Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 25.06.2007 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5493370, згідно якого вона отримала грошові кошти в розмірі 27000,00 доларів США. В забезпечення виконання вимог за кредитним договором між позивачем та відповідачкою був укладений договір іпотеки №5493400 від 25.06.2007 року, відповідно до якого в іпотеку банку була передана квартира, реєстраційний номер 7647661, загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.1.1 іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки задовольняються вимоги позивача до відповідача у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також будь-яке збільшення цієї суми та/або процентів за основним зобовязанням. Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором не виконує. Станом на 09.12.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 14823,82 доларів США, з яких: заборгованість за сумою кредиту 11667,91 доларів США, заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом 3155,92 доларів США. Банком були надіслані відповідачу вимоги про погашення кредиту та інших нарахувань за ним, однак відповідачкою ці вимоги не були виконані, що є порушенням кредитного договору. На підставі цього позивач змушений був звернутися до суду та просив звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №5493400 від 25.06.2007 року, а саме: квартиру реєстраційний номер 7647661, загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] для задоволення вимог ПАТ «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] відповідно до кредитного договору №5493370 від 25.06.2007 року в розмірі 14823,83 доларів США, зазначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу ПАТ «Перший українській міжнародний банк» від свого імені квартири реєстраційний номер 7647661, загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] будь-якій особі-покупцеві на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, а також надати право ПАТ «Перший український міжнародний банк» щодо всіх повноважень продавця, в тому числі подання заяв, отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, подання та отримання будь-яких документів, довідок, витягів, заяв, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмета іпотеки, тощо, необхідних для здійснення продажу, та стягнути з відповідачки витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 25.06.2007 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5493370, згідно якого вона отримала грошові кошти в розмірі 27000,00 доларів США. В забезпечення виконання вимог за кредитним договором між позивачем та відповідачкою був укладений договір іпотеки №5493400 від 25.06.2007 року, відповідно до якого в іпотеку банку була передана квартира, реєстраційний номер 7647661, загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2347, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5000011 від 08.10.2004 року, виданим Маріупольським БТІ та витягом з реєстру прав власності на нерухомість №14989380 від 21.06.2007 року, виданий Маріупольським БТІ. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №5493370 від 25.06.2007 року відповідачка, станом на 09.12.2015 року має заборгованість у сумі 14823,82 доларів США, з яких: заборгованість за сумою кредиту 11667,91 доларів США, заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом 3155,92 доларів США. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. Тобто, проведення оцінки не повинно передувати факту звернення іпотекодержателя до суду. Відповідно до ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленого ч. 1 ст. 38 цього Закону. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки у випадку, якщо рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки будь-якій особі покупцю. Відповідно до положень цього Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та дані положення передбачені договором іпотеки від 03.02.2011 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] уклала з ПАТ «ПУМБ» кредитний договір, згідно якого отримала кошти та в забезпечення виконання кредитного договору уклала іпотечний договір, надавши в іпотеку банку житловий будинок, розташований за адресою: квартиру, загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.1.1 іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки задовольняються вимоги позивача до відповідача у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також будь-яке збільшення цієї суми та/або процентів за основним зобовязанням. Як вбачається зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні, бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. З урахуванням наведених норм права, виходячи з того, що відповідачка зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ «Перший український міжнародний банк». Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжного доручення від 29.01.2016 року позивачем за подачу до суду позовної заяви був сплачений судовий збір в сумі 5592,69 грн., а тому він підлягає стягненню з відповідача еВ користь позивача.

Outcome: approved