Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно їхньої дочки [PERSON] , [INFO] , та зміни розміру аліментів на її утримання в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця і до повноліття дитини. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 07 вересня 2011 року та у період спільного проживання в них народилась дитина [INFO] [PERSON] . Вказує, що самостійно виховує доньку, а відповідач з дня народження дитини батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку не виконує, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Спільна донька в своєму віці фактично батька не знає та з моменту народження його не бачила. [PERSON] не виконує своїх батьківські обов`язки без поважної причини. В свою чергу позивачка змушена утримувати дитину, кошти на утримання якої з кожним роком зростають. За рішенням суду з відповідача стягується аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 09.11.2010 року і до повноліття дитини. Проте відповідач свідомо не сплачує аліменти, внаслідок чого станом на день звернення до суду утворилась заборгованість в сумі 102 727 грн. Однак, матеріальне становище позивачки погіршилось, оскільки дитина відвідує школу та навчається у 4-му класі, а тому витрати на її утримання постійно зростають. На момент звернення до суду позивачка не має можливості працювати. Відповідач працездатний, здоровий, в нього на утримані відсутні інші не працездатні особи, а їй самотужки важко утримувати дитину. В зв`язку з цим просить змінити розмір стягуваних за рішенням суду аліментів зі щомісячних в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/3 частину та позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] - адвокат Кашин В.А. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзиву не направляв, клопотань не заявляв. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області також подав до суду заяву, яким підтримав позов та просив справу розглянути без його участі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду в Хмельницькій області від 28 травня 2020 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07.09.2011 року розірвано. У період шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка проживає з матір`ю та фактично перебуває на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки [PERSON] ухиляється свідомо, без поважних на те причин. Так, судом встановлено, що відповідач не спілкується з нею, не цікавиться її здоров`ям, не бере ніякої участі у її вихованні та навчанні, вирішенні побутових та життєвих питань, не виявляє щодо неї батьківського піклування та турботи, не підтримує матеріально, заборгованість по присуджених за рішенням суду аліментів становить 102 727 грн. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 18.02.2010 року; рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07.09.2011 року про розірвання шлюбу між сторонами; рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09.02.2011 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.11.2010 року і до її повноліття; свідоцтвом про шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 15.08.2013 року; свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 12.06.2015 року; довідкою, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міської ради від 18.09.2019 року за № 1293/03-17/2019, згідно якої [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] ; довідкою-розрахунком Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби від 13.09.2019 року за № 14.9-30/24067, згідно якого станом на 01.09.2019 року заборгованість становить 102 727,86 грн.; довідкою про склад сім`ї [PERSON] , виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міської ради від 18.09.2019 року за № 7981; довідкою про участь батьків учениці 4-Б класу у шкільному житті дитини у Старокостянтинівському ліцеї ім. М.С. Рудяка, згідно якої батько [PERSON] не підтримує контакт з школою, із вчителями не спілкується; довідкою про доходи [PERSON] ; актом обстеження умов проживання [PERSON] від 01.10.2019 року, складений виконавчим комітетом служби у справах дітей Старокостянтинівської міської ради. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області у своєму висновку від 07.10.2019 року № 549/02-01/2019 року вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] є доцільним і відповідає інтересам дитини. Відповідно до положень п. 2 ч. 1ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON] , а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно цієї дитини. При цьому, суд також бере до уваги вищезазначений письмовий висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Щодо позовних вимог про збільшення розміру аліментів. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09.02.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.11.2010 року і до її повноліття. За інформацією Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби від 13.09.2019 року за № 14.9-30/24067 по розрахункам заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] вбачається, що станом на 01.09.2019 року заборгованість становить 102 727,86 грн. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із положень ч. 1 ст. 184 СК України слідує, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз положень ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: суттєві зміни матеріального та сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Така зміна обставин має настати після того, як суд або батьки (за домовленістю) визначили первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати, як положення ст. 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). В суді позивачкою доведено суттєві зміни її матеріального стану, необхідність в збільшенні витрат на утримання, розвиток дитини та спроможність відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж визначено в попередньо ухваленому судовому рішенні. Визначаючи новий розмір аліментів, судом враховано стан здоров`я та вік дитини сторін, перебування дитини на повному утриманні матері, суд також врахував, що відповідач є здоровою, працездатною особою, відсутність в нього на утриманні інших непрацездатних осіб, тому він спроможний та зобов`язаний надавати таку допомогу. Таким чином позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 768 грн. 40 коп. судових витрат по сплаті судового збору в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Крім того, при подачі даного позову позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнялась від сплати судового збору за позовні вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів, а тому судовий збір в цій частині в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved