Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

У жовтні\~2018\~року [PERSON]\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~[PERSON],\~в якому\~просив суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08.02.2002 року. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що між ним та відповідачем 08.02.2002 року зареєстровано шлюб, про складено запис у відділі державної реєстрації цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, однак сімейне життя не склалося, протягом останніх кількох років подружні стосунки розладились, відсутнє порозуміння, постійно виникають суперечки. Від шлюбу є спільні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, просила розглянути справу за її відсутністю, у задоволенні позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Під час судового розгляду суд встановив, що між позивачем та відповідачем 08.02.2002 року зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.09.2018, серія 1 - КИ № 424697, виданим повторно Павлоградським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 40 ( а.с. 4). Від спільного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія 1-КИ №691330, виданим 06.09.2018 року повторно Павлоградським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія 1-КИ № 691331, виданим 06.09.2018 року повторно Павлоградським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області(а.с. 5). Шлюбні стосунки між подружжям припинені. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільної згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, подальше спільне проживання подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має суттєве значення, тому шлюб підлягає розірванню. Питання розподілу спільного сумісного майна подружжя між сторонами будуть вирішуватися за взаємною домовленістю. На підставі викладеного,

Outcome: approved