Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, який в подальшому уточнила, про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул.Центральній, 38 в смт.Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області, що залишився після її матері - [PERSON], померлої 10.04.2014 року, зазначивши в обґрунтування позову, що ? частки спадкового будинку належала померлій на підставі свідоцтва про право власності. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом даний будинок після смерті [PERSON], значиться за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки за кожним. Її брат - [PERSON] відмовився від своєї частки спадкового майна після смерті їх матері на її користь. Однак, після звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено на підставі ст.182 ЦК України, відповідно до якої право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації та рекомендовано звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнений позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити по підставам, викладеним у ньому. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву про відсутність заперечень щодо задоволення позову та розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши представника позивач, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20.09.1979 року за реєстровим №1001, зареєстрованого в [PERSON] селищній раді 26.09.1979 року на стор.27 в Книзі 1, значиться половина цілого жилого будинку з надвірними господарськими забудовами в селищі Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області житловою площею 18,6 кв.м. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.1979 року, зареєстрованого в реєстрі за №1003 спадкоємцями майна померлого 14.03.1979 року [PERSON] являються в рівних частках кожний: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Земельна ділянка площею 0,092 га, на якій розташований зазначений будинок по вул.Центральній, 74 в смт.Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області, належала [PERSON] на підставі держаного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №843614, виданого на підставі рішення сесії [PERSON] селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 27.12.2002 року №57-XXІV для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552400034. Рішенням виконкому [PERSON] селищної ради Комінтернівського району Одеської області №21 від 17.04.2015 року змінено юридичну адресу присадибній земельній ділянці, кадастровий номер 5122755400:001:0019 з вул.Центральна, №74 на вул.Центральна, №38, розташованої на території [PERSON] селищної ради Комінтернівського району Одеської області, яка закріплена за житловим будинком №38 по вул.Центральна в смт.Нові Біляри, які рахуються за [PERSON] З копії технічного паспорта, виготовленого Комінтернівським РБТІ 12.11.2015 року на житловий будинок №38 по вул.Центральній в смт.Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області, власником якого значиться [PERSON] (нині померла), убачається, що за вказаною адресою знаходиться ? частина житлового будинку літ. «А» загальною площею 61,2 кв.м., житловою 41,3 кв.м. з надвірними господарськими будівлями і спорудами. Згідно відповіді КП «Комінтернівське РБТІ» від 16.11.2015 р. за вих.№1969, право власності на іншу половину будинку зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 26.12.2007 р., виданого виконкомом [PERSON] селищної ради. /а.с.30,31,26,27,16-22,29/ Відповідно до Цивільного кодексу УРСР 1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулювали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим Цивільним кодексом України, тобто до 01.01.2004 року та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на тої час законодавством передбачалася тільки державна реєстрація будівель, споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад. Статтею 3 Закону №195-ІУ визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Як передбачено ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкодавець [PERSON] померла 10.04.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №362345, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южненського міського управління юстиції в Одеській області. /а.с.32/ Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно перекладу з російської мови на українську мову заяви громадянина [PERSON] Федерації [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2045-2046, засвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], він відмовився від належної йому частки на спадщину після померлої [PERSON] на користь [PERSON] /а.с.10,11/ Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]. /а.с.25/ Як убачається з копії спадкової справи №47/2014 до майна померлої 10.04.2014 року [PERSON], початої Южненською міською державною нотаріальною конторою Одеської області 19.05.2014 року за заявою спадкоємиці [PERSON] про прийняття спадщини, їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю реєстрації права власності на частку житлового будинку №38 по вул.Центральній в смт.Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області за померлою [PERSON] /а.с.12,54-82/ Згідно розясненню, викладеному у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. За викладених обставин уточнений позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1268,1269,1270 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і

Outcome: approved