Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,2900 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. За життя його батько склав заповіт, за яким все своє майно заповідав йому. Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2900 га для обслуговування цього будинку. Після звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Яхно М.Є. 26.07.2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Однак, у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку. Його нині померлий батько набув право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку площею 0,2900 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.11.1996 року, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Вказана земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на праві приватної власності на землю, виданого Межиріцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області 18.05.1994 року та зареєстрованого 15 листопада 1996 року в Павлоградському БТІ. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON], його батько не оформив на себе належним чином право власності на земельну ділянку площею 0,2900 га, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 03.10.2015 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області /а.с.7/. За життя [PERSON] було складено заповіт, який було посвідчено 07 листопада 2005 року нотаріусом Києво-Святошинського району Київської області [PERSON], за яким [PERSON] заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, сину [PERSON], [INFO] /а.с.9/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.2017 року, виданого державним нотаріусом Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] отримав спадщину, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами /а.с.10/. Право власності на зазначений житловий будинок [PERSON] було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /а.с.11/. Проте, державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Яхно М.Є. 26.07.2017 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2900 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказану земельну ділянку /а.с.16/. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруджень переходить права власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності на земельну ділянку, яка необхідна для її обслуговування. Згідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок ( крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадкування за заповітом від 15.11.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Білоножко А.Г., до нині померлого [PERSON], спадкодавця позивача, перейшло право власності на земельну ділянку площею 0,2900 га, яка знаходиться по [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на землю, виданого Межиріцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області 18.05.1994 року №3 та зареєстрованого в КП Павлоградське МБТІ 15.11.1996 року за № 1-67 /а.с.12/. Оскільки спадкодавець [PERSON] успадкував вищевказану земельну ділянку, проте, у встановленому порядку не зареєстрував право власності на неї, а позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON], тому суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved