Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з названим позовом, у якому зазначає, що з 03 лютого 2007 року по 26 червня 2012 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Посилається на те, що сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, син знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. В даний час позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми, оскільки має ще двох дітей від іншого чоловіка. Вказує, що відповідач з моменту розірвання шлюбу періодично надавав матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу, однак з появою іншого чоловіка в її житті, а саме останні 2 роки перестав добровільно надавати матеріальну допомогу, не цікавиться життям та розвитком дитини. Позивачу відомо, що відповідач офіційно ніде не працює, але без працевлаштування має певні заробітки. Вважає, оскільки відповідач не орендує житло, не має інших дітей, не має непрацездатних батьків, тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання їх сина в твердій грошовій сумі, а саме 800 гривень щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, надала суду письмову заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, позов своєї довірительки підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2007 року по 26 червня 2012 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 13.05.2007 р.н.(а.с. 6). Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідач зі слів позивача офіційно не працює, але має нерегулярний та мінливий дохід, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня по 30 квітня 2016 року\~ у розмірі 1455 грн., з 01 травня по 30 листопада 2016 року 1531 грн., з 01 грудня 2016 року 1637 грн. Беручи до уваги наведене та враховуючи, що стаття 180 СК України покладає обов'язок утримувати дітей на обох батьків, суд визначає розмір аліментів із урахуванням\~ прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісяця. На підставі викладеного та

Outcome: approved