Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь 38 392,30 грн. невиплаченого страхового відшкодування та 20000,00 грн. моральної шкоди. На обґрунтування своїх вимог послався на те, що відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу «Каско-Класика» від 25.01.2013 року № 21-00/1257/1.1.2.00 було застраховано автомобіль позивача, марки Byd F3 GL-1, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно зі страховим актом № 000016681 від 21.08.2014 року було прийнято рішення про виплату позивачеві 38392,30 грн. страхового відшкодування, однак таке не виконано. З даного приводу позивач звернувся в Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг і відповіддю від 26.092014 року № 10292/13-12 підтверджено порушення страховиком вимог законодавства у сфері фінансових послуг щодо невиконання обов'язку страховка при настанні страхового випадку здійснити страхове відшкодування у передбачений договором строк. Крім того, зазначає, що є пенсіонером, інвалідом III групи профзахворювання і замість того, щоб вести спокійний спосіб життя, отримує лише хвилювання та затрачає свій час на непотрібні речі, в результаті чого все це призвело до зміни його життєвого укладу та позначилось на здоров'ї. 31.10.2014 року представник відповідача подав до суду заперечення на позов, у якому, посилаючись на недотримання позивачем правил підсудності, неправильність сплати ним судового збору, просить відмовити у задоволенні позовних вимог та повернути останньому позовну заяву. Також послався на те, що п. 9.4.2 договору страхування чітко визначено, що відшкодуванню не підлягає моральна шкода. Страхова компанія «Гарант Авто» не є винною особою у ДТП та не спричиняла пошкодження майна позивача. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Пояснив, що 22.01.2014 року по його вині трапилося ДТП, після чого він звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідачем було прийнято рішення про виплату йому страхового відшкодування, однак пройшло 10 місяців, та дане рішення не виконано. Моральна шкода полягає в тому, що у зв'язку з пошкодженням його автомобіля він немає змоги їздити до свого батька, який хворий, а сам він є інвалідом, йому важко пересуватися. Просить позов задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі підряд у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що автомобіль позивача марки Byd F3 GL-1, реєстраційний номер [NUMBER], застраховано у ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» (договір добровільного страхування транспортного засобу «Каско-Класика» від 25.01.2013 року № 21-00/1257/1.1.2.00). 22.01.2014 року трапилося ДТП, після чого він у цей же день звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно зі страховим актом № 000016681 від 21.08.2014 року, було прийнято рішення про виплату позивачеві 38392,30 грн. страхового відшкодування, однак таке протягом 10 місяців не виконано. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до п.п. 31, 35 договору добровільного страхування транспортного засобу «Каско-Класика» від 25.01.2013 року № 21-00/1257/1.1.2.00 страховик зобов'язаний, зокрема, протягом 2 робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування страхувальнику, при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені даним договором та правилами. Страховик виплачує страхове відшкодування протягом 15 робочих днів з дня складання страхового акта. Згідно статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно з абз. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат i виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на пiдставi заяви страхувальника (його правонаступника або третiх осiб, визначених умовами страхування) i страхового акта (аварiйного сертифiката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварiйним комiсаром) у формi, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або iншiй особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з положенням п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. З урахуванням наведенного, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовної вимоги стосовно стягнення з відповідача 38392,30 грн. невиплаченого страхового відшкодування, а отже, про її задоволення. Що стосується позову в частині стягнення з відповідача 20000,00 грн. моральної шкоди, суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1, п.п. 2, 3 ч.2, ч.ч. 3-5 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не установлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 610, п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. У даному випадку у зв'язку з порушення відповідачем умов договору добровільного страхування транспортного засобу «Каско-Класика» від 25.01.2013 року № 21-00/1257/1.1.2.00 суд вважає доведеним завдання позивачеві душевних страждань, а отже, моральної шкоди, відповідно до п. 19 ст. 1, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів». Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано стан здоров'я позивача, оскільки він є інвалідом III групи, пенсіонер, тривалість порушення його права - понад 10 місяців на час звернення до суду, його безрезультатні звернення до відповідача з проханням виплатити йому суму страхового відшкодування, ужиття ним інших заходів, спрямованих на відновлення свого порушеного права, зокрема, шляхом звернення до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Щодо вимоги про стягнення 20000,00 грн., то суд вважає, що така належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Посилання представника відповідача на недотримання позивачем правил підсудності, судом до уваги не беруться з огляду на наступне. На відносини, що виникають з договорів страхування, поширюються положення Закону України «Про захист прав споживачів» (абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів»). Згідно з положенням ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися за вибором позивача також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Несплата позивачем судового збору пов'язана зі звільненням від сплати такого на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якими споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. За таких обставин,

Outcome: partial