Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26.06.2012 року між ним та відповідачем укладено договір позики на суму 2500,00 дол. США, підтвердження чому є розписка. Відповідач зобовязався повернути борг до 20.07.2012 року, але не повернув йому суму позики. Тому просить стягнути з нього заборгованость у розмірі 2500,00 дол. США, три проценти річних від простроченої суми в сумі 204,65 дол. США та судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце рогляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові заяви з проханням проводити розгляд справи у його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце рогляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовпідлягає задоволенню з наступних підстав.\- Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) предає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Судом встановлено, що 27.06.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав у позику відповідачеві грошові кошти в сумі 2500,00 дол. США, які відповідач зобов'язався повернути позивачу до 20.07.2012 року, що підтверджується письмовою розпискою (а.с. 2). Однак умови договору позики щодо повернення грошових коштів відповідачем не виконано, оскільки ним не надано суду доказів повернення позивачу всієї суми грошових коштів за договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час\~прострочення, а також три\~проценти\~річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений\~договором\~або законом. За наведених обставин суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 204,65 дол. за період з 21.07.2012 року по 01.04.2015 року, так як на нього має бути покладена цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобовязання, яка передбачена ст. 625 ЦК України, у виді сплати трьох процентів річних від простроченої суми. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved