Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

У жовтні 2016 році позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання незаконним рішення сільської ради, визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування реєстрації та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку, посилаючись на те, що 26 листопада 2012 року 5-та сесія 7-го скликання [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області прийняла рішення про передачу у власність земельної ділянки відповідачу по справі [PERSON]. На підставі цього рішення відповідач приватизував земельну ділянку та отримав правовстановлюючі документи та зареєстрував право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 13.11.2014 року відповідачу [PERSON] службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер 29460996 та на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень було внесено запис про право власності: 7682949 28.10.2014 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,0223 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: 3222486201:01:033:5049, що знаходиться в с.Софіївська Борщагівка по вул. Леніна, 13/1 на власника [PERSON] Отримав відповідач і право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0365 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Софіївська Борщагівка по вул. Леніна, 13, Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер якої був 3222486201:01:033:5050. Цю земельну ділянку відповідач якимось чином поділив на дві ділянки площею 0,0277 га та 0,0088 га. На підставі заяви про поділ, серії та номер 1063, виданий 10.07.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер : НВ-320496702015, виданий 31.08.2015 року, видавник Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області було 17.02.2016 року прийнято рішення та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та за відповідачем було зареєстровано право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,0277 га, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка по вул. Леніна, 13 ( на даний час вул. Соборна) Києво-Святошинського району Київської області. Цій частині земельної ділянки було присвоєно номер: 3222486201:01:033:5055. Частині земельної ділянки площею 0,0088 га було присвоєно номер: 3222486201:01:033:056. Ця земельна ділянка площею 0,0088 га була відчужена відповідачем на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії та номер: 1554, посвідченого 20.04.2016 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON]. Право власності на цю земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.04.2016 року за [PERSON]. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень за номером 29344998 від 20.04.2016 року. На підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2004 року [PERSON] є власницею 54/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка по вул. Леніна, 13 (на даний час вул. Соборна) Києво-Святошинського району Київської області. Інші 46/100 частин цього ж будинку з господарськими будівлями та спорудами належать на праві власності відповідачу по справі [PERSON]. Згідно даного рішення суду житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було поділено між [PERSON] та [PERSON] в натурі, та кожному виділено приміщення житлового будинку та господарські будівлі та споруди. [PERSON] було виділено приміщення першого поверху, а відповідачу приміщення другого поверху. Право власності на дане домоволодіння було зареєстроване в установленому законом порядку, який діяв на той час, в КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.01.2012 року, реєстраційний номер майна: 24868994, номер запису: 341 в книзі:2. Після поділу житлового будинку [PERSON] та [PERSON] мають окремі входи в будинок. На підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14.07.2015 року за № 216, 54/100 частинам житлового будинку [PERSON] присвоєно поштову адресу с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, будинок № 13/1, Києво-Святошинського району Київської області. Тим же рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2004 року було розділено між [PERSON] та [PERSON]А і земельну ділянку, яка була надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка по вул. Соборна, 13 ( на той час вул. Леніна). На підставі цього рішення суд за [PERSON] та [PERSON] визнав право власності на 588 кв.м. земельної ділянки за кожним та вказав межі розподілу земельної ділянки. Площу земельної ділянки 151 кв.м. було залишено у спільному користуванні. На виділену [PERSON] судом земельну ділянку вона отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.01.2014 року та право власності зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме .майно 17.01.2014 року. У [PERSON] виникла необхідність розпорядитись своєю власністю, а саме продати належну їй на праві власності частину житлового будинку та земельну ділянку. Нотаріус розглянула її документи і повідомила, що необхідно повідомити [PERSON] про продаж належної їй частини житлового будинку і земельної ділянки, так як він відповідно до до ст. 362 ЦК України має переважне право купівлі належних їй 54/100 частин житлового будинку, як учасник спільної часткової власності. 07 липня 2016 року від її імені приватний нотаріус [PERSON] направила заяву [PERSON] з повідомленням про продаж її частини житлового будинку та з пропозицією висловити своє бажання чи відмову придбати зазначену частку житлового будинку. 16 серпня 2016 року [PERSON] прибув до нотаріуса і подав заяву, в якій вказав, щоб нотаріус не вчиняла будь-яких дій щодо продажу належних їй 54/100 частин будинку, так як ця частка будинку розташована на земельній ділянці, що належить йому на праві власності. З огляду на таку заяву [PERSON] нотаріус відмовила в оформленні договору купівлі-продажу. [PERSON], порушуючи її права, приватизував земельну ділянку не тільки ту, що була виділена судом відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2004 року, а і ту частину земельної ділянки, яка була передана [PERSON] та [PERSON] у спільне користування відповідно до рішення суду. Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, так порушені її права, як власника частини будинковолодіння та земельної ділянки, які гарантовані Конституцією України та нормами цивільного законодавства. Вона позбавлена можливості розпорядитись належною їй на праві власності частиною житлового будинку. Позивач зазначав, що вона як співвласник у праві спільної часткової власності, має право самостійно розпорядитися своєю власністю, але у звязку з неправомірними діями відповідача вона не може цього зробити. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати незаконним та скасувати рішення 5-ої сесії 7-го скликання [PERSON] сільської ради від 26.11.2012 року в частині передачі у власність [PERSON], земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка по вул. Леніна ( на даний час вул. Соборна), 13, Києво-Святошинського району Київської області; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серії та номер 29460966, видане 13.11.2014 року, видавник: Державний реєстратор реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на імя [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень [PERSON] служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, індексний помер: 17192824 від 13.11.2014 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 501034232224 на земельну ділянку площею 0,0223 га , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3222486201:01:033:5049, номер запису про право власності: 7682949, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка по вул. Леніна, 13/1 ( на даний час вул. Соборна) на власника [PERSON]; скасувати реєстрацію та рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, індексний номер: 28283618 від 17.02.2016 року, реєстраційний номер: 852370932224, номер запису про право власності: 13312495, на земельну ділянку площею 0.0277 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка по вул. Леніна, 13 ( на даний час вул. Соборна) Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222486201:01:033:5055 на власника [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER]. Витребувати у відповідача правовстановлювальні документи на спірну земельну ділянку, що знаходиться в с.Софіївська Борщагівка, вул. Соборна (раніше Леніна), 13 та поділ земельної ділянки, витребувати із [PERSON] сільської ради копію рішення 5-ої сесії 7-го скликання [PERSON] сільської ради про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 13 ( на даний чає вул. Соборна). Користуючись своїм правом, позивач [PERSON] в порядку ст. 31 ЦПК України подала заяву, в якій уточнила позовні вимоги і просила визнати незаконним та скасувати рішення пятої сесії сьомого скликання [PERSON] сільської ради від 26.11.2012 року за № 38 про передачу у власність земельної ділянки громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0588 га, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 13 (на даний час вул. Соборна); визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 335616, виданий 03.12.2012 року на підставі рішення № 38 5 сесії 7 скликання від 26.11.2012 року, на земельну ділянку площею 0,0588 га, кадастровий номер 3222486201:01:033:5020, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 13 (раніше Леніна, 13), Києво-Святошинського району, Київської області та скасувати його реєстрацію; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 13.11.2014 року, індексний номер 29457758 та зареєстроване Органом державної реєстрації - [PERSON] службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0365 га, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 13 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на цю земельну ділянку, індексний номер 17191144 від 13.11.2014 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 500997132224, кадастровий номер 3222486201:01:033:5050, що знаходиться за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна (раніше Леніна), 13, Києво-Святошинського району, Київської області на імя [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серії та номер 29460966, видане 13.11.2014 року, видавник - Державний реєстратор реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області та ім'я [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень [PERSON] служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, індексний номер 17192824 від 13.11.2014 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 501034232224 на земельну ділянку площею 0,0223 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3222486201:01:033:5049, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 13/1 (раніше вул. Леніна, 13/1) на власника [PERSON]; скасувати реєстрацію та рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, індексний номер 28283618 від 17.02.2016 року, реєстраційний номер 852370932224, на земельну ділянку площею 0,0277 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 13 (на даний час вул. Соборна), Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий номер 3222486201:01:033:5055 на власника [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]. Судом було ухвалено залучити в якості третьої особи Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача позов підтримали і просили його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав і заперечував проти його задоволення. У судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. У судове засідання представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 лютого 2004 року [PERSON] є власницею 54/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка по вул. Леніна, 13 (на даний час вул. Соборна) Києво-Святошинського району Київської області. Інші 46/100 ч. цього ж будинку з господарськими будівлями та спорудами належать на праві власності відповідачу у справі [PERSON]. Згідно даного рішення суду житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було поділено між [PERSON] та [PERSON] в натурі, та кожному виділено приміщення житлового будинку та господарські будівлі та споруди. [PERSON] було виділено приміщення першого поверху, а відповідачу приміщення другого поверху. Була розділена між [PERSON] та [PERSON]А і земельна ділянка, яка була надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка по вул. Соборна, 13 ( на той час вул. Леніна). На підставі цього рішення суд за [PERSON] та [PERSON] визнав право власності на 588 кв.м. земельної ділянки за кожним та вказав межі розподілу земельної ділянки. Площу земельної ділянки 151 кв.м. було залишено у спільному користуванні. Згідно з технічним паспортом від 22 грудня 2015 року, що виданий [PERSON] на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 13 по вул. Леніна, с. Софіївська Борщагівка, збудовано самочинно прибудову а1, а2, а4, що підтверджується схематичним планом земельної ділянки. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.01.2012 року [PERSON] належить на праві власності 46/100 частка будинку, а [PERSON] 54/100 частка будинку по вул. Леніна, № 13, с. Софіївська Борщагівка. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка, що розташована в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Леніна, 13, кадастровий номер 3222486201:01:033:5042, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0588 га, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27.01.2014 року. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 23.08.2016 року [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0277 га, кадастровий номер 3222486201:01:033:5055 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Леніна, 13, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, [PERSON] земельна ділянка площею 0,0088 га, 3222486201:01:033:5056 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Леніна, 13, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, [PERSON] земельна ділянка площею 0,0223 га, кадастровий номер 3222486201:01:033:5049 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Леніна, 13/1, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, [PERSON] земельна ділянка площею 0,0588 га, кадастровий номер 3222486201:01:033:5042 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Леніна, 13, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, [PERSON] та [PERSON] домоволодіння в частках відповідно 54/100 та 46/100 на підставі рішення суду від 17.02.2004 року. Слід зазначити, що згідно Державного акту серії ЯЙ № 335616 [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0588 га, за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 13, на підставі рішення [PERSON] сільської ради № 38, 5 сесії 7 скликання від 26.11.2012 року. На підставі довідки від 02.09.2014 року, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради [PERSON], земельній ділянці по вул. Леніна, 13, площею 0,0223 га, було присвоєно № 13/1. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] володіє на праві власності земельною ділянкою площею 0,0365 га за адресою вул. Леніна, 13, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.11.2014 року, що виникла з поділу земельної ділянки площею 0,0588 га, розташованої по вул. Леніна, 13, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, яка передана безоплатно громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі рішення [PERSON] сілької ради Києво-Святошинського району Київської області № 38 від 26 листопада 2012 року. Суду наданий був проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Леніна, 13 в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області виданий [PERSON], згідно якого висновком засідання комісії по розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою № 1028 від 15 листопада 2012 року, погоджено відведення у власність земельної ділянки [PERSON] площею 0,0588 га по вул. Леніна, 13, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. З матеріалів справи та наданих пояснень позивачем [PERSON], її представником та відповідачем [PERSON] у судовому засіданні було з»ясовано, що у [PERSON] виникла необхідність розпорядитись своєю власністю, а саме продати належну їй на праві власності частину житлового будинку та земельну ділянку. Нотаріус розглянула її документи і повідомила, що необхідно повідомити [PERSON] про продаж належної їй частини житлового будинку і земельної ділянки, так як він відповідно до ст. 362 ЦК України має переважне право купівлі належних їй 54/100 частин житлового будинку, як учасник спільної часткової власності. 07 липня 2016 року від її імені приватний нотаріус [PERSON] направила заяву [PERSON] з повідомленням про продаж її частини житлового будинку та з пропозицією висловити своє бажання чи відмову придбати зазначену частку житлового будинку. 16 серпня 2016 року [PERSON] прибув до нотаріуса і подав заяву, в якій вказав, щоб нотаріус не вчиняла будь-яких дій щодо продажу належних їй 54/100 частин будинку, так як ця частка будинку розташована на земельній ділянці, що належить йому на праві власності. З огляду на таку заяву [PERSON] нотаріус відмовила в оформленні договору купівлі-продажу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], порушуючи права [PERSON], приватизував земельну ділянку не тільки ту, що була виділена судом відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2004 року, а і ту частину земельної ділянки, яка була передана [PERSON] та [PERSON] у спільне користування відповідно до рішення суду від 17 лютого 2004 року площею 151 кв.м.. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив, що в загальному користуванні сторін у справі, а саме його, [PERSON], і [PERSON] немає земельної ділянки, що надавалась їм рішенням суду від 17 лютого 2004 року. Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, так порушені її права, як власника частини будинковолодіння та земельної ділянки, які гарантовані Конституцією України та нормами цивільного законодавства. Вона позбавлена можливості розпорядитись належною їй на праві власності частиною житлового будинку. Позивач [PERSON] зазначала, що вона, як співвласник у праві спільної часткової власності, має право самостійно розпорядитися своєю власністю, але у звязку з неправомірними діями відповідача [PERSON] вона не може цього зробити. Як вказувала в судовому засіданні [PERSON], так як їхній жилий будинок було поділено між ними таким чином, що їй були виділені приміщення першого поверху будинку, а відповідачу-другого поверху, то земельна ділянка, на якій розміщений жилий будинок та для його обслуговування була виділена їм у спільне користування земельна ділянка, тому відповідач не мав жодного законного права приватизувати цю земельну ділянку тільки на своє ім»я. [PERSON] сільська рада також не мала права передавати у власність відповідачу земельну ділянку, яка була у їхньому спільному користуванні, та на якій розміщена належна їй на праві власності частина жилого будинку. Ця частина земельної ділянки повинна була бути у їхній спільній частковій власності. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] приватизувала частину земельної ділянки. Зокрема, в кадастровому плані приватизованої [PERSON] земельної ділянки в описі меж вказано, що від Б до В та від Г до Д землі загального користування [PERSON] і [PERSON]. Однак, в схемах поділу земельної ділянки [PERSON] та в Актах погодження меж в описі меж [PERSON] зовсім не була зазначена, як суміжний землевласник, і згода на приватизацію [PERSON] земельної ділянки [PERSON] не надавалась. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував вказаних вище обставин. Позивач [PERSON] також зазначала, що відповідач [PERSON] створює їй перешкоди в розпорядженні її власністю та незаконно приватизував земельну ділянку спільного користування, порушуючи її права, як власника, оскільки вона має на праві власності частину жилого будинку, яка розміщена на чужій земельній ділянці. Вона позбавлена можливості розпорядитись належної їй на праві власності частиною жилого будинку, а саме продати її і не має навіть можливості обслуговувати свою частину будинку, тому що ходить вона до своєї частини будинку по чужій земельній ділянці. Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов»язків власник зобов»язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб»єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно вимог ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власністю. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 155 ЦК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до вимог ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується. Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою та його державної реєстрації. Згідно вимог ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до вимог п. 4 та п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно роз'яснень, даних у п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст. 1 ЦК України, статті 2, 5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК України). Відповідно до роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 6, 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, при ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК України оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною 1 ст. 155 Земельного кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Державний акт на право приватної власності видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт видано, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема ст. ст. 116, 118 Земельного кодексу України. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивач і представник позивача надали суду належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог до відповідачів [PERSON], [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання незаконним рішення сільської ради, визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування реєстрації та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку, і тому позов підлягає задоволенню та слід визнати незаконним та скасувати рішення пятої сесії сьомого скликання [PERSON] сільської ради від 26.11.2012 року за № 38 про передачу у власність земельної ділянки громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0588 га, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 13 (на даний час вул. Соборна), визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 335616, виданий 03.12.2012 року на підставі рішення № 38 5 сесії 7 скликання від 26.11.2012 року, на земельну ділянку площею 0,0588 га, кадастровий номер 3222486201:01:033:5020, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 13 (раніше Леніна, 13), Києво-Святошинського району, Київської області та скасувати його реєстрацію, визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 13.11.2014 року, індексний номер 29457758 та зареєстроване Органом державної реєстрації -[PERSON] службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0365 га, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 13 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на цю земельну ділянку, індексний номер 17191144 від 13.11.2014 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 500997132224, кадастровий номер 3222486201:01:033:5050, що знаходиться за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна (раніше Леніна), 13, Києво-Святошинського району, Київської області на ім»я [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серії та номер 29460966, видане 13.11.2014 року, видавник - Державний реєстратор реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на ім»я [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень [PERSON] служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, індексний номер 17192824 від 13.11.2014 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 501034232224 на земельну ділянку площею 0,0223 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3222486201:01:033:5049, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 13/1 (раніше вул. Леніна, 13/1) на власника [PERSON], скасувати реєстрацію та рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, індексний номер 28283618 від 17.02.2016 року, реєстраційний номер 852370932224, на земельну ділянку площею 0,0277 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 13 (на даний час вул. Соборна), Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий номер 3222486201:01:033:5055 на власника [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 2756 грн. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved