Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ «Український інноваційний банк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON], третя особа: ТОВ «ТФМ «Сиурат-2011», про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову вказує, що 22.10.2013 року між ПАТ «Український інноваційний банк» в особі Запорізької філії ПАТ «УКРІНБАНК» та ТОВ «ТФМ «Сиурат-2011» (надалі - Третя особа) було укладено кредитний договір № 27-2013 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якого Третя особа отримала кредит в сумі 3000000,00 грн., зі сплатою 22,5% по траншу в сумі 2200000,00 грн. та 20,0% по траншу в розмірі 800000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 21.10.2014 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань Третьої особи по Кредитному договору, між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 23-2013-6з від 22.10.2013 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано за № 1264, згідно п. 1.2. якого, Іпотекодавець з метою забезпечення виконання передбачених Кредитним договором зобов'язань передала в іпотеку нерухомість, а саме: квартиру № 2, загальною площею 152,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Третій особі кредит в розмірі 3000000,00 грн., а Відповідач та Третя особа в порушення норм закону та умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконують. Станом на 07 березня 2014 року загальна заборгованість боржника складає 3213859,89 грн. Позивачем, на виконання ст. 35 Закону України «Про іпотеку», на адресу Відповідача та Третьої особи надсилалися повідомлення про усунення порушень кредитного договору та звернення стягнення (копії додаються). В них повідомлялося про необхідність погашення заборгованості по кредиту та в разі непогашення заборгованості Позивач буде звертати стягнення на предмет іпотеки, однак на дату подання позовної заяви вимоги не виконані. З наведених підстав просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 27-2013 від 22.10.2013 року в сумі 3213859,89 грн. (а саме: - строкова заборгованість за кредитом: - 3000000 грн.; - прострочена заборгованість за кредитом - 0 грн.; - строкова заборгованість за процентами - 61013,70 грн.; - прострочена заборгованість за процентами - 134768,46 грн.; - строкова заборгованість за комісіями - 5000 грн.; - строкова заборгованість за комісіями - 10000 грн.; - пеня за порушення строків сплати тіла кредиту - 0 грн.; пеня за порушення строків сплати процентів - 2896,09 грн.; - пеня за порушення строків сплати комісій - 181,64 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 2, загальною площею 152,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Просить прийняти рішення на підставі матеріалів справи, позов задовольнити у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому ЦПК України порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.10.2013 року між ПАТ «Український інноваційний банк» в особі Запорізької філії ПАТ «УКРІНБАНК» та ТОВ «ТФМ «Сиурат-2011» було укладено кредитний договір № 27-2013 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якого ТОВ «ТФМ «Сиурат-2011» отримало кредит в сумі 3000000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 21.10.2014 року згідно з графіком зменшення ліміту кредитної лінії: 500000,00 грн. щомісячно з першого по десяте число, починаючи з травня 2014 року. Договором передбачено сплату процентів за користування кредитом у розмірі 22,5% по траншу в сумі 2200000,00 грн. та 20,0% по траншу в розмірі 800000,00 грн. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту з першого по десяте число кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту. Пунктом 3.6 договору передбачено умови дострокового повернення кредиту. В якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «ТФМ «Сиурат-2011» по Кредитному договору, між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 23-2013-6з від 22.10.2013 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за №1264, згідно п. 1.2. якого Іпотекодавець з метою забезпечення виконання передбачених Кредитним договором зобов'язань передала в іпотеку нерухомість, а саме: квартиру № 2, загальною площею 152,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. Не зважаючи на те, що Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши ТОВ «ТФМ «Сиурат-2011» кредит в розмірі 3000000 грн., ТОВ «ТФМ «Сиурат-2011» та іпотекодавець в порушення норм закону та умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконують. Станом на 07 березня 2014 року загальна заборгованість боржника складає 3213859,89 грн., в тому числі: строкова заборгованість за кредитом 3000000,00 грн., строкова заборгованість за процентами 61013,70 грн., прострочена заборгованість за процентами 134768,46 грн., строкова заборгованість за комісіями 5000,00 грн., строкова заборгованість за комісіями 10000,00 грн., пеня за порушення строків сплати процентів 2896,09 грн., пеня за порушення строків сплати комісій 181,64 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що заборгованість по сплаті процентів виникла з листопада 2013 року і з грудня 2013 року сплата процентів не здійснюється. Пеня на суму прострочених процентів нарахована за період з 11.11.2013р. по 03.03.2014р., пеня за порушення строків сплати комісій нарахована за період з 11.12.2013р. по 06.03.2014р. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до п. 6.1 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання Боржником основного зобов'язання; у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Іпотечного договору; у інших випадках, передбачених законодавством. У разі порушення Боржником основного Кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та/або Боржнику письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов'язання за Кредитним договором та/або зобов'язань, передбачених Іпотечним договором, у тридцяти денний строк, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у п.п. 6.3 та 6.4 Іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України. Позивачем, на виконання ст. 35 Закону України «Про іпотеку», листом №13 від 10.01.2014р. на адресу Відповідача та листом №07 від 09.01.2014р. на адресу ТОВ «ТФМ «Сиурат-2011» надсилалися повідомлення про усунення порушень кредитного договору та звернення стягнення. В них повідомлялося про необхідність погашення заборгованості по кредиту та в разі непогашення заборгованості Позивач буде звертати стягнення на предмет іпотеки, однак на дату подання позовної заяви вимоги не виконані. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. В силу ч.1 ст.11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно ст.ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Статтею 41 вказаного вищого Закону передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (застави), одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки , належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві, (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України). При цьому, задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 3654,00 грн.

Outcome: approved