Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Гіпек» (далі - відповідач), третя особа: ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» про визнання речового права. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.11.2004 року між нею та третьою особою було укладено договір №3796/322-200 про спільну діяльність з дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] (далі по тексту - договір). За умовами договору, після закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку на [ADDRESS] позивачці мала бути виділена в натурі «Частка пайовика» у вигляді 2-кімнатної квартири на 17 поверсі, під будівельним №69, загальною проектною площею 76,4 кв.м., позивачка же зобов'язувалась внести грошові кошти (пай); запланований строк закінчення будівництва - 2 квартал 2005р. Додатковою угодою до договору №3796/322-200 від 29.11.2013 року сторони погодили зміну назви багатоквартирного житлового будинку на житлово-громадський комплекс по [ADDRESS] (І черга будівництва, 4-секційний будинок), а також номер поверху - на №16, загальна площа - на 87,3 кв.м., та строку передачі спірної нерухомості - на 4 квартал 2013 року. Позивачка умови договору виконала в повному обсязі, однак відповідач, враховуючи умови договору спільної діяльності з будівництва житлово-громадського комплексу [ADDRESS], укладеного між відповідачем та третьою особою від 24.10.2001 року №0991/241-252, не визнає і заперечує майнові прав позивачки на спірне приміщення, не подав до Реєстраційної служби оригінали документів, необхідні для реєстрації права власності позивачки на спірні приміщення,у зв'язку із чим позивачка вимушена була звернутись до суду за захистом своїх прав. Тому позивачка просила суд визнати за нею майнове право на двокімнатну квартиру №69, загальною площею 83,7 кв.м., що знаходиться на шістнадцятому поверсі житлово - громадського комплексу по [ADDRESS] (1 черга будівництва, 4-секційний будинок). В процесі розгляду справи проведено заміну третьої особи ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» на відповідача. В судовому зсіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач 1 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, надіслав до суду письмові заперечення та клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, 24 жовтня 2001 року між відповідачем 1 та відповідачем 2 було укладено договір спільної діяльності з будівництва житлово-громадського комплексу [ADDRESS] за №0991/241-252. Відповідно до п. 4.3.2 укладеного договору між відповідачем 1 та відповідачем 2, останній отримав право залучати кошти юридичних і фізичних осіб для інвестування будівництва. 02.11.2004 року між позивачкою та відповідачем 2 було укладено договір, відповідно до п. 3.2. якого після закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку на [ADDRESS], відповідач 2 зобов'язувався передати позивачці в натурі 2-кімнатну квартиру на 17 поверсі, під будівельним №69, загальною проектною площею 76,4 кв.м. Відповідно до п. 3.1. договору позивачка зобов'язувалась внести грошові кошти (пай) у розмірі еквівалентному 141 530 доларів США у гривнях за курсом НБУ на момент сплати поетапно. За умови виконання позивачкою зобов'язань зазначених у п. 3.1. договору, остання повністю придбаває право на пайову (дольову) участь у будівництві, а відповідач2 втрачає право розпоряджатись часткою пайовика, інакше, як в інтересах і за згодою позивачки (п. 3.7 договору). Достатніми підставами для підтвердження права на пайову участь позивачки є: цей договір і документи, що підтверджують внесення паю у повному обсязі (п. 3.8 договору). За умовами п. 3.4. договору запланований строк закінчення будівництва і здавання об'єкта - 2 квартал 2005р. Додатковою угодою до договору №3796/322-200 від 29.11.2013 року сторони погодили зміну назви багатоквартирного житлового будинку на житлово-громадський комплекс по [ADDRESS] (І черга будівництва, 4-секційний будинок), а також номер поверху - на №16, загальна площа - на 87,3 кв.м., та строку передачі спірної нерухомості - на 4 квартал 2013 року. Судом встановлено, що свої зобов'язання за договором позивачка виконала в повному обсязі, шляхом внесення грошових коштів відповідно до п. 3.1. договору, що визнається відповідачем2 та не заперечується відповідачем 1, а також підтверджується відповідною довідкою від 15.02.2014 року (а.с. 42) про проведення позивачкою повної оплати паю в розмірі 141 530 доларів США, що становить 751 028, 95 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Згідно з ч. 2 ст. 190 ЦК України майнові права визнаються речовими правами. За змістом ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно з п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011р., прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Згідно матеріалів справи, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 03 грудня 2013р. видано Сертифікат серії ІУ №165133371049 відповідності закінченого будівництвом об'єкта: «Будівництво житлово-громадського комплексу на [ADDRESS] (І черга будівництва, 4- секційний будинок)», згідно якого замовником об'єкта є ТОВ «Гіпек». Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 03 грудня 2014р. № 630 новозбудованому житлово-громадському комплексу (1 черга будівництва, 4 секційний будинок) у Шевченківському районі м. Києва присвоєна поштова адреса: [ADDRESS]. Частина 3 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. Відповідно до п.п. 7 і 8 п. 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17 жовтня 2013р. № 868, у разі коли завершення будівництвом об'єкта містобудування та державна реєстрація прав на такий об'єкт за особами, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва, здійснюється після 1 січня 2013р., особа, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва), після прийняття такого об'єкта в експлуатацію подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на такий об'єкт до проведення реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася); затверджений такою особою перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об'єкта будівництва. Документи, подані особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), після виготовлення електронних копій шляхом сканування та розміщення у Державному реєстрі прав, повертаються такій особі. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Верховний Суд України у своєму рішенні від 02 жовтня 2013р. у справі № 6-98цс13 висловив таку правову позицію - виконання грошових зобов'язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об'єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права пов'язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо). Враховуючи, що стороною відповідача1 не подано оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, при цьому, дані документи відсутні у сторони відповідача1 у зв'язку із відсутністю будь-яких відносин між відповідачем1 та відповідачем2, а невизнання майнових прав позивачки з підстав невиконання в повному обсязі відповідачем2 своїх зобов'язань перед відповідачем1 за договором спільної діяльності з будівництва житлово-громадського комплексу [ADDRESS], не ґрунтується на жодних правових підставах та суттєво порушує законні права позивачки, суд приходить до висновку, що діями відповідача1 порушені майнові права позивачки на своєчасне отримання у власність нерухомого майна, за яке нею повністю сплачені кошти. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та виходячи з того, що позивачка позбавлена права отримати необхідні документи для реєстрації права власності, а тому з метою захисту прав позивачки, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved