Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача - ТОВ «Техно Дім Груп», в якій прохає: розірвати договір купівлі-продажу телевізора марки Samsung моделі QE55Q7F, що укладено 27 грудня 2017 року, стягнути з відповідача сплачені нею за телевізор кошти у сумі 31325 гривень та пеню за прострочення виконання свого обов'язку по наданню їй оплаченого нею телевізора договору у сумі 79878 гривень 75 копійок (а.с. 1-3). В обґрунтування позовних вимог вказала, що 28 грудня 2017 року нею було сплачено кошти на рахунок ТОВ «Техно Дім Груп» за телевізор марки Samsung моделі QE55Q7F у сумі 31325 гривень. Однак вже з 01 січня 2018 року сайт відповідача techno-dim.net перестав працювати, телефоні, вказані на сайті, були відключені. Телевізор їй не був доставлений. Після чисельних спроб зв'язатися з менеджерами компанії відповідача, вона зрозуміла, що продавець є недобросовісним та ненадійним. Тому вона 03 січня 2018 року звернулася із заявою до ПАТ «Сбербанк», який обслуговує розрахунковий рахунок ТОВ «Техно Дім Груп» з проханням заблокувати сплачену нею суму на вихід з розрахункового рахунку. Ухвалою суду від 06 квітня 2018 року у справі відкрито провадження, судове засідання призначено на 30 травня 2018 року на 14 годину 30 хвилин (а.с. 14). Ухвалою суду від 30 травня 2018 року відповідача викликано шляхом розміщення на веб-порталі судової влади України оголошення про виклик у судове засідання на 26 червня 2018 року на 16 годину 00 хвилин (а.с. 24). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Відповідач, в силу вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але його представник у судове засідання не з'явився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 25). Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 280, 288-289 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності відповідача та ухвалив заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27 грудня 2017 року [PERSON] та ТОВ «Техно Дім Груп» уклали усний договір купівлі-продажу телевізора марки Samsung моделі QE55Q7F, на виконання якого [PERSON] було сплачено ТОВ «Техно Дім Груп» кошти у сумі 31325 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0.928399491.1 від 28 грудня 2017 року (а.с. 4). Проте, до цього часу відповідач не виконав свій обов'язок та не надав позивачу оплачений товар. Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення; суд може захистити цивільне право чи інтерес іншим способом, що встановлений договором чи законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Нормою ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Приписами частини 3 ст. 698 ЦК України встановлено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. [PERSON] 28 грудня 2017 року через мережу Інтернет вирішила придбати у ТОВ «Техно Дім Груп» телевізор марки Samsung моделі QE55Q7F, за що сплатила на рахунок цього підприємства кошти у сумі 31325 гривень. Після сплати товару ТОВ «Техно Дім Груп» до теперішнього часу позивачу товар не поставив. Тому, у зв'язку з невиконанням зобов'язання, суд вважає за необхідне розірвати договір купівлі-продажу телевізора марки Samsung моделі QE55Q7F та стягнути з відповідача кошти у сумі 31325 гривень, сплачені позивачем за товар. Відмовляючи позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача неустойки суд виходить з того, що оскільки позивач наводить невірний розрахунок неустойки,

Outcome: partial