Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (далі за текстом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму за без облікове користування електроенергією у розмірі 5970,96 гривень та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 гривень. Вказував, що відповідач є споживачем послуг ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». 03 червня 2015 року працівниками Добропільського РЕМ було проведено перевірку виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», [PERSON] користування електричною енергією для населення (далі за текстом [PERSON]) та виявлено факт порушення відповідачем зазначених [PERSON], а саме: встановлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, накид дротів на «мережевий ввід», електрична енергія споживається без приладу обліку, у звязку з чим, було складено акт про порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення від 03 червня 2015 року №203009. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2017 року позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення з [PERSON] вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електроенергією задоволені: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», 5970,96 гривень вартості необлікованої електроенергії та 1378,00 гривень витрат по сплаті судового збору. В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що акт про порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення було складено з порушеннями п.53 [PERSON], а саме у його відсутність. Крім цього зазначає, що докази, надані позивачем, не містять жодного підтвердження факту порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення. В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції відповідач [PERSON] просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» відмовити. В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції представник позивача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» [PERSON], який діє на підставі довіреності, просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із розясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Зазначеним вище нормам рішення суду першої інстанції не відповідає за наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» суд першої інстанції виходив з того, що актом про порушення ПКЕЕН № 203009 від 03 червня 2015 року підтверджується факт порушення відповідачем [PERSON] про позаоблікове споживання електричної енергії. Але таких висновків суд першої інстанції дійшов із порушенням норм матеріального та процесуального права за наступних підстав. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики, від 04 травня 2006 року №562. Вказані правовідносини є договірними. Порядок складання актів та їх розгляд передбачений п.53 [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, згідно якого акт складається в присутності споживача, який також має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Як вбачається з Акту про порушення ПКЕЕН № 203009 від 03 червня 2015 року у відповідача було виявлене порушення, передбачене п.п.5 п.3.1 Методики, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. (а.с.6) Пунктом п. 4.2 Методики передбачено, що акт про порушення оформлюється відповідно до форми, наведеної в додатку 3. Згідно форми додатку 3 абз. 2 п. 9, в акті про порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення зазначається дата проведення засідання комісії постачальника електроенергії з розгляду складеного акта про порушення. Зі змісту Акту вбачається, що його складено без присутності [PERSON], засідання комісії постачальника електроенергії з розгляду складеного акту про порушення призначене на 22 червня 2016 року. Відповідно до Протоколу засідання комісії РЕС з розгляду актів про порушення ППЕЕ побутових споживачів вбачається, що засідання комісії з розгляду зазначеного Акту відбулось 29 червня 2015 року. (а.с.8) З вищенаведеного вбачається, що про час та місце розгляду Акту споживач [PERSON] повідомлений не був, участі у засіданні комісії не приймав, що також не заперечував представник позивача та відповідач у судовому засіданні. Відповідно до абз. 5, 6, 7 [PERSON] користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих [PERSON] не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Зазначені вище обставини та норми матеріального права залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до невірного вирішення спору. Відповідно до ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго».

Outcome: dismissed