Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ СП «Агрос-Віста» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначила, що 01 жовтня 2012 року був укладений договір земельної ділянки, відповідно до якого передано в оренду для ТОВ СГП «Агрос-Віста» належну [PERSON] на праві власності земельну ділянку площею 2,3308 га, за кадастровим номером 6822187500:04:011:0007 з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тернавської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Договір оренди земельної ділянки від 01 жовтня 2019 року був зареєстрований 04 грудня 2017 року. Позивачка вказує, що даний договір оренди земельної ділянки із ТОВ СП «Агрос-Віста» вона не підписувала, його зміст не відповідає її волі, також не уповноважувала на його підписання інших осіб. Однак всупереч зазначеному 04 грудня 2017 року була проведена державна реєстрація даного правочину. В зв`язку з цим [PERSON] вважає, що договір оренди підлягає визнанню недійсним, оскільки укладений без згоди власника земельної ділянки та поза його волею, та земельна ділянка підлягає поверненню для власника. . Позивачка [PERSON] , її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали. Представник відповідача Кривінчук О.В. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, вказавши, що позивачка регулярно отримувала орендну плату за використання відповідачем земельної ділянки, а тому заявлений позов є безпідставним. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до договору оренди землі від 01 жовтня 2012 року б/н [PERSON] передала для ТОВ СП «Агрос-Віста» в оренду на 10 років належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 2,3308 га. Вказаний договір зареєстрований державним реєстратором комунального підприємства «Шепетівське бюро технічної інвентаризації» 04 грудня 2017 року, про що витяг із Державного реєстру речових прав на нрухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 106741433. У даному договорі вказаний орендодавець [PERSON] та міститься підпис. Згідно із частиною першою\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст. 203,\~215 Цивільного кодексу України\~зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства його моральним засадам. Особа яка, вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У відповідності до ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Згідно ст.ст.\~76,\~77,\~79,\~80,\~81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до висновку експерта № 1.1-0087:19 від 15.08.2019 р., підпис у примірниках договору оренди землі від 01 жовтня 2012 року, укладеному між [PERSON] та ТОВ СГП «Агрос-Віста» у графі «Орнедодавець» та в акті приймання-передач земельної ділянки в оренду (в графі «Земельну ділянку передав»), в акті визначення меж земельної ділянки в натурі (в графі «Орендодавець») виконаний не [PERSON] . За таких обставин слід дійти до висновку, що у позивача було відсутнє волевиявлення на укладення спірного правочину і укладення цього правочину не відповідало його волі, а тому на підставі ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України\~такий правочин є недійсним з моменту його укладення. При цьому та обставина, що позивач отримував від товариства грошові кошти за користування належноюйому на праві власності земельною ділянкою не вказує на відсутність порушення його прав. Отримання власником майна плати за фактичне використання цього майна іншою особою, а не в порядку оренди, не суперечить закону і не свідчить про відсутність порушення права власності позивача за встановлених обставин. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що ним не було підписано спірний договір на оренду землі, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1409 грн. 60 коп. та 2250 грн. 24 коп. витрат, пов`язаних з проведенням судової почеркознавчої експертизи, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved