Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві власності належить 1/2 домоволодіння [ADDRESS]. З 03 грудня 2008 року у будинку зареєстрований відповідач. Більше трьох років відповідач за вказаною адресою не мешкає, він зібрав свої особисті речі і переїхав до іншого місця проживання, мешкає за іншою адресою. Його особистих речей у будинку не має. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування 1/2 частиною домоволодіння [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 лютого 2001 року, зареєстрованого 12.03.2001 року в Міському комунальному підприємстві «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним № 41395, є власником 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 6). З копії домової книги реєстрації громадян, які мешкають у будинку [ADDRESS], вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані позивач та відповідач [PERSON] з 03 грудня 2008 року (а.с.10). Даний факт також підтверджується і довідкою, виданою 06 листопада 2014 року Іллічівським РВ у м.Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області (а.с.18). Відповідач не проживає у будинку [ADDRESS] більше 3 років (а.с.8). Даний факт підтверджується і актом №101, складеним 15 жовтня 2014 року головою КСН «Лучистий» (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування 1/2 частиною домоволодіння [ADDRESS], оскільки знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач не мешкає за місцем реєстрації більше одного року.

Outcome: approved