Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 06 червня 1996 року він купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Продавцем даного домоволодіння була [PERSON] , як власник. Вказує, що з часу купівлі житлового будинку, він проживає у ньому та користується ним. Однак, він не зареєстрував належним чином своє право власності на домоволодіння, так як договір купівлі-продажу не був зареєстрований в БТІ. Крім того, в договорі міститься виправлення в написанні його по батькові. В зв`язку з цим, даний договір не може бути взятий до уваги як правовстановлюючий документ, тому він позбавлений можливості розпоряджатися спірним житловим будинком, зокрема укласти договір дарування щодо нього. В підготовче засідання представник позивача адвокат Поліщук Н.Г. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області також направив до суду заяву про розгляд справи у її його відсутності, позов визнав. Оскільки сторони в підготовче засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 06 червня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . В п. 1 договору зазначено, що житловий будинок належить [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Баглаївської сільської ради за № 422. Того ж дня вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Почтальон М.І. за р.№ 1690 на підставі довідки Старокостянтинівського районного відділення національної акціонерної страхової компанії «Оранта» від 06 червня 1996 року за № 65 про вартість належного [PERSON] домоволодіння та довідки, виданої виконкомом Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району у травні 1996 року про те, що [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Баглаївської сільської ради за № 422 належить житловий будинок з надвірними будівлями (хлів, льох) в с. Лажева Старокостянтинівського району Хмельницької області. За змістом довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Баглаївською сільською радою Старокостянтинівського району за № 542 від 17 жовтня 2018 року [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 19 липня 1999 року по дату видачі довідки. 11 лютого 2019 року Старокостянтинівським БТІ на ім`я позивача виготовлено технічний паспорт на домоволодіння по [ADDRESS] . За даними Інформаційної довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої ПП «Проект БТІ» від 11.02.2019 за № 22 вищевказане домоволодіння не містить самочинних побудов і переобладнань. Згідно ч. 1\~ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно\~ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує прав власності. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання про те, що позивач набув право власності на заявлену нерухомість на підставі чинного договору купівлі-продажу, посвідченого в нотаріальному порядку, більше 20 років проживає в домоволодінні, користується та володіє ним, а наявність виправлення у правовстановлюючому документі на відсутність реєстрації в БТІ не може бути підставою відмови у захисті права позивача. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved