overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Києво- Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що виконкомом Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області він зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 2. Від шлюбу вони мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально- протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З серпня 2014 року з дружиною спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив суд розірвати між ним та [PERSON] шлюб, зареєстрований 10 травня 2003 року виконкомом Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 2 В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 травня 2003 року виконкомом Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 2. що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 213901, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 102893 та дочку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I- ОК№ 017798. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. їхня сім'я розпалася, з серпня 2014 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] просила залишити їй прізвище «Арполенко», а тому суд залишає прізвище відповідачці після розірвання шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд розірвати його шлюб з відповідачкою [PERSON], зареєстрований 18.02.1995 року Бердичівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис за №96. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що подружні стосунки з відповідачкою припинились, сторони втратили взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сімю, спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для примирення, збереження шлюбу немає. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечила проти їх задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін (а.с.6), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати його шлюб з відповідачкою [PERSON], зареєстрований 09 серпня 2005 року міським відділом РАЦС Бердичівського МРУЮ Житомирської області, актовий запис №406. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що подружні відносини припинились досить давно, почали виникати непорозуміння щодо побудови сімї, подружжя втратило взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сімю та ведення спільного господарства. Протягом останнього часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу та підстав для примирення немає. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, не заперечила проти його задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.5) та врахувавши обставини справи, викладені в позовній заяві, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Заяв від сторін щодо примирення подружжя суду не надавалось. Враховуючи вище викладене та те, що стосунки в сторін розладналися, вони як сім'я не проживають, миритися не бажають, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачки в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 30 червня 2001 року між сторонами у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис за № 346. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство (з березня 2015 року), збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. До судового засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, на розірванні шлюбу наполягають. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з 2003 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через постійні сварки. На даний час подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. В судове засідання сторони не зявились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 13-14). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 06 червня 2003 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 353 (а.с. 6). З пояснень позивача вбачається, що їх сімя фактично розпалась через через постійні сварки. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з листопада 2013 року. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 серпня 2008 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №581. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони не проживають разом з серпня 2015 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 16 серпня 2008 року між ним та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності остання до суду не подавала. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 16 серпня 2008 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №581 (а.с.10). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не проживають разом з серпня 2015 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 14 серпня 2004 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає х відповідачем. Шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сімя розпалась остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила задовольнити. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 14 серпня 2004 року зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького МУЮ, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 217 та повторно видано свідоцтво про шлюб [PERSON] 1-ЖС № 054040. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] 1-НО № 249196, виданого 09.04.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, 25 березня 2009 року народився [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачки про припинення стягнення аліментів. У позовній заяві вказує, що з січня 2000 року по грудень 2002 рік однією сімєю без реєстрації шлюбу проживав разом з відповідачкою [PERSON] Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після припинення спільного проживання залишилася проживати з відповідачкою. Рішенням Кобеляцького районного суду від 19.06.2007 року з позивача [PERSON] на користь відповідачки Богми ([PERSON] ) було стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини заробітку. Однак, з вересня 2015 року донька проживає разом з ним і знаходиться на його повному матеріальному утриманні, оскільки відповідачка зловживає спиртними напоями та не піклується про неї. Позивач прохав припинити стягнення з нього аліментів. В судовому засіданні позивач [PERSON]С позов підтримав повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Від неї надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без її участі. Представник відділу опіки та піклування Кобеляцької РДА проти позову не заперечував. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Рішенням Кобеляцького районного суду від 19.06.2007 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку. (а.с.7). Згідно довідки виконкому Кобеляцької міської ради та акту обстеження житлово-побутових умов дитина проживає з позивачем і повністю знаходиться на його утриманні(а.с.10). Відповідно до ст. ст. 179-181 СК України аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Оскільки дитина, на утримання якої присуджені аліменти, проживає з батьком і знаходиться на його утриманні, мати дитини не бере участі у вихованні і утриманні дитини, суд вважає припинити стягнення аліментів з позивача на період проживання з ним дочки [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вони з відповідачем з липня 2013 року шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, на даний час втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе через постійні суперечки з різних питань сімейного життя. На даний час подружжя проживає окремо. Спір про поділ спільного майна подружжя в даний час відсутній, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Сторони в судове засідання не зявилася, але надали суду письмові заяви в яких просить справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 05 вересня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1103 (а.с. 3 ). Від спільного шлюбу сторони мають не повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини сторони не підтримують з липня 2013 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вони з відповідачем з червня 2015 року шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що 20 вересня 2008 сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1267. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до положення ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони по справі з червня 2015 року не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 17 листопада 1989 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 23.07.1992 року народилась дочка [PERSON]. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Шлюбні стосунки між сторонами припинилися близько трьох років тому з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 17 листопада 1989 року зареєстрували шлюб у Чульманській селищній раді міста Нерюнгрі Якутської АРСР, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 184 та видано свідоцтво про укладення шлюбу Серії І-СН № 453934. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved