Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У жовтня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі зареєстрованому 02.03.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом із матір'ю. Вже понад 6 місяців позивач і відповідач разом не проживають. Позивач усно зверталась до відповідача з проханням надати матеріальну допомогу сину, сплачуючи аліменти, так як вони проживають окремо. Проте угоду про добровільну сплату аліментів на утримання позивачки та сина не досягнуто, тому вона змушена звертатися до суду та просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання не явилась, надіслала до суду заяву в якій позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій вимоги позову визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі зареєстрованому 02.03.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом із матір'ю. Вже понад 6 місяців позивач і відповідач разом не проживають. Позивач усно зверталась до відповідача з проханням надати матеріальну допомогу сину, сплачуючи аліменти, так як вони проживають окремо. Проте угоду про добровільну сплату аліментів на утримання позивачки та сина не досягнуто, тому вона змушена звертатися до суду та просить задовольнити позов. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини визначено статтею 84 Сімейного кодексу України. Так, частиною другою, четвертою вказаної статті встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що утримання дитини є спільним обов'язком батьків, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114, 180, 182-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved