Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

У жовтні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна. Позивач посилається на те, що [INFO] помер його дядько, [PERSON] , який проживав у [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, за умовами якого на випадок смерті, квартиру [ADDRESS] , заповів позивачу. У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, нотаріус повідомив, що квартира [ADDRESS] була відчужена на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2019 на користь відповідача. Посилаючись на те, що договір купівлі-продажу від 28.08.2019 укладено через 28 днів після смерті [PERSON] , позивач просить визнати його недійсним. Ухвалою суду від 29.10.2019 заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна - задоволено. Накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . 07.11.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 09.12.2019. 03.12.2019 відповідачем надано відзив на позов. Відповідач вказує, що для забезпечення законності договору купівлі-продажу спірної квартири від 28.08.2019 звернулась до агентства нерухомості ТОВ «Вся нерухомість України», фахівці якого підібрали варіант, який влаштовував покупця та в подальшому здійснювали дії щодо перевірки квартири. 23.08.2019 в присутності брокера ТОВ «Вся нерухомість України», [PERSON] та особи, яка вказала себе власником квартири, [PERSON] , його брокера [PERSON] відбувся огляд квартири [ADDRESS] . В подальшому внесено передоплату 10 000 грн. та підписано попередній договір купівлі-продажу. 28.08.2019 укладено основний договір купівлі-продажу спірної квартири, передано залишок коштів продавцю та в подальшому ключі від квартири. Будь-яких сумнівів, що паспорт містить ознаки підробки, або що чоловік, який видав себе за власника квартири не є [PERSON] у відповідача та присутніх не виникало. Розпочавши ремонтні роботи в квартирі, від сусідки відповідачу стало відомо, що власник квартири помер на початку серпня 2019 року та його тіло було виявлено в квартирі. Судово-медичним дослідженням тіла померлого [PERSON] причину смерті встановити не вдалося, у зв`язку із значним розкладанням тіла. Посилаючись на те, що відповідач є добросовісним набувачем, зважаючи на обставини викладені у відзиві, просить відмовити в повному обсязі. Ухвалою суду від 09.12.2019 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Романченко В.В. ( [ADDRESS] , тел: [NUMBER] ) завірену копію документів на підставі яких був оформлений договір купівлі-продажу від 28.08.2019 спірної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Т.В. (02099, м. Київ, вул. Севастопольська, 5 ,1 поверх) завірену копію матеріалів нотаріальної справи щодо складання 22.06.2013 [PERSON] нотаріально посвідченого заповіту на користь [PERSON] . Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Т.В. (02099, м. Київ, вул. Севастопольська, 5 ,1 поверх ) завірену копію матеріалів нотаріальної справи щодо укладення 30.07.2013 між [PERSON] та [PERSON] договору довічного утримання; витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Т.В. ( 02099, м. Київ, вул. Севастопольська, 5 , 1 поверх ) завірену копію матеріалів нотаріальної справи щодо розірвання 16.04.2014 укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору довічного утримання. Витребувано від Дарницького ГУ НП у м. Києві, завірені копії матеріалів кримінального провадження Дарницького ГУ НП у м. Києві від 02.09.2019 за № 12019100020005785 за фактом смерті [PERSON] ; Витребувано від Дарницького ГУ НП у м. Києві, завірені копії матеріалів кримінального провадження Дарницького ГУ НП у м. Києві від 11.10.2019 за № 12019100020007491 за фактом вчинення шахрайських дій у відношенні [PERSON] ; витребувано від відділу реєстрації смерті у м. Києві ( 01054, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 47/14), завірену копію матеріалів реєстраційної справи щодо реєстрації смерті [PERSON] 23.12.2019 представником позивача надано відповідь на відзив. Представник позивача зазначає, що у відзиві відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позову тим, що заявляти вимогу про витребування майна має право лише власник майна. Відповідно до норм Цивільного кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. До моменту оформлення договору купівлі-продажу квартири №23 від 28.08.2019 за адресою [ADDRESS] , власником квартири був [PERSON] . Відповідно до заповіту, складеного 22.06.2013 [PERSON] заповів [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Відтак, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлений законом (ст. 321 ЦПК України). Також, представник позивача звертає увагу суду на те, що у відзиві на позовну заяву відповідачем не оскаржується та не заперечується вимога позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . 17.01.2020 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Т.В. до суду надійшли належним чином завірені копії наступних документів: заповіт складений 22.06.2013 [PERSON] на користь [PERSON] ; договір довічного утриманням посвідчений 30.07.2013 між [PERSON] та [PERSON] ; договір про розірвання договору довічного утриманням посвідченого 16.04.2014. В підготовчому судовому засіданні представником відповідача було заявлено клопотання про витребування реєстраційної справи щодо реєстрації смерті [PERSON] суд радячись на місці ухвалив відмовити в задоволенні клопотання. 21.02.2020 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Романченко В.В. суду надійшли належним чином завірені копії документів зі справи архіву приватного нотаріуса щодо договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . 18.03.2020 ухвалою суду підготовче судове засідання закінчено та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, з викладених підстав. Відповідач та представник відповідача проти задоволення заяви заперечували, поставшись на обставини виклдадені в заяві по суті справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи та їх представників, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , дядько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.08.2019, зареєстроване Відділом реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 7). За життя [PERSON] склав заповіт від 22.06.2013, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сиеицею Т.В., за умовами якого на випадок смерті, квартиру [ADDRESS] , заповів позивачу (а.с. 10). У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, нотаріус повідомив, що квартира [ADDRESS] була відчужена на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2019. За умовами договору [PERSON] (продавець) з однієї сторони та [PERSON] (покупець) з другої сторони уклали цей договір про наступне: покупець приймає у власність належну продавцю на праві приватної власності, квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 16,6 кв.м., загальною площею 31,6 кв.м. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Романченко В.В. (а.с. 127-129). Посилаючись на те, що договір купівлі-продажу від 28.08.2019 укладено через 28 днів після смерті [PERSON] , позивач просив суд визнати його недійсним та витребувати квартиру [ADDRESS] у [PERSON] 03.12.2019 відповідачем надано відзив на позов. Відповідач вказує, що для забезпечення законності договору купівлі-продажу спірної квартири від 28.08.2019 звернулась до агентства нерухомості ТОВ «Вся нерухомість України», фахівці якого підібрали варіант, який влаштовував покупця та в подальшому здійснювали дії щодо перевірки квартири. 23.08.2019 в присутності брокера ТОВ «Вся нерухомість України», [PERSON] та особи, яка вказала себе власником квартири, [PERSON] , його брокера [PERSON] відбувся огляд квартири [ADDRESS] . В подальшому внесено передоплату 10 000 грн. та підписано попередній договір купівлі-продажу. 28.08.2019 укладено основний договір купівлі-продажу спірної квартири, передано залишок коштів продавцю та в подальшому ключі від квартири. Будь-яких сумнівів, що паспорт містить ознаки підробки, або що чоловік, який видав себе за власника квартири не є [PERSON] у відповідача та присутніх не виникало. Розпочавши ремонтні роботи в квартирі, від сусідки відповідачу стало відомо, що власник квартири помер на початку серпня 2019 року та його тіло було виявлено в квартирі. Судово-медичним дослідженням тіла померлого [PERSON] причину смерті встановити не вдалося, у зв`язку із значним розкладанням тіла. Також, представник відповідача вказує, що за фактом вчинення шахрайських дій у відношенні [PERSON] Дарницьким УП ГУ НП у м. Києві, 11.10.2019 було внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості за №12019100020007491. Посилаючись на те, що відповідач є добросовісним набувачем, зважаючи на обставини викладені у відзиві, просить відмовити в повному обсязі (а.с. 50-61). Суд вважає важливими пояснення відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог викладених в заяві по суті справи, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України, визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. У відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст.ст. 215, 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину та і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Тлумачення статей 16, 203, 215 ЦК України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таким чином при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Право позивача на оскарження договору купівлі-продажу від 28.08.2019 обґрунтовується тим, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] відповідно до заповіту, а також тим, що оскаржуваний договір купівлі-продажу укладено з порушеннями норм ЦК України, оскільки спірну квартиру відчужила особа, яка на момент укладення договору була померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. [PERSON] після своєї смерті не може бути учасником будь-якого правочину, тому не можна вважати, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] був укладений саме [PERSON] , як належним продавцем, а відтак, договір купівлі-продажу від 28.08.2019 є недійсним. Таким чином в даному випадку було відсутнє вільне волевиявлення власника (як власника за правовстановлюючим документом, так і спадкоємця) на укладання договору купівлі - продажу, а також були порушені зазначені вище положення ст. 319, ч. 1 ст. 202, ч. 1-3 ст. 203 ЦК України, такий договір є недійсним. [PERSON] є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , квартира, яка була предметом договору, входить до складу спадщини, проте реєстрація права власності за відповідачем унеможливлює реалізацію позивачем права на спадкування та отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином суд вважає, що позивач, не будучи стороною договору, є заінтересованою особою і має право на пред`явлення позову про визнання правочину недійсним. Обставини справи свідчать про достатність підстав, які свідчать про порушення прав позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи положення п.66 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), судове рішення про визнання правочину недійсним є підставою для відновлення реєстрації права власності на квартиру за [PERSON] , після чого останній матиме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку. Таким чином, визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна в даному випадку є належним способом захисту порушеного права позивача. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved