Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (далі - ТОВ «Вердикт Фінанс», Позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач, Позичальник) про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з останнього на користь Позивача заборгованість за кредитним договором № 0050/1206/64-079 від 01.12.2006р. у розмірі 210 414,96 грн., судові витрати покласти на Відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.12.2006р. між Акціонерним комерційний банком «ТАС-Комерцбанк» (Банк), правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0050/1206/64-079, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 94 500,00 грн. на строк з 01.12.2006р. до 01.12.2013р. АСК «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредитні кошти в сумі 94 500,00 грн., проте, всупереч умовам Кредитного договору, Позичальник не виконує належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором, в результаті чого, загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 06.03.2014р. становить 210 414,96 грн. 02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «Вердикт Фінанс» відповідно до Договору факторингу № 11 свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами до боржників. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 48). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 01 грудня 2006 року між Акціонерним комерційний банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 0050/1206/64-079 (а.с.5-9). Згідно п.п. 1.1., 1.3. Кредитного Договору Банк зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 94 500,00 грн. на строк з 01 грудня 2006 року по 01 грудня 2013 року, зі сплатою 19% річних за весь строк фактичного користування кредитом, а Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі та терміни, передбачені цим договором. Пунктом 3.1. Позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок [NUMBER] щомісяця, через касу Банку згідно Додатку № 1, що є невід'ємною частиною цього договору, крім випадків, передбачених п.3.8., .3.9. та 5.1.4. даного Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Кількість днів у році приймається - 365/366 (п.3.2. Договору). Відповідно до п.3.3. проценти за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником щомісяця в період з 01 до 10 числа, а також одночасно з остаточним погашенням кредиту, за останній місяць користування кредитом на рахунок процентів [NUMBER] через касу Банку. Згідно п.8.1. Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. АСК «ТАС-Комерцбанк» виконав свої зобов'язання за договором та надав Відповідачу кредитні кошти в сумі 94 500,00 грн. на умовах, що передбачені Кредитним договором. Однак, Відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано в повному обсязі зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та відсотків за його користування. 02 лютого 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 11 (а.с.16-27), згідно умов якого Сведбанк відступає Позивачу свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах від боржників, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить Сведбанку на підставі документації, а Позивач набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає клієнту за плату грошові кошти у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. Згідно Витягу з Реєстру заборгованостей боржників від 02.02.2012р. вбачається, що Сведбанк передав право вимоги за кредитним договором № 0050/1206/64-079 від 01.12.2006р., укладеного між АСК «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] із загальною сумою вимоги станом на 02.02.2012р. в розмірі 237 458,61 грн., з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 83 250,00 грн., - заборгованість по процентам - 68 749,02 грн., - пеня - 85 459,59 грн., - на користь Позивача - ТОВ «Вердикт Фінанс» (а.с.28). Статтею 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст.ст. 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відбулась заміна кредитора за зобов'язаннями по Кредитному договору № 0050/1206/64-079 від 01.12.2006р., укладеного між АСК «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] Новим Кредитором за зобов'язаннями по Кредитному договору № 0050/1206/64-079 від 01.12.2006р. в результаті відступлення прав вимоги став Позивач - ТОВ «Вердикт Фінанс», який правомірно звернувся з вимогами до Відповідача за зобов'язанням про стягнення суми заборгованості по Кредитному договору № 0050/1206/64-079 від 01.12.2006р., оскільки Відповідач не виконує зобов'язання взяті на себе за кредитним договором. В зв'язку з порушенням Відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним Договором, станом на 06 березня 2014 року сума його простроченої заборгованості становить 210 414,96 грн., яка складається з: - заборгованості по тілу кредиту - 83 250,00 грн., - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 102 273,33 грн., - пені - 24 891,63 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим Позивачем (а.с.10). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ТОВ «Вердикт Фінанс» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому присуджує до стягнення з [PERSON] заборгованості по Кредитному договору № 0050/1206/64-079 від 01.12.2006р. на загальну суму 210 414,96 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат пропорційно до задоволених вимог, які було сплачено позивачем при поданні позову до суду. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 513,514,516,525,526,533,543,554,625, 1054 ЦК України та

Outcome: approved