Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є її батьком. В період спільного проживання батько піклувався про неї, надавав матеріальну підтримку, але в даний час добровільно надавати допомогу не бажає. На даний час позивач навчається в Немирівському коледжі будівництва, економіки та дизайну ВНАУ на денному відділенні на ІІ курсі, на базі 11 класів та потребує матеріальної допомоги. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 3000 грн, щомісячно на період навчання. Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. 05 листопада 2019 року від позивача [PERSON] надійшла заява про зменшені позовні вимоги, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 500 грн щомісячно на період навчання. З матеріалів справи видно, що відповідач отримав заяву про зменшені позовні вимоги, зменшені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що позивач народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю записана [PERSON] (а.с. 5). Згідно довідки Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області № 2605 від 17 вересня 2019 року [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с. 8). Як видно з копії договору № 9 про надання освітніх послуг, укладеного між Немирівським коледжом будівництва, економіки та дизайну Вінницького національного аграрного університету та [PERSON] , [PERSON] навчається на денній формі навчання у даному закладі освіти за спеціальністю Геодезія та землеустрій з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року (а.с. 7). В довідці № 382 від 19 вересня 2019 року вказано, що [PERSON] дійсно навчається в Немирівському коледжі будівництва, економіки та дизайну ВНАУ на денному відділенні на ІІ курсі, на базі 11 класів (а.с.6). З копії довідки № 302 від 02 вересня 2019 року видно, що рік закінчення коледжу [PERSON] -30.06.2022 рік (а.с.15). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись із [PERSON] на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 07 жовтня 2019 року до закінчення [PERSON] навчання. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 07 жовтня 2019 року. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 768,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved