Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина, Нікіти. Як підставу позову зазначила, що з 06.09.2005 року до 01.08.2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 01.08.2013 року розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею. Відповідач на теперішній час працює оператором Шевченківської нафтобази ТОВ « 777», отримує щомісячну заробітну плату, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, стягнення за виконавчими документами на користь третіх осіб з нього не здійснюються. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає не регулярно. Дитині необхідна постійна матеріальна підтримка батька, оскільки в силу свого віку потребує харчування, одягу, періодичного лікування, тощо. Вказує, що вона самостійно не здатна у повному обсязі забезпечити дитину усім необхідним. У зв'язку з наведеним, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у частці від його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні позову. Відповідач визнав позов у повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 06.09.2005 року до 01.08.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 01.08.2013 року розірвано (а.с. 7). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Із матеріалів справи та пояснень вбачається, що сторони спільно не проживають. Позивач м з дитиною зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідач також зареєстрований за вищевказаною адресою, однак фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], працює оператором Шевченківської нафтобази ТОВ « 777», має щомісячний дохід у вигляді заробітної плати. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає не регулярно. Дитині необхідна постійна матеріальна підтримка батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у частці від його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved