Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадщину, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати за ним, право власності на земельну ділянку площею, 0,3824 га, яка належала його матері [PERSON] на підставі Державного акту серії II-КВ №025936, виданого Кожанською селищною радою, 05.06.2000 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23.11.2007 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,3824 га, розташовану на території Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області. Однак державним нотаріусом йому було відмовлено, так як оригінал Державного акту відсутній. Тому він був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, просив справу розглядати за його відсутності. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала, просила суд визнати за позивачем право власності на земельну ділянку. Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною першою статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ОК №105070 від 23 листопада 2007 року [PERSON] померла 23 листопада 2007 року (а.с.7). Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] 1-ОК №117777 від 19.02.2009 року [PERSON] є матірю позивача [PERSON] (а.с.8). Згідно із відмовою Фастівського районного державного нотаріуса [PERSON] від 17 березня 2015\~року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку площею 0,3824 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0.1500 га, ведення особистого підсобного господарства 0.2324 га, що знаходяться за адресою: провулок Шевченка, 43 в смт. Кожанка Фастівського району Київської області з тих підстав, що спадкоємцем [PERSON] не надано документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно. Відповідно до Довідки Управління Держкомзему у Фастівському районі Київської області №207/6 від 07 вересня 2009 року з згідно Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та архіву управління державний акт на право власності на земельну ділянку серії II-КВ №025936, виданий на імя [PERSON], на підставі рішення виконкому Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області № 27-3 від 29 грудня 1999 року, загальною площею 0,3824 га, місце розташування якої в межах Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області, цільове призначення для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0.1500 га, та ведення особистого підсобного господарства 0.2324 га, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 196 від 05 червня 2000 року. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги, вжив всіх заходів щодо оформлення права власності у встановленому Цивільним кодексом України порядку, проте не набув цього права із незалежних від нього причин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статей 1218, 1261 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved