Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку. В підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 2001 року проживали однією сім'єю з відповідачем та 20.12.2008 року зареєстрували шлюб, мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] 11.11.2006 року, за час проживання однією сім'єю, сторони купили житловий будинок [ADDRESS], в якому проживає та утримує позивач. 14.07.2014 року шлюб між сторонами розірвано. На утриманні та вихованні позивача перебуває син відповідача, [PERSON], 1998 р.н. Згода про добровільний поділ спірного будинку між сторонами не досягнута. З урахуванням наведеного, просить встановити факт, що спірний будинок є спільною сумісною власністю сторін, визнати за позивачем право власності на 1/2 частини майна. Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про заочний розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що з 2001 року сторони проживали однією сім'єю та 20.12.2008 року зареєстрували шлюб, мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] 11.11.2006 року, за час проживання однією сім'єю, сторони купили житловий будинок [ADDRESS], в якому проживає та утримує позивач. 14.07.2014 року шлюб між сторонами розірвано. На утриманні та вихованні позивача перебуває син відповідача, [PERSON], 1998 р.н. Згода про добровільний поділ спірного будинку між сторонами не досягнута. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. За змістом ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 ЦК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. За змістом статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що за час проживання однією сім'єю сторонами набуте майно: житловий будинок [ADDRESS] та вважає визначити частки майна сторін рівними і визнати за позивачем право власності на 1/2 частини спірного майна.

Outcome: approved