Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося. Тому, за спільною домовленістю вирішили припинити шлюбні відносини, так як не бажають перебувати у шлюбі. Крім того, заявники дійшли згоди щодо виховання та утримання спільного сина. На підставі викладеного, просили розірвати між ними шлюб. В судове засідання заявники не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду подали заяви, у яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, крім того зазначили, що підтримують вимоги заяви та просять розірвати шлюб. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених заявників та вимоги заяви задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 09 червня 2016 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управляння юстиції у м. Києві, актовий запис №995 від 09 червня 2016 року (а.с. 7). Заявники мають сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Як зазначили заявники при зверненні до суду, вони дійшли згоди щодо розірвання шлюбу та відсутністю наміру його продовжувати. За приписами ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України. При цьому, згідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, і справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Разом з тим, положеннями ч.ч. 1,2 ст. 109 СК України визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Як встановлено у судовому засіданні, 13.04.2018 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участь батьків у її вихованні. За умовами зазначеного договору заявники визначили, що місцем поживання дитини після розірвання шлюбу - місце проживання матері та встановили обов'язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти та в разі необхідності додаткові витрати, визначили взаємні права та обов'язки щодо дитини. Договір між заявниками посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забавською Н.В., зареєстровано в реєстрі за №580. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Частиною ж 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи за даною заявою не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення інтересів заявників чи спільної дитини та можливість збереження шлюбу між заявниками. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається (ч. 8 ст. 294 ЦПК України). При реєстрації шлюбу заявник [PERSON] змінив прізвище, проте, бажає і надалі залишити вказане прізвище. За положеннями ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене,

Outcome: approved