Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі, у якому посилається на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 26 липня 2008 року у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції м. Дніпропетровськ за актовим записом № 420. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка після припинення шлюбних відносин з 01 березня 2014 року проживає разом з нею. Фактично шлюбно-сімейні відносини припинено з 12 січня 2014 року та з 01 березня 2014 року вони проживають окремо, при цьому саме з січня 2014 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, тому для захисту прав неповнолітньої дитини вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку у твердій грошовій сумі 600 гривень до досягнення дитиною повноліття з дня подання заяви до суду. У судове засідання позивач з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, вказуючи що всі витрати по утриманню дитини і її належного життя несе саме вона, а відповідач самоусунувся від надання їй допомоги для утримання їх спільної доньки. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти, оскільки він офіційно працює, в розмірі 25 % від його заробітної плати як то передбачено чинним законодавством. Матеріальну допомогу позивачці на утриманні дитини не надавав, оскільки вона не дозволяє йому бачитись з донькою. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, поясненнями сторін, що сторони - позивач [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 48) та відповідач [PERSON], [INFO], (а.с. 40) перебували в шлюбі з 26 липня 2008 року зареєстрованому в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції м. Дніпропетровськ за актовим записом № 420 (а.с. 5), який було розірвано за рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2014 року (а.с. 48). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка проживає разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] (а.с. 7) та остання несе одноособово всі витрати по утриманню дитини та забезпечення її гідного життя (а.с. 42-46). Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено з 12 січня 2014 року та з 01 березня 2014 року вони проживають окремо, при цьому з січня 2014 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, що підтверджується поясненнями сторін в судовому засіданні. Для захисту прав неповнолітньої дитини позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку у твердій грошовій сумі 600 гривень до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1-2). Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2014 року (а.с. 15-16) по цивільній справі № 179/668/14-ц, провадження № 2/179/289/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, позовні вимоги [PERSON] були задоволені в повному обсязі. Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року (а.с. 35-36) вказане заочне рішення суду від 06 травня 2014 року, в зв'язку з надходженням до суду заяви від відповідача про перегляд заочного рішення (а.с. 20-21), було скасоване та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] з 02 січня 2014 року (а.с. 24-25, 39) працює менеджером зі збуту в ТОВ «МІРАЛДІ ВС» (м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 23/403) та за період з 01 квітня 2014 року по 30 вересня 2014 року отримав заробітної плати на суму в розмірі 5 701 гривня 91 копійка, тим самим має постійний дохід. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Відповідачем надано докази на підтвердження тих обставин, що він працює та має постійний, регулярний дохід, оскільки з 02 січня 2014 року працює менеджером зі збуту в ТОВ «МІРАЛДІ ВС» (а.с. 24-25, 39). Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини вказані у ст. ст. 182, 184 СК України, а саме враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним та працює; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, а також положення ч. 2 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в судовому порядку, починаючи стягнення з 01 квітня 2014 року, тобто з моменту звернення позивачки до суду (а.с. 1). Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки є працездатним і інших осіб на його утримані не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. Згідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial