Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У квітні 2015 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу та розподіл майна, посилаючись на те, що [PERSON] і [PERSON] почали проживати разом з 1999 року за адресою: [ADDRESS]. З 2010 року вони переїхали проживати в приватний будинок в с. Гореничі, вул. Теплична, 3. За час їхнього спільного проживання їх стосунки мали всі ознаки подружнього життя: спільне місце проживання, побут, ведення господарства, бюджет, взаємні права та обов»язки. У 2006 році [PERSON] і [PERSON] придбали земельну ділянку у с. Гореничі, а згодом у 2007-2008 р.р. побудували будинок. Під час їхнього спільного проживання було нажито й інше майно, в тому числі автомобіль марки «Опель» і автобус, проте номерні знаки їй невідомі і для їх з»ясування потрібно витребувати інформацію, що є конфіденційною. Також, як зазначав представник позивача [PERSON], відповідач [PERSON] користується автомобілем [NUMBER], що належить їй на праві власності, та повертати даний автомобіль він не хоче і продовжує незаконно ним володіти, незважаючи на неодноразові її прохання. Підтвердженням вищевказаних обставин є чисельні фотографії сумісного проживання і відпочинку, які будуть надані під час судового розгляду справи. Також ці обставини можуть підтвердити свідки, які будуть заявлені під час судового розгляду справи. Враховуючи викладене, представник позивача [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 368, 372 ЦК України, ст. ст. 21, 36, 69, 70, 71, 74 Сімейного кодексу України просив встановити факт того, що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім»єю, як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 1999 року по 01 лютого 2015 року, поділити все спільно нажите майно [PERSON] і [PERSON], визнати у порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки у с. Гореничі, визнати у порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право власності на ? частину будинку, що знаходиться за адресою: с. Гореничі, вул. Теплична, 3, витребувати з незаконного володіння [PERSON] автомобіль «Ікарус», д.н.з. 8941ВВ. В послідуючому представник позивача [PERSON] подав суду уточнену позовну заяву, посилаючись на те, що [PERSON] і [PERSON] почали проживати разом з 1999 року за адресою: [ADDRESS]. З 2010 року вони переїхали проживати в приватний будинок в с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Теплична, 3. За час їхнього спільного проживання їх стосунки мали всі ознаки подружнього життя: спільне місце проживання, побут, ведення господарства, бюджет, взаємні права та обов»язки. У 2006 році [PERSON] і [PERSON] придбали земельну ділянку у с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області загальною площею 0,05 га. На даний час вартість земельної ділянки за ринковими цінами становить 750 000 грн.. Згодом у 2007-2008 р.р. вони побудували будинок в с. Гореничі, Києво- Святошинського району, Київської області по вул. Теплична, 3, вартість якого за ринковими цінами складає 3 250 000 грн.. Таким чином. ? частина земельної ділянки складає 375 000 грн., ? частина будинку-1 625 000 грн., а всього-2 000 000 грн.. Спірний жилий будинок будівництвом ще не завершений та в експлуатацію не зданий. Під час їхнього спільного проживання було нажито й інше майно, в тому числі автомобіль марки «Опель» і автобус, проте номерні знаки їй невідомі і для їх з»ясування потрібно витребувати інформацію, що є конфіденційною. Також, як зазначав представник позивача [PERSON], відповідач [PERSON] користується автомобілем [NUMBER], що належить їй на праві власності, і повертати даний автомобіль він не хоче та продовжує незаконно ним володіти, незважаючи на неодноразові її прохання. Підтвердженням вищевказаних обставин є чисельні фотографії сумісного проживання і відпочинку, які будуть надані під час судового розгляду справи. Також ці обставини можуть підтвердити свідки, які будуть заявлені під час судового розгляду справи. Враховуючи викладене, представник позивача [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 368, 372, 331 ЦК України, ст. ст. 21, 36, 69, 70, 71, 74 Сімейного кодексу України просив встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON] В»ячеслав Радіонович проживали однією сім»єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 1999 року по 01 лютого 2015 року, поділити все спільно нажите майно [PERSON] і [PERSON] В»ячеслава Радіоновича, визнати у порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право власності на ? частину матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Теплична, 3, позовні вимоги в частині витребування з незаконного володіння [PERSON] автомобіля [NUMBER], залишити без розгляду. Ухвалою суду від 09 листопада 2015 року заяву представника позивача [PERSON] задоволено. Позовну заяву [PERSON] в частині вимог про визнання у порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки в с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області загальною площею 0,05 га та витребування з незаконного володіння [PERSON] В»ячеслава Радіоновича автомобіль [NUMBER], залишено без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. У грудні 2015 року представник позивача [PERSON] знову подав суду позовну заяву про уточнення позовних вимог, посилаючись на те, що [PERSON] і [PERSON] почали проживати разом з 1999 року за адресою: [ADDRESS]. З 2010 року вони переїхали проживати в приватний будинок в с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Теплична, 3. За час їхнього спільного проживання їх стосунки мали всі ознаки подружнього життя: спільне місце проживання, побут, ведення господарства, бюджет, взаємні права та обов»язки. В кінці 90-х років [PERSON] набув земельну ділянку у с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, загальною площею 0,05 га. Згодом у 2005-2010 р.р., було побудовано будинок у с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Теплична, 3, вартість якого за ринковими цінами складає 3 250 000 грн.. Спірний жилий будинок будівництвом ще не завершений та в експлуатацію не зданий. Під час їхнього спільного проживання було нажито й інше майно, в тому числі автомобіль марки «Опель», і автобус, проте номерні знаки їй невідомі і для їх з»ясування потрібно витребувати інформацію, що є конфіденційною. Підтвердженням вищевказаних обставин є чисельні фотографії сумісного проживання і відпочинку, які будуть надані під час судового розгляду справи. Також ці обставини можуть підтвердити свідки, які будуть заявлені під час судового розгляду справи. Враховуючи викладене, представник позивача [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 368, 372, 331 ЦК України, ст. ст. 21, 36, 69, 70, 71, 74 Сімейного кодексу України, просив встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON] В»ячеслав Радіонович проживали однією сім»єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 1999 року по 01 лютого 2015 року, поділити все спільно нажите майно [PERSON] і [PERSON] В»ячеслава Радіоновича, визнати у порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право власності на ? частину матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Теплична, 3. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] під час розгляду справи по суті надавав суду свої пояснення, в яких позов підтримав і просив його задовольнити. В судове засідання 23 грудня 2015 року представник позивача не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, і тому суд, враховуючи, що представником позивача [PERSON] надані були суду пояснення у справі, в яких він позов підтримав і просив його задовольнити, та що він брав участь у дослідженні доказів у справі, а тому суд ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності представника позивача [PERSON]. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав і заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові і речові докази, показання свідків, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. За правилами ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно вимог ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею ( ним ) проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до вимог ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно вимог ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за вас шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-В № 002240 від 11 липня 2001 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Гореницької сільської ради від 28 грудня 1999 року № 59/6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1603 га, яка розташована на території с. Гореничі, вул. Теплична, 3, землю передано для обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Відповідно до наданої суду відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 22 червня 2015 року № 338 інвентаризаційна справа на об»єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, вул. Теплична, 3, в архіві підприємства не зареєстрована. Згідно копії Ордера на жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 090145 серії Ж [PERSON] 22 січня 1992 року був виданий, як члену ЖБК, ордер на одну людину на право заняття жилого приміщення жилою площею 17,96 кв.м., що складається з однієї ізольованої квартири № 120 будинку № 44-50, і даний ордер був виданий на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК «Академічний-18», затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 09 грудня 1991 року № 992. 27 липня 2004 року між ВАТ Комерційний банк «Хрещатик» і [PERSON] був укладений Договір № 41-10597Д банківського вкладу «Скарбничка» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов п. 1.1. якого Банк приймає грошові кошти вкладника, в подальшому «Вклад» на вкладний (депозитний) рахунок № 2635.4.08914.001, що відкривається банком на його ім»я, в сумі 80 000 грн. на термін з 27 липня 2004 року по 27 липня 2006 року. Згідно умов п. 1.2. вказаного Договору нарахування процентів здійснюється банком щомісячно по ставці 18% річних, виходячи із фактичної кількості днів в місяці та році (метод «факт/факт»). Сплата процентів здійснюється щомісячно, в перший робочий день місяця, наступного за звітним. Відповідно до копії довідки ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» від 23 червня 2015 року № 47/4-41-06 [PERSON] у ПАТ «КБ «Хрещатик» 27 липня 2004 року був відкритий депозитний вклад згідно з договором банківського вкладу «Скарбничка» № 41-10597Д на суму 80 000 грн.. Кошти, внесені готівкою; 08 вересня 2004 року було часткове повернення грошових коштів в сумі 29 752 грн. 13 коп., Кошти отримані готівкою; 24 вересня 2004 року було часткове повернення грошових коштів в сумі 24 714,76 грн., кошти отримані готівкою; 08 жовтня 2004 року було дострокове повернення залишку грошових коштів в сумі 24 731,97 грн., кошти отримані готівкою; 12 жовтня 2004 року рахунок закрито. Також з наявних матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2003 року Державна госпрозрахункова організація «Житло-інвест» та [PERSON] і [PERSON], як інвестори, уклали Інвестиційний договір № 43-3989, відповідно до умов п. 11. якого участь інвестора у фінансуванні будівництва об»єкту нерухомості визначається шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок «Організації» з метою отримання його після завершення будівництва будинку на умовах цього договору. В п. 1.2. Інвестиційного договору зазначена інформація про об»єкт нерухомості (згідно проектної документації): квартира, кількість кімнат-3, загальною площею 80,37 кв.м., жилою площею 47,19 кв.м., розташована на 5 поверсі у будівлі за адресою: м. Київ, пр. Палладіна, буд. 18/30 (під»їзд 2), кв. 52. Плановий термін введення будинку в експлуатацію-2 квартал 2004 року, вартість квартири на день укладення цього договору становить 198674,64 грн. (при курсі НБУ-5,3317 грн. за 1 умовну одиницю). В наявній копії довідки Державної госпрозрахункової організації «Житло-інвест» від 29 грудня 2003 року підтверджено, що кошти згідно з договором № 43-3989, 24 вересня 2003 року від [PERSON], [PERSON] за 3-кімнатну квартиру № 52, пр. Палладіна, буд. № 18/30 (під»їзд 2), в сумі 198 678 грн. 40 коп. надійшли на рахунок організації. 11 квітня 2005 року Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) видано Свідоцтво про право власності. яким посвідчено, що квартира № 52, яка розташована в м. Києві по Палладіна Академіка просп. будинок № 18/30, складається з 3 кімнат жилою площею 46,20 кв.м., загальною площею 79,90 кв.м., дійсно належить [PERSON], [PERSON] В»ячеславу Радіоновичу-в рівних частинах на праві приватної власності. Свідоцтво видано на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 01 квітня 2005 року № 555-С/КІ. Згідно копії Свідоцтва про народження серії 1-БК №240532, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 30 листопада 2010 року, [PERSON] В»ячеславівна народилась 06 листопада 2010 року, і її батьком є [PERSON] В»ячеслав Радіонович, відповідач у справі, матір»ю-Левицька [PERSON]. Відповідно до копії довідки ЖБК «Академічний-18» від 16 червня 2011 року [PERSON] проживає і зареєстрована в [INFO], і на вказаній жилій площі прописані і мешкають [PERSON], зареєстрована 09 серпня 2005 року, [PERSON], зареєстрований з 09 серпня 2005 року, [PERSON], зареєстрований з 01 липня 2008 року. У поданій позовній заяві представник позивача [PERSON] просив встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON] В»ячеслав Радіонович проживали однією сім»єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 1999 року по 01 лютого 2015 року, поділити все спільно нажите майно [PERSON] і [PERSON] В»ячеслава Радіоновича, визнати у порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право власності на ? частину матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Теплична, 3. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка доводиться дочкою [PERSON], надала суду показання, що вона пам»ятає відповідача [PERSON], коли їй було 18 років. Вони всі разом їздили в с. Мар»янівку до батьків [PERSON]. У 2003 році свідок захворіла і проживала місяць разом з своєю матір»ю і [PERSON], який відвозив її до лікувального закладу для проходження медичних процедур. Після її одруження вона часто бувала у своєї матері [PERSON] і відповідача [PERSON]. Свідок [PERSON] вказувала, що всі сімейні свята вони святкували разом, в родинному колі, де і був [PERSON]. В 2010 році її мати [PERSON] і [PERSON] переїхали жити до будинку, де жили разом до лютого 2015 року. Свідок також зазначала, що її мати і [PERSON] разом їздили відпочивати у м. Хмельник, вели спільне господарство: її мати прибирала, займалась городництвом, куховарила, відповідач мив посуд. 55 років з Дня народження відповідача [PERSON] вони святкували всі разом у с. Гореничах. Свідок бачила, що її мати готувала для працівників їду, які проводили в будинку електричне обладнання. Свідок [PERSON], який є сусідом [PERSON], суду надав свідчення, що років вісім тому [PERSON] привіз [PERSON] до будинку і сказав, що це його дружина. П»ять років тому [PERSON] і [PERSON] постійно проживали в будинку в с. Гореничі. Дочки [PERSON] разом з своїми чоловіками і дітьми приїздили до них в будинок і гостювали там. Син відповідача [PERSON] [PERSON] десь 2 рази проживав у будинку. Три місяці тому свідок побачив малолітню дочку [PERSON]. [PERSON] свідок ніколи в будинку не бачив. Свідок [PERSON], який доводиться зятем [PERSON], надав суду показання, що в 2005-2006 р.р. він познайомився з [PERSON] і [PERSON] та своєю майбутньою дружиною. Він бував на вул. Урлівській в м. Києві в квартирі, де проживали [PERSON] і [PERSON] десь два рази на місяць. Також він з сім»єю приїздив в будинок в с. Гореничі, де вони могли там і проживати. [PERSON] в будинку в с. Гореничах по вул. Тепличній, 3 рубав дрова, топив сауну. Свідок бачив, як [PERSON] прала речі відповідачу. Свідок [PERSON] надав свідчення суду, що коли 25 грудня 2013 року померла його дружина, то на 40-денний і річний поминальний обід приходили разом [PERSON] і [PERSON]. Свідок зазначав, що [PERSON] і [PERSON] їздили у відрядження разом, а потім кожен окремо. Свідок знає [PERSON] з 1995 року, а [PERSON] знає з 2004 року. [PERSON] сказав свідку, що [PERSON] є його дружиною. [PERSON] в будинку в с. Гореничах. вул. Теплична, 3 займалась городництвом, садівництвом. 50-річчя з Дня народження [PERSON] святкували у вказаному будинку. На святкуванні буди дочки [PERSON] з своїми сім»ями. Будівельні матеріали на будівництво будинку привозив [PERSON], а [PERSON] прибирала і виносила сміття, дошки. [PERSON] свідок не знає. Свідок [PERSON], що є сусідом позивачки [PERSON], засвідчив суду, що з кінця 2010 року [PERSON] і [PERSON] проживали в [INFO]. [PERSON] займалась садівництвом, городництвом, прала білизну, і з [PERSON] вони були як сім»я, інколи вони їздили на одній машині, а так і кожен окремо. Як зазначив свідок, спірний будинок будувався з 2001 року, закладений був фундамент, і будувався 2-3 роки. Свідок був одного разу в будинку. З кінця 2010 року і по день розлучення він бачив [PERSON] і [PERSON] разом. Про [PERSON] він ніколи не чув. На поховання дружини свідка [PERSON] дійсно приходили [PERSON] і [PERSON] разом. Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивачки [PERSON], суду надала свідчення, що з 1999 року по 2010 рік позивачка і відповідач проживали разом, а з 2010 року вони переїхали проживати в с. Гореничі. Свідок була на новосіллі в 1999 році, і позивачка представила [PERSON], як свого чоловіка. Вони з свідком зустрічались разом щодня. Відповідач [PERSON] приходив щоденно додому з роботи, а [PERSON] організовувала побут, привозила йому подарунки. Фінансово забезпечувала сім»ю [PERSON]. 14 жовтня 2014 року позивачка і відповідач запросили свідка в будинок в с. Гореничі на [PERSON] народження [PERSON]. [PERSON] проводив екскурсію по будинку і сказав свідку, що вони разом з позивачкою живуть на першому поверсі. Свідок всього один раз була в будинку в с. Гореничі, вул. Теплична, 3. З 2010 року свідок [PERSON] бачила позивача і відповідача 1-2 рази в місяць, та бачила, що речі [PERSON] знаходились в квартирі в шафі. Свідок [PERSON] зазначала, що Дні народження позивача і відповідача, Новий рік, Пасху святкували вони всі разом. Свідок [PERSON], яка доводиться дочкою [PERSON], надала свідчення суду, що [PERSON] є її вітчимом. Він знайомий з її матір»ю і жили вони разом біля 20 років. Під час її навчання в автошколі [PERSON] повністю оплатив її навчання. З 2006 року по 2010 року свідок разом проживала з [PERSON] і [PERSON].. Бачила, що зранку [PERSON] йшов на роботу і повертався додому з роботи. З 2001 року по 2006 р.р. [PERSON] підвозив свідка до університету, давав гроші на дрібні потреби. Свідок зазначала, що вони разом їздили відпочивати в Карпати, та їздили на лижах кататись в 2007- 2008 р.р., і він оплачував ці поїздки. Її мати [PERSON] купувала [PERSON] речі. Свідок [PERSON] вказувала, що вони їздили неодноразово до батьків [PERSON] в с. Калинівку, і багато разів на свята з 2005 року. Батьки [PERSON] приймали [PERSON] як його дружину. З 2000 по 2012 р.р. [PERSON] проживав разом з її матір»ю у квартирі на вул. Урлівській в м. Києві. Однак, свідок [PERSON] зазначала суду, що будинок в с. Гореничах по вул. Тепличній, 3 будував [PERSON] виключно за свої кошти. Її ж мати купувала оздоблювальні матеріали, картини. Свідок також вказувала, що у 2009-2010 р.р. вона позичала у [PERSON] кошти на придбання автомобіля в розмірі 4500 Євро, які згодом йому віддала. Свідок [PERSON], який доводиться зятем позивачу [PERSON], надав свідчення суду, що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім»єю з 2001 року, і знає його як вітчима своєї дружини. У 2009-2010 р.р. свідок з своєю дружиною і [PERSON] разом їздили відпочивати в Буковель за кошти [PERSON] в якості подарунка. [PERSON] займалась домашніми справами: прибирання, готування їди, створення домашнього комфорту, а [PERSON] міг щось відремонтувати. Свідок зазначив, що вони неодноразово святкували разом дні народження, де [PERSON] був головою сім»ї. З 2001 року і протягом усього часу до 2012 року [PERSON] проживав на [INFO] разом у квартирі з [PERSON]. Свідок у будинку в с. Гореничах був у 2012 році, де бачив [PERSON] речі. Свідок зазначав суду, що [PERSON] їм грошовими коштами не допомагав, а допомагав всілякими порадами. [PERSON], яка є подругою [PERSON], суду надала свідчення, що [PERSON] купувала в будинок постіль, скатерки, розводила квіти. Син [PERSON] святкував кожен рік свій день народження в будинку в с. Гореничах, а [PERSON] готувала їду для гостей. Свідок вказала, що речі [PERSON] купувала [PERSON]. Один раз на місяць свідок була на вул. Урлівській в м. Києві у квартирі, де проживали [PERSON] і [PERSON]. В с. Гореничах в будинку була спальня кімната на першому поверсі, де спали [PERSON] і [PERSON]. Свідок зазначала, що їй відомо, що [PERSON] давала грошові кошти на придбання машини [PERSON] і на розвиток його бізнесу. Свідок [PERSON] надав свідчення суду, що він побачив [PERSON] в кінці 2010 року. сам свідок працював на будівництві будинку в с. Гореничі, і [PERSON] наймав його на роботу і розраховувався лише він за виконані свідком роботи. З 2010 року по 2012 рік свідок виконував внутрішні роботи і в підвалі. В кінці 2010 року він робив ремонт у квартирі по вул. Паладіна в м. Києві, в якій жила Надія-дружина [PERSON] і дитина [PERSON]. [PERSON] розраховувався за проведення будівництва в с. Гореничах. Будівельні матеріали на будинок завозив [PERSON] і особисто він давав грошові кошти на будівельні матеріали. У 2011 році свідок побачив у будинку в с. Гореничах [PERSON], яка інколи залишалась ночувати в будинку. Свідок [PERSON] суду надала свідчення, що вона у 2010 році виконувала штукатурні роботи, і в 2011 році були закінчені вказані роботи. Розраховувався за всі виконані роботи в будинку [PERSON]. Також свідок робила ремонт у квартирі на вул. Паладіна в м. Києві, де бачила дружину [PERSON] [PERSON], яка проживала разом у квартирі з дочкою [PERSON]. Свідок зазначала, що вона працювала біля будинку в с. Гореничі, де займалась садівництвом і городництвом. Лише в 2010 році вона побачила [PERSON]. [PERSON] привозила до будинку цемент, шпакльовку. Свідок зазначала, що до будинку в с. Гореничі, вул. Теплична, 3, приїздила і [PERSON], і також і [PERSON]. [PERSON] давала свідку квіти, яка їх садила біля будинку. Дочки [PERSON] приїздили відпочивати до будинку, залишались ночувати, а [PERSON] не залишалась ночувати з дочкою [PERSON]. Свідок [PERSON] надала свідчення суду, що на роботу її брав [PERSON], і сказав їй, що [PERSON]-це його дружина. У 2010 році [PERSON] привозила шпакльовку у квартиру на вул. Паладіна в м. Києві, де свідок робила ремонт у 2010-2011 р.р.. [PERSON] жила в будинку на першому поверсі. Дружина ж [PERSON] [PERSON] приїздила тільки вдень. З [PERSON] приїздили також її діти, які гостювали в будинку. Свідок бачила, що куховарила і прала в будинку [PERSON]. а [PERSON], коли приїздила до будинку, то куховарила. Свідок [PERSON] надав свідчення суду, що він виконував роботи з улаштування електричного обладнання в будинку в с. Гореничах, вул. Теплична, 3, і з ним розраховувався [PERSON]. Років три назад свідок бачив [PERSON] на кухні в будинку в с. Гореничах. [PERSON] продав квартиру на вул. Ф.Пушиної в м. Києві і вклав грошові кошти в будівництво будинку в с. Гореничах. [PERSON] привозила матеріали до будинку. Свідок вказував, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] і це бачив свідок, бо він бував у будинку 2 рази на місяць. [PERSON] свідок лише бачив у кафе з [PERSON]. Свідок [PERSON] суду надала свідчення, що у 2011, 2013 р.р. вона разів п»ять залишалась ночувати у будинку в с. Гореничі, вул. Теплична, 3. З 2003 року вона є цивільною дружиною [PERSON], разом вони з відповідачем виховують дочку [PERSON], [INFO]. Свідок [PERSON] вказувала, що вона з [PERSON] знайома з 1987 року, працювала у [PERSON] менеджером по туризму. У неї з [PERSON] був спільний бюджет. У 2004 році [PERSON] продав квартиру на вул. Ф.Пушиної в м. Києві за 25000 доларів США, і на ці кошти звів коробку в будинку та накрив дахом. Будинок був завершений з 2011 року. Свідок [PERSON] знає, що [PERSON] позичав гроші у [PERSON]. Свідок [PERSON] зазначала, що у 2011 році [PERSON] поселилась у спірному будинку, який їй було здано в оренду. В спірному будинку свідок не проживала, оскільки не було умов для проживання малолітньої дитини. Свідок зазначала, що вони разом з [PERSON] придбали будинок, автомобіль та все майно придбавали разом. За одяг її чоловік [PERSON] розраховувався з [PERSON] з бюджету, який вони мали разом [PERSON] і вона, [PERSON]. Свідок вказувала, що у 2003 році вона з [PERSON] проживали разом [INFO], протягом півтора року. У 2005 році вони заїхали на квартиру на вул. Паладіна в м. Києві. [PERSON] зупинявся лише на квартирі по вул. Урлівській в м. Києві у 1997 році і в 1998 році. Свідок вказувала, що вони з [PERSON] і їхньою дитиною взимку і влітку їздять відпочивати. У 2007, 2008, 2009 р.р. вони святкували [PERSON] народження [PERSON]. Свідок [PERSON] суду зазначала, що будинок в с. Гореничі будувався виключно за кошти [PERSON]. Оскільки [PERSON] позичала кошти [PERSON], то він дозволив їй проживати в будинку. Свідок же вказувала, що сама вона не приїздила часто в будинок, оскільки в неї була хвора мати, яку потрібно було доглядати. Свідок [PERSON], яка доводиться [PERSON] рідною сестрою, надала свідчення суду, що у [PERSON] і [PERSON] дружні стосунки. До 2003 року її брат [PERSON] проживав у квартирі на вул. Ф.Пушиної в м. Києві. З початку відносин між [PERSON] і [PERSON] вони проживали в [PERSON] в м. Києві. На вул. Паладіна в м. Києві [PERSON] жив у 2005 році. Разом з [PERSON] її брат [PERSON] придбали квартиру, машину, і двері, які виготовлялись на будинок, такі ж і виготовлені в квартиру, де вони проживали з [PERSON]. Свідок зазначала, що [PERSON] і її діти знали, що у [PERSON] є дружина [PERSON] і дитина. Будинок в с. Гореничах по вул. Тепличній, 3 будував [PERSON] за грошові кошти від продажу його квартири по вул. Ф.Пушиної в м. Києві. [PERSON] ніякої участі у будівництві будинку не брала. Сама [PERSON] запропонувала [PERSON] жити в його будинку взамін того, що він не буде сплачувати їй відсотки за позичені кошти. Дійсно, [PERSON] була на похованні їхнього батька у 2009 році. Також свідок була на весіллі у дочки [PERSON], а її брат надавав автобуси для перевезення гостей. Свідок дружила з [PERSON]. У 2010 році, коли народилась у брата дочка [PERSON], вона, часто бувала в квартирі на вул. Паладіна в м. Києві, де вони проживали. До 2010 року свідок бувала у свого брата [PERSON] 2-3 рази на рік. Свідок зазначала, що її брат [PERSON] з 2000 по 2003 р.р. проживав у квартирі на вул. Ф.Пушиної в м. Києві. В нього довго не було сім»ї. У 2003 році він почав жити сім»єю з [PERSON]. На вул. Паладіна в м. Києві її брат [PERSON] і [PERSON] разом купили квартиру, робили в ній ремонт. Як вказувала свідок, її брат [PERSON] з 2001 по 2003 р.р. залишався ночувати у [PERSON], але вони були різні люди і в них нічого не виходило з приводу створення спільного сумісного життя. Свідок була у будинку десь один раз на рік і бачила, коли приїздила, що в будинку в с. Гореничах була [PERSON] і її діти та внуки у 2012 або у 2013 році. Її дітей вона бачила один раз, а саму [PERSON] десь три рази. Свідок була на святкуванні свого брата, коли йому було 50 років у 2005 році, на якому присутня була [PERSON], а 56 років святкували її брату в будинку в с. Гореничах по вул. Теплична, де була запрошена і [PERSON]. Свідок [PERSON] суду надав свідчення, що він проживав з 1999 року по 2004 рік в м. Києві по вул. Ф. Пушиної періодично. З 2002 року по 2003 ріку у [PERSON] були романтичні стосунки з [PERSON]. У 2004 році романтичні відносини між ними припинились, і вже були стосунки у [PERSON] з [PERSON]. Н.В.. [PERSON] проживав з [PERSON] у квартирі на вул. Паладіна в м. Києві. Декілька разів на рік свідок бував у квартирі на вул. Паладіна в м. Києві. [PERSON] свідку розповідав, що [PERSON] здає в оренду квартиру і попросила пожити в його будинку в с. Гореничі. З 2005 року відносини між [PERSON] і [PERSON] були дружніми. Свідок [PERSON], який доводиться сином відповідачу [PERSON], суду надав свідчення, що з 1999 року по 2003 р.р. його батько [PERSON] проживав на [INFO] у квартирі з [PERSON] і [PERSON]. З 1999 року по 2003 рік у його батька були романтичні стосунки з [PERSON]. У 2002 році його батько познайомився з [PERSON] і десь у 2004 році почались відносини у нього з [PERSON]. З 2005 року свідок бував у квартирі на вул. Паладіна в м. Києві десь 2-3 рази в місяць, де проживали [PERSON] і [PERSON]. Батько разом з [PERSON] їздили разом на відпочинок, купували разом холодильник, ноутбук, телевізор, машину Хюндай. У 2005 році була збудована коробка будинку з дахом і там час від часу проживали будівельники. У 2011 році можливо було жити в будинку. В будинку в с. Гореничі по вул. Тепличній, 3 жила [PERSON], бо сказав йому батько, що він позичив у неї гроші, і щоб не платити відсотки, тому вона там проживала. Свідок також зазначив, що у батька з свідком [PERSON] був конфлікт із-за межі. Свідок вказував, що він був на квартирі по вул. Урлівській в м. Києві з 2000 року по 2010 рік, за весь період був десь 10 разів. В цій квартирі проживали [PERSON] і її дочка. Зі слів батька, він жив на Урлівській десь півроку. Свідок зазначав, що купував техніку для [PERSON] і [PERSON], і кошти на придбання надавали йому батько [PERSON] і [PERSON]. Також судом було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про долучення до матеріалів справи в якості речового доказу диска, на якому відображено [PERSON] народження відповідача [PERSON], коли йому виповнилось 50 років, і представник відповідача вказувала, що даний доказ свідчить про те, що на вказаному святкуванні Дні народження [PERSON] відсутня [PERSON], а отже, остання не вправі заявляти про наявність фактичного шлюбу між сторонами, а була присутня на його Дні народженні фактична дружина відповідача [PERSON]. Суд оглянув і дослідив в судовому засіданні вказаний диск про святкування [PERSON] його 50-річчя, і дійшов наступного висновку. Так, дійсно, на святкуванні Дня народження [PERSON] була відсутня [PERSON], яка заявляє свої вимоги про встановлення факту проживання однією сім»єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з [PERSON] Однак суд також спростовує доводи представника відповідача, що на вказаному диску містяться докази того, що [PERSON] була присутня на святкуванні Дня народження [PERSON], як його фактична дружина. [PERSON] дійсно була присутня на святкуванні Дня народження [PERSON] разом із всіма гостями, однак з оглянутого святкування ювілею [PERSON] суду неможливо дійти висновку, що вона була на святі як жінка [PERSON], з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Відповідача [PERSON] постійно знаходився в колі своєї родини, і поруч з ним були присутніми були його син [PERSON] і рідна сестра [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] та її представник не довели і не надали суду достатньо доказів про наявність протягом з 01 січня 1999 року по 01 лютого 2015 року співжиття з [PERSON], та ведення з відповідачем спільного господарства, прояву подружніх відносин перед третіми особами. Пояснення представника позивача [PERSON] та надання доказів, які містяться в матеріалах справи та показань свідків з сторони позивача [PERSON] про встановлення такого факту спростовуються іншими наявними у справі доказами, оціненими судом в сукупності з усіма доказами у справі, які надані, як представником позивача, так і представником відповідача, тому позов в частині вимог про встановлення факту проживання її, [PERSON], і [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01 січня 1999 року по 01 лютого 2015 року не підлягає задоволенню. Також представник позивача [PERSON] просив поділити все спільно нажите майно [PERSON] і [PERSON] В»ячеслава Радіоновича, визнати у порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право власності на ? частину матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Теплична, 3. Згідно вимог ст. 331 ЦК України, на яку посилається представник позивача в позовній заяві, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Враховуючи, що для застосування наслідків, передбачених ст. 74 Сімейного кодексу України, щодо прав та обовязків позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] на спірне майно, що як вважає позивач, набуте ними під час спільного проживання, однією сімєю як чоловіка і жінки, що не перебувають у шлюбі між собою, і належить їм на праві спільної сумісної власності, позивачем [PERSON] не доведено наявність співжиття з відповідачем [PERSON], ведення ними спільного господарства, прояв подружніх відносин перед третіми особами, іншими доказами, а тому суд відмовляє і в цій частині позовних вимог. Згідно вимог ст. ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, оцінивши зібрані в справі письмові та речові докази і показання свідків, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] і представник позивача не надали суду достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені вимоги в поданій до суду позовній заяві про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу та розподіл майна, визнання права власності на ? частину матеріалів, обладнання, які використані в процесі будівництва жилого будинку, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed