Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з нього на користь позивача суму боргу в розмірі 19 747, 00 грн., а також 3 % річних за незаконне використання коштів у розмірі 1631, 16 грн; втрати від інфляції у розмірі 17 712, 61 грн., а також сплачений судовий збір у сумі 704, 80 грн. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначив, що 15 квітня 2015 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно з яким передав їй грошові кошти у сумі 700 доларів США, зі строком повернення до 01 січня 2016 року. По закінченню зазначеного строку відповідачка боргу не повернула. Сума боргу за розпискою у сумі 700 доларів США становить 19 747, 00 грн (за курсом НБУ 28,21 грн). Крім того, за розрахунком позивача 3 проценти річних в період з 01.01.2016 по 02.10.2018 з суми боргу 19 747, 00 грн. за 1005 днів склала 1 631, 16 грн. Також, розмір інфляційних втрат за цей період склав 17 712, 61 грн. Станом на момент звернення до суду, [PERSON] свої зобов`язання за договором позики не виконані. Тому позивач звернувся до суду з позовом. Ухвалою судді Теслікової І.І. від 10.12.2018 було відкрито загальне позовне провадження. 12.02.2019 цивільну справу № 646/6946/18 прийнято у провадження судді Шелест І.М. 04.04.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, у матеріалах справи є заява про слухання справи у його відсутність, позов підтримав повністю. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася повторно, про розгляд справи неодноразово повідомлялася, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, відповідно до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Зважаючи на те, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно з яким позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 700 доларів США, які відповідачка прийняла та зобов`язалася повернути в строк до 01.01.2016, про що написала відповідну розписку, проте відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконала, борг позивачу [PERSON] не повернула. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч. 1 ст. 1049\~ЦПК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що сума заборгованості за договором позики на день звернення до суду, тобто 02.10.2018, становить 19 747,00 гривень, що є еквівалентом 700 доларів США, та підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Статтею 625\~ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання. [PERSON] прострочила грошове зобов`язання і тому позовні вимоги в частині стягнення з неї трьох процентів річних у період з 01.01.2016 по 02.10.2018 в розмірі 1631 гривень 16 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання, мають компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Отже, норми ч. 2 ст.\~625\~ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, яке визначене у гривні. Оскільки між сторонами було укладено договір позики у вираженні грошових зобов`язань в іноземній валюті, розрахунок погашення боргу прирівнюється до курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти на час ухвалення рішення, у задоволенні позову в частині стягнення грошових коштів з урахуванням індексу інфляції, слід відмовити. Таким чином, з урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за договором позики від 15.04.2015 у сумі у сумі 19 747, 00 грн., а також три проценти річних в період з 01.01.2016 по 02.10.2018 у розмірі 1 631, 16 грн., що у загальній сумі складає 21 378, 16 грн. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним мінімальний розмір судовиого збору у сумі 704,80 гривень.\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial