Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У квітні 2014 року представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначила, що 10.01.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № MR26RE10040143, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1764,25 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з цим станом на 26.03.2014 року загальна сума заборгованості становить 23373,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1764,32 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 5419,84 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 359,89 грн. та 15829,14 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. З зазначеної суми віднімається сума у розмірі 2893,01 грн., яка стягнута з відповідача на підставі судового наказу Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 18.03.2008 р. в результаті чого різниця становить 20480,18 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20480,18 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. За таких обставин суд на підставі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України провів заочний розгляд справи, в результаті якого дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10 січня 2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладений кредитний договір № MR26RE10040143, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1764,25 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно розрахунку заборгованості за договором № MR26RE10040143 від 10 січня 2007 року станом на 26 березня 2014 року загальна сума заборгованості становить 23373,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1764,32 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 5419,84 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 359,89 грн. та 15829,14 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. З зазначеної суми віднімається сума у розмірі 2893,01 грн., яка стягнута з відповідача на підставі судового наказу Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 18.03.2008 р. в результаті чого різниця становить 20480,18 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості перед позивачем складає 20480,18 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки протягом тривалого часу відповідачем порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved