overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 29.05.2015 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 363. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2018 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов'язки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 29.05.2015 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 363, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона звернулась до Маріупольського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо оформлення їй пенсії у звязку з досягненням пенсійного віку. У підтвердження свого трудового стажу вона надала трудову книжку, однак, у звязку із некоректним записом в році народження, це не виявляється можливим. Оскільки наявність цього недоліку позбавляє заявника можливості оформити право на пенсію, просила встановити факт належності їй трудової книжки БТ-ІІ № 1223430 від 01.08.1985 року. Заявниця [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Маріупольського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, рішення просили прийяти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 14 листопада 1966 року народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження , актовий запис № 68, матірю якої записано [PERSON]. 27 червня 1987 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі РАЦС Пролетарського району м. Донецька, актовий запис №379. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Репіна». Як вбачається із паспорту громадянина України серія ВЕ №132912, виданого 04.09.2001 року Іллічівським РВ Маріупольського МУУМВС України в Донецькій області, [PERSON] народилась 14 листопада 1966 року в місті Маріуполі Донецької області. З наданої трудової книжки БТ-ІІ № 1223430, виданої 01.08.1985 року на ім'я [PERSON], вбачається, що некоректно вказано дату народження. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за наявності всіх необхідних доказів, а також з урахуванням того, що організація, яка видала трудову книжку не має можливості внести до неї виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки заявнику. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, та уточнивши свої вимоги, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником 50/100 будинку [ADDRESS]. Після оформлення права власності на зазначений житловий будинок, їй стало відомо, що в будинку зареєстрований як член сім'ї попередніх власників - [PERSON] На момент укладення договору дарування, так і наданий час, відповідач не проживає в належній їй частині житлового будинку, особисті речі відсутні. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у належній їй на праві власності частині житлового будинку створює для неї перешкоди у повноцінному користуванні та розпорядженні своїм майном, що змусило її звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 20.03.2018 року, є її матірю. В обґрунтування заяви зазначає, що 20.03.2018 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. У квітні 2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса Корецького районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, однак у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні стосунки із спадкодавцем. Згідно свідоцтва про її народження в графі мати зазначено «Пшенишна Неоніла Адамівна», що різниться із записом у свідоцтві про смерть матері, де її прізвище зазначено «Пшенична». Тому їй необхідно встановити факт, що [PERSON] є її матірю. [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву та просила задовольнити. Заінтересована особа участь представника у судовому засіданні не забезпечила, подала заяву про розгляд справи без представника сільської ради, проти задоволення заяви заперечень не має. В судове засідання прибули свідки [PERSON], [PERSON], які надали суду пояснення та підтвердили факт, що [PERSON] є матірю [PERSON]. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі заінтересованої особи на підставі наявних доказів. Заслухавши у судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявника [PERSON], у графі мати зазначено «Пшенишна Неоніла Адамівна» (а.с.7). 4.05.1989 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 220158 від 24.03.2018 року [PERSON], померла 21.03.2018 року (а.с.5). 16.12.2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 054044 від 28.07.2005 року, [PERSON] (а.с.4). 29.12.2018 року приватним нотаріусом Корецького районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю документів, які підтверджують родинні стосунки із спадкодавцем (а.с.25). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт, що [PERSON] є матірю [PERSON]. Враховуючи вищевикладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла 21.03.2018 року. Оскільки встановлення факту родинних відносин не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , яким просила суд розірвати шлюб між [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17.09.2000 року виконкомом Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис про шлюб № 9 від 17.09.2000 року. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, відстрочено сплату судового збору. Позивач подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, сповіщений належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення наявні у справі. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. З позивача слід стягнути судовий збір на користь держави, а з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], яким просила суд розірвати шлюб між подружжям, зареєстрований 04.11.2000 року виконкомом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис про шлюб № 7. [INFO] від цього шлюбу народилась донька - [PERSON]. Сторони подали письмові заяви про розгляд справи у свою відсутність, просили позовов задовольнити, шлюб розірвати, послались на те, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України з державного бюджету на користь [PERSON] підлягає поверненню 352,40 грн. сума судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], яким просила суд розірвати шлюб між подружжям, зареєстрований 12.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород Дністровському Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис про шлюб № 389. 08.04.2016 року від цього шлюбу народилась донька [PERSON]. Сторони подали письмові заяви про розгляд справи у свою відсутність, просили позовов задовольнити, шлюб розірвати, послались на те, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідач позов визнав повністю. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України з державного бюджету на користь [PERSON] підлягає поверненню 352,40 грн. сума судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], яким просила суд розірвати шлюб, який був укладений 11 серпня 2006 року між ними, і зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, а/з про шлюб № 776. Позивач подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач подав письмову заяву про визнання позову, просив справу розглядати у свою відсутність. При таких обставинах рішення ухвалюється у підготовчому засіданні. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Сторони уклали шлюб 11.08.2006 року. Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], донька проживає з мамою. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.10.1998 р. Від шлюбу вони мають трьох дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], 03.03.2001 р. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, часто виникали непорозуміння. Починаючи з 01.01.2018 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Шлюб носить формальний характер. Примирення та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ спільного майна немає. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 02.11.2018 р. прийнято позовну заяву до свого провадження, та викликано сторін в підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Судові витрати просила не стягувати з відповідача. Відповідач також подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги, не заперечував щодо розірвання шлюбу, справу просив розглядати у його відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарствота не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не проживають разом. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved