Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У жовтні 2015 року представник відповідача [PERSON], адвокат [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області про виселення та зняття з реєстрації місця проживання, посилаючись на те, що рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26 березня 2014 року виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та знято [PERSON], [PERSON] із реєстраційного обліку у відділі у справах імміграції та реєстрації фізичних осіб Долинського РВ УМВС України в Кіровоградській області. Суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив умови іпотечного договору зареєструвавши свого неповнолітнього сина [PERSON] у житловому будинку, що є предметом іпотеки. Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2013 року мотивовано тим, що відповідно до іпотечного договору від 13 липня 2007 року укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, останнім надано в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Перемоги, 4, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область. Це нерухоме майно належить [PERSON] на праві власності. Пунктом 20.12. вищезазначеного іпотечного договору визначено, що іпотекодавець зобовязується не надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без письмової згоди іпотекодержателя. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2015 року визнано недійсним нотаріально посвідчений іпотечний договір № 2477 від 13 липня 2007 року укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] У мотивах вищезазначеного рішення суду апеляційної інстанції зазначено, що іпотечний договір укладений без відповідної попередньої згоди органу опіки та піклування, що суперечило інтересам малолітнього і привело до порушення його права на житло, внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення за рішенням суду від 25 вересня 2012 року, а також від 30 жовтня 2013 року. Зазначене є підставою для визнання цього правочину недійсним з підстав, передбачених ч. 6 ст. 203, ст. 215 ЦК України. Таким чином, при ухваленні Долинським районним судом Кіровоградської області рішення від 30 жовтня 2013 року не було відомо, що іпотечний договір від 13 липня 2007 року укладений між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» є недійсним, оскільки недійсність встановлена рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2015 року. Правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, тобто з 13 липня 2007 року. Вищезазначені обставини є нововиявленими, тобто існували з 13 липня 2007 року, однак виявлені були з 22 вересня 2015 року. Однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотність цих обставин для вирішення спору, тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того чи спростовують ці обставини факти, що були покладені в основу судового рішення. Підставою для задоволення Долинським районним судом Кіровоградської області рішення від 30 жовтня 2013 року були правові підстави, передбачені у Законі України «Про іпотеку», зокрема ст. ст. 33, 39, ч. 1 ст. 40 цього Закону, а також ст. 109 ЖК України. Виселення мешканців житлового будинку можливе, якщо цей будинок є предметом іпотеки. Оскільки у спірних правовідносинах відповідачів було виселено з будинку, що не був предметом іпотеки, відповідно з підстав визначених позивачем у позові повинно бути відмовлено. У судовому засіданні представник заявника [PERSON], адвокат [PERSON] подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підтримав за обставин зазначених у ній, просив заяву задовольнити. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду письмові заперечення проти позову відповідно до яких уважає, що відсутні підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Крім цього, представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» попросив відкласти судовий розгляд цієї справи, оскільки цього дня зайнятий у іншому судовому засіданні. Вказані підстави неявки позивача судом визнані неповажними, оскільки не підтвердженні будь-якими доказами. Крім цього, неявку представника юридичної особи із зазначених підстав не можна визнати поважною, оскільки юридичну особу у цивільному процесі може представляти інший представник, у тому числі особи, що мають такі повноваження відповідно до установчих документів. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені, про причини неявки не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надіслали. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Прокурор Долинського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. За змістом ч. 1 ст. 365 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у справі не є перешкодою для розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Судом установлено, що рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 березня 2014 року виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] знято з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Долинського РВ УМВС України в Кіровоградській області. Додатковим рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2014 року доповнено рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2013 року, вказано у резолютивній частині рішення «виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та проживають у житловому будинку за адресою: вул. Перемоги, 4, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область зі зняттям з реєстраційного обліку осіб, які зареєстровані у цьому будинку». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. За змістом ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364-1 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. Протягом трьох днів після надходження заяви до суду суддя вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами. Із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник [PERSON] звернувся до суду 22 жовтня 2015 року. Про нововиявлені обставини [PERSON] дізнався після постановлення Апеляційним судом Кіровоградської області рішення від 22 вересня 2015 року. Тобто останнім днем звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було 22 жовтня 2015 року. Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2015 року за заявою [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було відкрито провадження у цивільній справі. Останній день, тобто третій день строку для відкриття провадження за такою заявою припав на вихідний день, а відтак питання про відкриття провадження було вирішено на наступний за таким днем робочий день. Судом установлено, що 12 липня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір № KGDLGA1580041 (т. 1, а. с. 8-10). За змістом п. п. 1.1., 1.2. цього [PERSON] зобовязується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, визначений у п. 7.1. цього [PERSON]. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагороди, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим [PERSON], зазначені у розділі 7 [PERSON]. Кредит надається в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, а також інші види, іпотеки, поруки й т. п., надані Банку з метою забезпечення зобовязання за даним [PERSON]. 13 липня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (тепер та далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] укладено іпотечний договір (далі Іпотечний договір) (т. 1, а. с. 11-13). Відповідно до п. 1 Іпотечного договору предметом цього договору є надання [PERSON] в іпотеку майна, зазначеного у п. 35.3. цього [PERSON] у забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право у разі невиконання [PERSON] зобовязань забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами [PERSON]. Пунктом 35.3. Іпотечного договору передбачено, що у забезпечення виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором та [PERSON] зобовязань за цим договором, [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та приватизовану земельну ділянку площею 1341,10 кв. м за адресою: вул. Перемоги, 4, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область. Згідно п. 20.12 Іпотечного договору обовязком [PERSON] є ненадання документів у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у Предметі іпотеки без письмової згоди на це Іпотекодержателя. Судом при постановленні рішення від 30 жовтня 2013 року встановлено, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2012 року у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12 липня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 101177,66 грн звернено стягнення на предмет іпотеки житловий будинок за адресою: вул. Перемоги, 4, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область. Відповідно до змісту ст. 6 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. За змістом ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. За змістом ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Вищезазначені факти та відповідні їм правовідносини були підставою для ухвалення Долинським районним судом Кіровоградської області рішення від 30 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 березня 2014 року про виселення відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також зняття із реєстраційного обліку їх місця проживання у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Перемоги, 4, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область. Судом вище зазначалось, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Частиною 1 ст. 362 ЦПК України передбачено, що заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. [PERSON] з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України просить переглянути судове рішення відповідач у цивільній справі [PERSON] За змістом п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Абзацом 2 п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» передбачено, що обставини, які обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Отже, необхідною умовою нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2015 року визнано недійсним іпотечний договір укладений 13 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 2477 (т. 2, а. с. 116-120). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, ст. 204 ЦК України проголошує презумпцію правомірності правочину. Усі інші треті особи, у тому числі державні органи, не можуть нехтувати правами і обов'язками, що виникли в учасників такого правочину, а відтак не повинні порушувати ці права та не перешкоджати здійсненню їх обов'язків за винятком, зокрема випадку встановлення недійсності правочину судом. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Частиною 1 ст. 236 ЦК України передбачено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Беручи до уваги вищезазначені правила можливо дійти висновку, що оспорюваний правочин є правомірним до визнання його судом недійсним. При цьому у разі визнання судом оспорюваного правочину недійсним він є таким, тобто недійсним, з моменту його вчинення. За змістом ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає, зокрема на підставі договору. З огляду на вищезазначені правила слід дійти висновку, що при ухваленні Долинським районним судом Кіровоградської області рішення від 30 жовтня 2013 року не було відомо та не могло бути відомо, що іпотечний договір від 13 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] є недійсним, оскільки правомірність цього правочину презюмувалась. Недійсність цього правочину встановлена рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2015 року, тобто після постановлення судом першої інстанції рішення, що є предметом перегляду за нововиявленими обставинами. Правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, про що судом зазначалось, тобто факт недійсності іпотечного договору існував на момент ухвалення судом першої інстанції рішення, що є предметом перегляду у цій справі. Тобто можливо стверджувати, що такі обставини є нововиявленими. За змістом п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Той факт, що іпотечний договір від 13 липня 2007 року укладений між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 2477 є недійсним з моменту його вчинення, є істотною обставиною, оскільки недійсність цього правочину на момент ухвалення судового рішення, що є предметом перегляду у цій справі спростовує факти, покладені в основу цього судового рішення, впливає на висновку суду під час його ухвалення таким чином, що якби обставини недійсності іпотечного договору були відомі особам, які брали участь у справі то зміст цього рішення був би іншим, зокрема відпали би підстави для застосування до спірних правовідносин правил, що містяться у Законі України «Про іпотеку», а також інших спеціальних правил, у тому числі ЖК України, спрямованих на забезпечення захисту прав, що виникли з іпотечних правовідносин, тобто відпали би підстави з яких заявлено позов у цивільній справі. З огляду на вищезазначене, суд убачає підстави для задоволення цієї заяви [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Задоволені рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2013 року вимоги немайнового характеру ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягали оплаті судовим збором у розмірі 107,30 грн, відповідно з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню на користь [PERSON] понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у розмірі 118,03 грн, тобто 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved