Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини. Вказуючи на те, що від проживання з відповідачем у цивільному шлюбі вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, позивачка просила суд стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення сином повноліття. Позивач 25 грудня 2015 року подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 13). Відповідач, будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення слухання справи не подав (а.с. 14, 15). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис про народження № 24, виданим 08 травня 2008 року виконкомом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області (а.с. 3). Згідно довідки № 3011 від 27 жовтня 2015 року, виданої виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради, малолітній [PERSON] проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону згідно ч. 2 ст. 184 СК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що дитина проживає разом з матір'ю, її вік, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, те, що він має мінливий дохід, виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та про доцільність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно на утримання сина як це передбачено ч. 1 ст. 184 СК України. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial