PERSON] та громадянин [PERSON] не мають протипоказань щодо усиновлення дитини. Подружжя проживає в квартирі загальна площа якої 96.8 кв.м. Санітарно-гігієнічний стан житлового приміщення відповідає нормам, в наявності всі необхідні побутові речі, умови проживання добрі. Громадянка [PERSON] та громадянин [PERSON] в шлюбі перебувають з 28.07.2007року (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] ). Подружжя виховує двох біологічних дітей. Бажання усиновити дитину у подружжя сформувалось давно, воно є виваженим та обміркованим. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , надав письмову згоду на його усиновлення.. Згідно ч. 1 ст. 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина. Відповідно до ч. 4 ст. 218 Сімейного кодексу України згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до статей 217, 219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків, яка має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За положеннями ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до висновку Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 08.10.2020 р. за № 07-21/2821 про доцільність усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , Києво-Святошинська районна державна адміністрації Київської області вважає доцільним усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] - громадянами України [PERSON] та [PERSON] та таким, що відповідає інтересам дитини. Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Згідно ч. 3 ст. 5 СК України, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 207 Сімейного Кодексу України, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Перешкод для усиновлення, встановлених ст. 212 СК України, суд не вбачає. Оскільки, позовні вимоги в частині усиновлення визнані судом такими, що підлягають задоволенню, а також враховуючи положення ст.ст. 229, 231 СК України, вимоги про внесення змін до актового запису підлягають задоволенню. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, вважає, що заява [PERSON] та [PERSON] , заінтересовані особи: Києво-Святошинська районна державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї, Києво-Святошинський районний відділ ДРАЦС Київської області, про усиновлення дитини, про усиновлення дитини підлягає задоволенню, оскільки, воно відповідає інтересам дитини та буде доцільним.

Outcome: approved