Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У квітні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив визнати право особистої приватної власності на грошові кошти у сумі 639 789 гривень, сплачені на придбання майнових прав на квартиру [ADDRESS], згідно умов договорів, укладених між [PERSON] та з Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 червня 2007 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києві з Державним Центром розвитку сім'ї, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01.06.2007 року та зроблено актовий запис за № 981. 19 січня 2012 року даний шлюб розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва. Під час шлюбу [PERSON] укладено ряд договорів, спрямованих на придбання квартири за адресою: [ADDRESS], однак, фактично квартиру придбано не було. Так, 03 листопада 2010 року [PERSON] уклав з Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки. Згідно п. 1.8 Договору управління коштами: «З урахуванням пунктів 1.4., 1.5 та 1.7. цього Договору: - державна підтримка надається у розмірі 233 587,00 гривень, - частка грошових коштів необхідних для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки, становить 633 718, 00 гривень, а також суми винагороди (відшкодування) за обслуговування коштів, становить 0,7 відсотка вартості договору 6 071 гривень, яка вноситься першочергово на власний поточний рахунок згідно п. 1.9. Згідно п. 1.9 Договору управління коштами: «Для фінансування будівництва (придбання) об'єкту фінансування за державної підтримки [PERSON] відкрито власний поточний рахунок [NUMBER] в КМФ АБ «Полтава Банк», МФО 322562», на який позивачем [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі 639 752 гривень. Також, на виконання умов Договору управління коштами, 16 листопада 2010 року [PERSON] уклав з ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» договір відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва - квартиру в будинку, розташованому за будівельною адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає про те, що даний договір укладено ним у власних інтересах для придбання у приватну власність майнових прав на нерухоме майно - квартиру та подальшого оформлення права власності, з метою її продажу. Так, на оплату майнових прав на квартиру позивачем [PERSON] в період перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON] витрачено власні грошові кошти у розмірі 639 789, 00 гривень, тобто більше ніж 97,4 % вартості майнових прав на квартиру, а відповідач [PERSON] - 15 575, 00 гривень, що складає лише 2,6 % вартості майнових прав. При цьому, зазначає про те, що грошові кошти у розмірі 640 000 гривень були отримані [PERSON] у борг у свого брата [PERSON], даний факт стверджується також рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики. У зв'язку із чим вважає, що платіж у розмірі 639 789 гривень згідно укладених договорів про інвестування в будівництво житла, внесено ним у власних інтересах та за рахунок грошових коштів, що є його особистою приватною власністю. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали за вище вказаними обставинами та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник просили відмовити в їх задоволенні через необґрунтованість і незаконність. В обґрунтування заперечень зазначила про те, що дійсно у період шлюбу позивачем [PERSON] укладено два договори, а саме: договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки від 03 листопада 2010 року, та договір про відчуження майнових прав на квартиру від 16 листопада 2010 року. Однак, вказані вище договори укладені в рамках державної програми «Доступне житло 30% на 70%», в якій окрім позивача, також взяла участь і відповідач з родиною. Крім того, починаючи з 15 серпня 2008 року позивач, як член сім'ї, та відповідач разом із родиною останньої перебували на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, а умовами державної програми «Доступне житло 30% на 70%» було передбачено укладення договору про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки саме в інтересах родини. Також, зазначила, що частина грошових коштів, які були внесені в якості оплати згідно укладених договорів, була подарована родиною відповідача. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази, якими сторони обґрунтовували свої позовні вимоги, судом встановлено наступне. 01 червня 2007 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 01 червня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї (а.с. 7). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2012 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). У період перебування у шлюбі 03 листопада 2010 року між [PERSON] та Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву укладено» укладено договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки (а.с. 15-22). Вказаний вище договір укладено відповідно до Порядку використання у 2010 році коштів Стабілізаційного фонду для забезпечення житлом громадян, в тому числі військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, шляхом надання державної підтримки для будівництва і придбання доступного житла та здійснення компенсації державній іпотечній установі витрат з придбання квартир по забезпеченню житлом окремих громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 09 червня 2010 року. Згідно п. 1.1. вказаного договору, [PERSON] спільно з Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» (за рахунок бюджетних коштів) здійснюють фінансування будівництва (придбання) для громадянина об'єкту фінансування у об'єкті будівництва у порядку передбаченому цим Договором. Пунктом 1.7 договору визначено, зокрема, що державна підтримка надається громадянину з урахуванням: кількості осіб його сім'ї - 6 (шість) осіб; загальної нормативної площі житла на сім'ю - 136, 5 кв.м. Відповідно до п. 1.8. укладеного договору : - державна підтримка надається у розмірі 233 587,00 гривень, - частка грошових коштів [PERSON], необхідних для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки, становить 633 718 гривень, а також суми винагороди (відшкодування) за обслуговування коштів, становить 0,7 відсотка вартості договору 6 071 гривень, яка вноситься першочергово на власний поточний рахунок згідно п. 1.9.» Пунктом 1.9 договору визначено, що для фінансування будівництва (придбання) об'єкту фінансування за державною підтримки [PERSON] відкрито власний поточний рахунок [NUMBER] в КМФ АБ «Полтава-Банк», МФО 322562. 28 жовтня 2010 року між [PERSON] та Акціонерним Банком «Полтава Банк» укладено договір банківського рахунку фізичної особи, предметом якого було відкриття банком [PERSON] поточного рахунку [NUMBER], з метою виконання Державної цільової соціально-економічної програми будівництва (придбання) доступного житла на 2010-2017 роки (а.с. 23-24). 16 листопада 2010 року між ТОВ «ТМО «ЛІКО-ХОЛДІНГ» та [PERSON] укладено договір № 17 відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва - квартиру у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-13). Відповідно до п.1.1 ст. 1 вказаного договору ТОВ «Територіальне між господарче об'єднання «ЛІКО-Холдинг» зобов'язувався передати, а [PERSON] - прийняти майнові права на квартиру [ADDRESS] (будівельний № 6). Позивач [PERSON] вказує на те, що останнім перераховано на рахунок грошові кошти у розмірі 633 718, 00 гривень та 6 071, 00 гривень - винагороди за обслуговування коштів, а Інвестиційний фонд перерахував на даний рахунок 233 587,000 гривень, та перерахував вищевказані суми у повному обсязі на поточний рахунок ТОВ «Ліко-Холднг» з поточного рахунку [PERSON] 100% вартість майнових прав. В обґрунтування вказаних обставин посилається на виписку з рахунку [NUMBER] ПАТ «Полтава-банк» за період з 28 жовтня 2010 року по 22 вересня 2011 року (а.с. 28) . Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у ст. 60 СК України, відповідно до якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Випадки, коли набуте за час шлюбу майно є особистою приватною власністю дружини чи чоловіка, встановлені ст. 57 СК України. Зокрема законодавець відніс до особистої приватної власності дружини чи чоловіка майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України). В обґрунтування доводів укладення договору про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки від 03 листопада 2010 року, та договору про відчуження майнових прав на квартиру від 16 листопада 2010 року, виключно в інтересах [PERSON], а не в інтересах сім'ї, а також внесення [PERSON] особистих грошових коштів у розмірі 639 789 гривень на виконання умов вказаних вище договорів, позивач посилається на укладення 28 жовтня 2010 року договору позики із братом [PERSON], за умовами якого останній передав, а [PERSON] отримав у борг грошові кошти у розмірі 640 000 гривень (а.с. 35-36). Крім того, зазначає про те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2012 року, постановленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто на користь останнього з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 640 000 гривень, 3% річних у розмірі 1472,88 гривень, судовий збір у розмірі 2823 гривні, а всього - 644 295, 88 гривень. Вказане вище судове рішення набрало законної сили 15 лютого 2012 року (а.с. 158-160). Як встановлено у судовому засіданні, зокрема, з пояснень самого позивача, а також з показів свідка [PERSON], допитаного у судовому засіданні, останній позичив братові [PERSON] грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США у 2010 році для придбання квартири згідно договору про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки від 03 листопада 2010 року, з умовою їх повернення, після її продажу. Тобто, грошові кошти, отримані [PERSON] за договором позикики від 28 жовтня 2010 року, укладеного з [PERSON], позивачем [PERSON] спрямовано на розрахунок за майбутню квартиру, що підтверджує і сам позивач. Разом з тим, суд вважає недоведеними обставини щодо укладення позивачем [PERSON] договору про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки від 03 листопада 2010 року, та договору про відчуження майнових прав на квартиру від 16 листопада 2010 року, а також внесення [PERSON] особистих грошових коштів у розмірі 639 789 гривень на виконання умов вказаних вище договорів, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (з 15 квітня 2008 року), а також відповідач [PERSON] та їх малолітня дочка [PERSON], були зареєстрований у квартирі [ADDRESS], разом із родиною [PERSON] (батьками відповідача). Всього у вказаній вище квартирі було зареєстровано шість осіб, що підтверджується даними довідки за формою 3, виданої КП «Житлово-експлуатаційна контора «Діброва» 23 листопада 2011 року № 2187 (а.с. 100). З 15 серпня 2008 року родина [PERSON] у складі сім'ї з п'яти осіб: [PERSON] (заявник), [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], перебувала на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, що підтверджується даними довідки № 1570, виданої 02 вересня 2008 року Відділом обліку та розподілу житлової площі Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с. 104). Наведене також вбачається і з листа ТОВ «Територіальне між господарче об'єднання «ЛІКО-Холдинг», яке є стороною за договором № 17 відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва, укладеним з позивачем 16 листопада 2010 року. Так, згідно даного листа від 27 червня 2012 року , відповідно до документів, які були надані до Іпотечного центру, родина [PERSON] перебувала на квартирному обліку та потребувала додаткової житлової площі (додаткового житла), бо разом з родиною [PERSON] (три особи) проживала родина [PERSON] (три особи), за адресою: [ADDRESS]. Документи також свідчать, що родина [PERSON] разом із родиною [PERSON] брала участь у державній програмі «Доступне житло 30% на 70%» і таким чином [PERSON] діяв в інтересах сім'ї, що не заперечував і сам [PERSON], подаючи такі документи до Іпотечного центру, укладаючи угоди, беручи участь у зазначеній державній програмі. Наведене свідчить про відсутність будь-яких майнових чи інших спорів у родині [PERSON] та [PERSON] щодо укладення угод з ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг», а також свідчить про те, що вони діяли спільно, обираючи квартиру, та приймаючи вказане рішення. При цьому, свідоцтво про право власності на житло повинно оформлюватись на всіх членів родини, які брали участь у державній програмі, у рівних частках (а.с. 124). Вказані вище обставини підтверджуються і інформаційним листом Іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» від 02 листопада 2011 року № 2021(а.с. 127), а також листом ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» від 06 листопада 2012 року № 710 (а.с. 129). Відповідно до ч.2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно з ч.4 цієї ж статті договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. За таких обставин суд вважає недоведеними доводи позивача [PERSON], що договір позики від 28 жовтня 2010 року з [PERSON] він уклав не в інтересах сім'ї, хоча отримані за договором грошові кошти використав для інвестування квартиру [ADDRESS] (будівельний № 6). Також, суд вважає недоведеними доводи позивача [PERSON], що договір від 03 листопада 2010 року з Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву укладено» укладено договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки, та договір № 17 відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва - квартиру у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] від 16 листопада 2010 року з ТОВ «ТМО «ЛІКО-Холдинг», він уклав в особистих інтересах, а не в інтересах сім'ї. З урахуванням вказаних вище обставин та оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд надходить до висновку про те, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed