Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У квітні 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд», про відшкодування завданої майнової шкоди, посилаючись на те, що між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 101033 від 05 жовтня 2015 року, згідно умов якого страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу автомобіля «TOYOTA AURIS», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 28 квітня 2016 року в м. Буча Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля «TOYOTA AURIS», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований автомобіль в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2016 року особою винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON]. Відповідно до ремонтної калькуляції № UA20160428 від 24 травня 2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу становить 18\~998 грн. 95 коп.. Відповідно до рахунку-фактури № АС-00002177 від 24 травня 2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу становить 19\~098 грн. 95 коп.. Згідно умов договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 19\~098 грн. 95 коп.. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 29 квітня 2016 року, страхового акту № UA2016042800005/L01/01 від 16 червня 2016 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Скайд» за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7019735, яким передбачено ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого в сумі 100\~000 грн. 00 коп.. Незалежно від того чи була забезпечена цивільно-правова відповідальність особи винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди за полісом, страховик після виплати страхового відшкодування має право предявити позов про відшкодування завданої майнової шкоди безпосередньо до особи винної в настанні ДТП. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] «Страхова компанія «ПЗУ Україна» просив стягнути з [PERSON] відшкодування майнової шкоди в розмірі 19\~098 грн. 95 коп.. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала і заперечувала проти його задоволення. У судове засідання представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Скайд» не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2016 року о 08 год. 35 хв. в м. Буча по вул. Горького, водій [PERSON], керуючи автомобілем «TOYOTA AURIS», державний реєстраційний номер [NUMBER], не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого допустила наїзд на автомобіль «TOYOTA AURIS», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Своїми діями [PERSON] вчинила адміністративне правопорушення, передбачене за ст. 124 КУпАП. Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2016 року визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.. Внаслідок ДТП яке відбулося 28 квітня 2016 року був пошкоджений автомобіль «TOYOTA AURIS», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Автомобіль «TOYOTA AURIS», державний реєстраційний номер [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований [PERSON] в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до договору страхування АМ № 101033 від 05 жовтня 2015 року. За заявою власника пошкодженого транспортного засобу «TOYOTA AURIS», державний реєстраційний номер [NUMBER] позивач [PERSON] «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 19\~098 грн. 95 коп.. Згідно ремонтної калькуляції № UA20160428 від 24 травня 2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу становить 18\~998,95 грн.. Згідно рахунку-фактури № АС-00002177 від 24 травня 2016 року сума страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «TOYOTA AURIS», державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 19\~098,95 грн.. Відповідно до страхового акту № UA2016042800005/L01/01 від 16 червня 2016 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» проведено [PERSON] виплату страхового відшкодування у розмірі 19\~098,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 43099 від 17 червня 2016 року. Таким чином, сума регресної вимоги до [PERSON] становить 19\~098 грн. 95 коп.. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що на момент настання дорожньо-транспорної пригоди, а саме 28 квітня 2016 року цивільно-правова відповідальність [PERSON], яка керувала транспорним засобом «TOYOTA AURIS», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Скайд» за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7019735, яким передбачено ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого в сумі 100\~000 грн. 00 коп.. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Вказана правова позиція викладена Верховним судом при розгляді справи № 6-2587цс15 в постанові від 23 грудня 2015 року. Оскільки відповідно до вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки, то вбачається, що до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перейшло право вимоги у порядку суброгації, а тому сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 19\~098,95 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача саме в порядку суброгації. Враховуючи, що винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 28 квітня 2016 року визнано відповідачку [PERSON], а позивачем доведено факт виплати страхового відшкодування у розмірі 19\~098,95 грн., суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню і з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 19\~098,95 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved