Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

у квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґругнування позовних вимог зазначила, що з 16.05.2013 року була прийнята на посаду контролера харчової продукції Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Перший столичний хлібозавод». 04.03.2014 року наказом №38-к звільнена з займаної посади за п.2 ст. 41 КЗпП України. Вважає звільнення її з посади контролера незаконним та безпідставним. Відповідачем було порушено процедуру звільнення - вимоги ст. 47 КЗпП України. Їй було відмовлено у видачі копії наказу про звільнення з роботи і лише після звернення з заявою на адресу відповідача, копія наказу була надіслана поштою. Крім того, вважає, що контролер харчової продукції не може бути звільнений за п.2 ст. 41 КЗпП України, оскільки в роботі контролера з матеріальними цінностями відсутня ознака безпосередності. Вона ж, згідно своїх посадових обов»язків не є працівником, який отримує матеріальні та грошові цінності під звіт та з нею не було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, а отже вона не відноситься до кола праціників, яких можна звільнити за цією статтею. Також зазначає, що причини її звільнення, викладені в наказі №38к від 04.03.2014 року, не відповідають дійсності. Вона не вчиняла жодних винних дій. Відповідач жодного акту, який би свідчив про порушення нею умов трудового договору, не складав, фактів вчинення розкрадання, хабарництва чи то інших корисливих порушень, не встановив. Оскільки відповідач звільнив її без законної на то підстави, позивачка заявила позовну вимогу про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Стосовно оголошених їй доган пояснила наступне. З приводу начебто необлікування 120 штук булочки «Смачненької» 29.01.2014 року, вона написала пояснення, якого з невідомої причини у відповідача немає. Вона облікувала все, що їй видали. Технолог повідомила, що був порушений технологічний процес. 09.02.2014 року вийшла пересортиця 86 штук булочки «Чорна смородина», оскільки вона її обліковувала, коли булочки знаходились у печі і могла їх перепутати, тому що їх було погано видно. Про це вона повідомила начальника зміни. 14.02.2014 року не облікувала 75 штук здоби з повидлом, оскільки комірник [PERSON] помилково забрала вагонку без переміщення. Після встановлення цього факту контролер перемістила булочки. Про цей факт позивачка повідомила начальника зміни. Позивачка зазначила, що викладені вище обставини не є порушенням службових обов»язків, вини її в цьому немає і вона продовжувала працювати. Наказ №41 від 20.02.2014 року про проведення службового розслідування отримала 21.02.2014 року, на територію підприємства в цей день її не допустили. Напередодні 20.02.2014 року вона працювала. В ці дні враховуючи складну ситуацію у місті, робочі просили видати хліб на фірмовий магазин, щоб вони після роботи мали змогу його купити. Хліб був якісний «Дорожній» і вона виписала його на магазин. Як там опинився неякісний хліб, не знає, і відношення до цього не має. Позивачка просила позов задовольнити. Пояснила, що зазнала моральної шкоди у зв»язку з незаконним звільненням, переживала, нервувала, незаконне звільнення призвело до порушення її звичного способу життя. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила про безпідставне звільнення позивачки за п.2 ст.41 КЗпП України. Просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. Пояснила суду, що підставами для видання наказу про звільнення [PERSON] були данні бухгалтерського обліку, пояснення працівників та складені звіти про результати службового розслідування. В результаті проведення службових розслідувань було встановлено факти невиконання позивачкою своїх службових обов»язків, а саме: - 29.01.2014 року позивачка не облікувала 120 штук булочки «Смачненької»; - 09.02.2014 року позивачка допустила пересортицю 86 штук булочки «Чорна смородина», порахувавши її за булочку «Вишенька»; - 14.02.2014 року позивачка не облікувала 75 штук здоби з повидлом; - 20.02.2014 року позивачка видала з виробництва неякісний хліб «Дорожній», не відбракувавши його. Обов»язки контролера харчової продукції встановлені в робітничій (посадовій) інструкції контролера харчової продукції, що затверджена наказом №90 від 28.12.2012 року, яка підписана [PERSON] Своїми діями [PERSON]порушила п.п. 2.1, 2.3, 2.12 посадової інструкції, порушила встановлені на підприємстві правила поводження з матеріальними цінностями. В результаті таких винних дій позивача роботодавець втратив до неї довіру та звільнив за п.2 ст. 41 КЗпП. Про початок проведення службового розслідування [PERSON] була оповіщена шляхом ознайомлення з відповідними наказами. Пояснення [PERSON] надавати відмовлялась, про що складено відповідні акти. За результатами проведеного службового розслідування було складено звіти та видано наказ про накладення на позивачку догани, з якими вона була ознайомлена після закінчення розслідування. Звіти про результати службового розслідування є актами, що свідчать про порушення позивачкою умов трудового договору. Пояснила, що встановлення порушень, допущених працівником на даному підприємстві потребує розслідування, оскільки робота цеху має специфіку - вона добова і безперервна. Встановити причини допущених порушень можна дослідивши бухгалтерію, накладні, програму С-1 тощо. Представник відповідача вважає звільнення законним і обґрунтованим. Моральної шкоди позивачу підприємством не завдано та, крім того, завдання такої шкоди позивачем не доведено в судовому засіданні. Просила в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши сторони, свідків [PERSON], начальника зміни [PERSON], комірника [PERSON], дослідивши письмові докази у справі встановив наступне. Наказом №64к від 16.05.2013 року [PERSON] прийнята на роботу контролером харчової продукції ТОВ «Перший столичний хлібозавод». Наказом № 38к від 04.03.2014 року [PERSON] звільнено за п.2 ст. 41 КЗпП України у зв»язку з втратою довіри. Згідно звіту про результати службового розслідування проведеного згідно наказу від 20.02.2014 року №41 встановлено факт необлікування [PERSON] булочки «Смачненької». Позивачка своєї вини у необлікуванні булочок не визнала. Пояснила суду, що надавала пояснення з цього питання, де зазначила, що технолог [PERSON] повідомила їй, що був порушений технологічний процес. Усно вона нічого не пояснювала. Своє пояснення згодом вона віддала [PERSON] [PERSON] також написала з цього приводу, що був порушений технологічний процес замісу, а тому кількість булочок є меншою. Свідок [PERSON], яка раніше працювала змінним технологом у 4 бригаді підтвердила, що [PERSON] писала доповідну з даного питання, та коли і як вже не пом»ятає. Факт не облікування булочки «Смачненької» у кількості 120 штук підтверджується поясненнями свідка [PERSON]- начальника зміни №4, в якій працювала [PERSON] Свідок підтвердила викладене в своїй службовій записці, а саме: прийнято на початок зміни - 468 шт.; випекли згідно замовлення - 1520 шт.; залишок готової продукції в цеху, підрахований в 7:20 год. для передачі зміни - 320 шт., відгружено в склад готової продукції за зміну - 1668 шт. 468+1520-1668=320 шт. Контролер зміни [PERSON] відобразила в журналі залишків готової продукції 200 шт. булочки, що і підтвердила в присутності начальника виробництва [PERSON], майстра, бухгалтера. Факт необлікування булочки «Смачненької» також підтверджується пояснювальною запискою бухгалтера, оборотом продукції по хлібопекарському цеху на 29.01.2014 року нічної зміни - залишок на кінець зміни повинен був становити 320 шт., а не 200 шт., як зазначила [PERSON] в журналі обліку залишків. Суд приймає до уваги відсутність журналу обліку залишків на час розгляду справи, проте позивачкою не надано інших доказів на підтвердження іншої кількості залишку. Як пояснили сторони журнал обліку залишків є чорнеткою для контролера, а самі залишки відображаються у сальдовій звітності, що надається бухгалтером. Актом від 30.01.2014 року підтверджується відмова [PERSON] надати пояснення з даного приводу. Зі звіту про роботу зміни (а.с.53) вбачається, що повинно бути випечено 1520 булочок, що також підтверджує розрахунок залишку в кількості 320 штук. Крім того, даний факт підтверджується накладними на переміщення продукції від 29.01.2014 року (а.с.46-52) в кількості 1668 шт. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним порушення [PERSON] обов»язків контролера харчової продукції відповідно до робітничої (посадової) інструкції, що затверджена наказом №90 від 28.12.2012 року, згідно п.2.5. якої контролер веде облік виробленої продукції, п.2.6 контролер несе відповідальність за видачу продукції в експедицію, п.2.9 контролер веде облікову документацію та журнал установленої форми. Необлікувавши 120 штук булочки «Смачненька» [PERSON] порушила зазначені вище пункти посадової інструкції, не провівши належним чином облікування продукції. Будь-яких доказів на спростування встановленого факту необлікування булочки «Смачненької» позивачка суду не надала. Звітом про результати службового розслідування проведеного згідно наказу від 20.02.2014 року №41 підтверджується факт пересортиці. Відповідно до звіту, пояснень свідка начальника зміни [PERSON] встановлено, що 08.02.2014 року під час приймання зміни о 20:00 год. від бригади №2 при підрахунку залишків готової продукції контролерами бригади №2 [PERSON] та бригади №4 [PERSON] було неправильно підраховано залишки булочки «Вишенька» та «Чорна смородина». В результаті чого булочка «Чорна смородина» в кількості 86 штук була порахована як «Вишенька». В зв»язку з цим виникла пересортиця, що вплинуло на видачу продукції. Також свідок пояснила, що булочки випікаються у ротаційних печах, які є скляними та обертаються навколо себе, тому контролер мала можливість правильно порахувати і відрізнити булочки. Крім того, накладні по переміщенню автоматично відображаються у програмі С-1, якою підтверджено цей факт. [PERSON] визнала факт пересортиці у своїй пояснювальній від 09.02.2014 року. В судовому засіданні пояснила, що пересортиця іноді трапляється, булочки знаходились у печі і вона не мала можливості їх перевірити і тому сталася помилка, про що вона доповіла начальнику зміни [PERSON] Допустивши пересортицю контролер [PERSON] не виконала своїх посадових обов»язків - п.2.5 посадової інструкції, відповідно до якого контролер веде облік виробленої продукції на зміні по асортименту та по печах. Звітом про результати службового розслідування проведеного згідно наказу від 20.02.2014 року №41 підтверджується факт недогрузу булочки здобної з повидлом. Встановлено, що 14.02.2014 року у нічну зміну було надане замовлення на виготовлення здоби з повидлом в кількості 216 шт. Було вироблено та надано в експедицію 220 шт. При звірці відвантаження було виявлено нестачу 75 шт. Контролеру [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення з даного факту. Надавати письмові пояснення контролер відмовилась, про що було складено акт [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Факт недогрузу здоби з повидлом підтверджується свідком [PERSON], яка також підтвердила, що [PERSON] відмовилась дати пояснення, та що свідок контролюючи з»ясувала недостачу, яка підтвердилась документами - накладними на переміщення та бухгалтером у програмі С-1. Згодом нестача виявилась переданою до комірника, але без документів на переміщення. В судовому засіданні позивачка пояснила, що вантажники помилково відвантажили вагонку з 75 шт. без накладної переміщення, ця здоба була у комірника і її вини в цьому немає. В судовому засіданні свідок [PERSON] - комірник, - пояснила, що в той день вночі була велика викатка продукції і, може бути, що вантажники без переміщення забрали 4 лотка з 75 шт здоби. Переміщення по накладним було зроблено після відвантаження до комірника, коли продукція була знайдена. Зазначене підтверджується накладними на переміщення від 14.02.2014 року (а.с.58-60) №Х-00002620 на 144 шт, № Х-00002634 на 1 шт, а згодом окремо № Х-00002641 на 75 штук. Своїми діями контролер [PERSON] знову порушила посадову інструкцію щодо обов»язку здійснювати облік виробленої продукції та відповідальності за видачу продукції в експедицію. Наказом №36-к від 03.03.2014 року [PERSON] оголошено догану на підставі звіту про результати службового розслідування від 03.03.2014 року, проведеного згідно наказу №41 від 20.02.2014 року. Позивачка з наказом ознайомлена та не погодилась, проте наказ не оскаржила. Судом встановлено, що 20.02.2014 року в денну зміну було проведено пробну випічку нового по формі та рецептурі хліба «Тостового». Зазначене підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працювала змінним технологом у бригаді №4 зі [PERSON], та пояснила, що вона брала участь як технолог у випічці хліба «Дорожнього», списання його було по хлібу «Дорожньому» та форма «Тостового», але рецептуру його не вивчала. Свідок послалась на те, що подробиць не пом»ятає за сплином часу. Процесу замішування хлібу [PERSON] не стосується як контролера. Проте своє пояснення від 28.02.2014 року свідок не спростувала. В даній пояснювальній записці засвідчено, що 20.02.2014 року з 8:00 до 20:00 год. було проведено пробну випічку нового виду по формі та рецептурі хліб «Тостовий». Списання сировини було проведено згідно норм, зазначених в рецептурі хліба «Дорожній». Актом від 21.02.2014 року встановлено, що в цей день в приміщенні фірмового магазину при перевірци фактів, викладених у службовій записці [PERSON], було виявлено 11 штук хліба «Дорожнього» неякісного, а саме: неповна вага 70-90г, ввігнута верхня скоринка, має тріщини на поверхні. Видача хліба «Дорожнього» на реалізацію підтверджується товаро-транспортною накладною № ХБ-0030734 від 20.02.2014 року. Крім того, даний факт невідбраковки хліба «Дорожнього» контролером [PERSON] підтверджується звітом від 03.03.2014 року про результати службового розслідування проведеного згідно наказу від 27.02.2014 року № 48. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що вважає даний факт неприпустимим, роботодавець дуже прискіпливо відноситься до якості хліба, і така самовільна поведінка в порушення вимог посадової інструкції [PERSON] призводить до втрати довір»я покупця до хлібозаводу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила викладене в своїй службовій записці від 21.02.2014 року про те, що [PERSON] самовільно відпустила хліб «Дорожній» вагою 0,6 кг у магазин фірмової торгівлі 20.02.214 року о 19:40 год для реалізації, не склавши при цьому акта відбраковки. Про даний випадок вона випадково дізналась від продавця магазину [PERSON], яка на наступний день попросила вирішити , що робити з 11 шт. нереалізованого браку хліба «Дорожнього». Крім того, пояснила, що даний хліб був високорецептурний пробної випічки, проте затвердженої рецептури не мав, технолог акт пробної випічки не склала, а контролер [PERSON] не склала акту відбраковки, не поставила до відома її як начальника зміни і випустила хліб на реалізацію, чого не мала права робити. Це є грубим порушенням інструкції. Цей хліб купували інші люди, а не тільки працівники, що підриває авторитет роботодавця на ринку. Пояснила, що бачила цей хліб, він на відміну від «Дорожнього» випікався під кришками, має прямокутну форму «Тостового», іншу вагу, тісто з-під кришок вилізло і мало такий вигляд. В судовому засіданні позивачка з даного питання пояснила, що іноді має місце таке, що працівники просять передати до фірмового магазину певний хліб, який потім викуповують і вона не бачить в цьому порушень. Так і 20.02.2014 року вона відпустила небракований хліб «Дорожній» до фірмового магазину, хліб був якісний, і в той час взимку, за складних обставин, що відбувались у державі, працівники попросили видати цей хліб. Відбраковку не здійснювала, оскільки хліб був якісний. Де в магазині фірмової торгівлі з»явилось 11 хлібин неякісного хліба «Дорожнього» на наступний день, вона не знає. Вважає, що на продавця, пекаря, комірника вплинула адміністрація, щоб вони написали свої пояснення, оскільки відповідач відноситься до неї упереджено. Суд критично відноситься то таких пояснень позивачки, оскільки вони є суперечливими і спростовуються актом та поясненнями технолога, начальника зміни. Крім того, позивачка сама визнала, що вона видавала цей хліб в магазин як «Дорожній» та високорецептурний і вона саме на прохання працівників передала його до магазину. Доказів на спростування даного факту позивачка суду не надала. Суд критично відноситься до пояснень представника позивача в тому, що [PERSON] випустила якісних хліб до магазину, оскільки його прийняли по товаро-транспортній накладній та в магазині. Зазначене спростовується звітом та рядом поясень, зокрема приймальника-здавальника, пекаря, які не спростовані іншими доказами в судовому засіданні та фактично підтверджують знаходження бракованого хліба в магазині і поясення самої позивачки щодо направлення хліба для викупу працівниками. Крім того, в свєму поясенні директору ТОВ [PERSON] від 27.02.2014 року сама підтвердила, що працівники бригади, а саме пекар [PERSON] попросили її віддати хліб «Дорожній», щоб ввечері його купити і хліб не був бракований. [PERSON] надала пояснення, що хліб був пробний, але називався «Дорожній» пояснила, що рецептура дуже добра, покращена і пробна. Таким чином, [PERSON] невідбракувавши пробну випічку, а видавши в експедицію, порушено п. 2.6 робітничої (посадової) інструкції, якою передбачено, що контролер здійснює бракеж готової продукції, тобто відбір стандартної продукції від нестандартної. За п.2.3 інструкції контролер при бракуванні продукції складає акт установленої форми, чого позивачка не зробила. За п.2.12 даної інструкції контролер своєчасно повідомляє начальнику зміни, інженеру-технологу про виявлені відхилення в якості продукції,чого позивачка також не зробила. Наполягаючи на тому, що хліб «Дорожній» був якісний, позивачка підтверджує факт його передачі до фірмового магазину. Піддаючи сумніву пояснення продавця магазину, пекаря, приймальника-здавальника, по даному факту, позивачка не заявила про допит їх в якості свідків, доказів на спростування встановленого звітом факту, не надала. Наказом №37к від 03.03.2014 року оголошено догану контролеру харчової продукції бригади №4 [PERSON] на підставі звіту про результати службового розслідування,проведеного згідно наказу №48 від 27.02.2014 року. Наказом №38к від 04.03.2014 року [PERSON] звільнено з посади контролера харчової продукції з 04.03.2014 року у зв»язку з втратою довір»я до неї за п.2 ст. 41 КЗпП України. З даним наказом [PERSON] не погодилась, зазначивши, що не є матеріально відповідальною особою. Судом встановлено, що на підприємстві діє договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 01.02.2012 року, який з [PERSON] не укладено. Робітничою (посадовою) інструкцією контролера харчової продукції,затвердженою 28.12.2012 року, передбачено права, обов»язки та відповідальність. Відповідно до п.2.1 інструкції контролер готової продукції здійснює бракеж готової продукції,тобто відбір стандартної продукції від нестандартної по органолептичним показникам. За п.2.3 при бракуванні продукції складає акт на брак установленої форми. За п.2.6 несе відповідальність за видачу продукції в експедицію, а також продукцію, яка не відповідає вимогам нормативної документації. За п.2.5 контролер харчової продукції веде облік виробленої продукції на зміні по асортименту та по печах,веде облікову документацію та журнал установленої форми (п.2.9),своєчасно повідомляє начальнику зміни, інженеру-технологу про виявлені відхилення в якості продукції (п.2.12). [PERSON] ознайомлена з зазначеною інструкцією під особистий підпис. Посилання на те, що цей підпис не її, позивачка в суді не довела. Враховуючи викладене, суд вважає встановленими факти порущення [PERSON] зазначених вище вимог посадової інструкції, за що правомірно була притягнута до дисциплінарної відповідальності у виді доган, накази про які не оспорювала. Відповіднодо п.2 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених ст. 40 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності,якщо ці дії дають підстави для втрати довір»я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. П.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз»яснено, що звільнення з підстав втрати довір»я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник,який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням,зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати довір»я. Судом встановлено відповідно до вимог робітничої (посадової) інструкції, що до обов»язків контролера харчової продукції відноситься облік готової продукції. Контролер не приймає продукцію, не зберігає, а лише обліковує на виході з пекарського цеху, здійснює переміщення. Таким чином суд прийшов до висновку, що [PERSON] як контролер харчової продукції не є працівником, на якого поширюється дія п.2 ст.41 КЗпП України, оскільки в її трудових функціях відсутня ознака безпосереднього обслуговування грошових, товарних або культурник цінностей, а тому вона не може бути звільнена у зв»язку з втратою довіри. Враховуючи викладене, суд вважає звільнення [PERSON] за п.2 ст. 41 КЗпП України незаконним, позовні вимоги про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, про поновлення її на роботі підлягають задоволенню. На підставі ч.2 ст. 235 КЗпП України суд, поновлюючи [PERSON] на роботі, одначосно приймає рішення про виплату їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до довідки про середню заробітну плату від 14.03.2014 року, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середня заробітна плата 2265,35 грн.+2182,03 грн. (два останні місяці роботи) = 4447,38 грн.: 2=2223,63 грн. х 5 місяців=11118,15 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачкою [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження моральних страждань, додаткових зусиль для організації свого життя, не обґрунтовано розмір визначеної моральної шкоди, тому суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовної вимоги в частині відшкодування моральної шкоди та відмові в задоволенні цих вимог. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved