overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 26.10.1991 р., який зареєстровано відділом РАГСу Шевченківського РІК м. Києва, а/з № 1090. У шлюбі у сторін народився - [PERSON] 1993 р.н. Як вказує позивач, сімейне життя не склалось, у зв`язку із постійними знущанням відповідача над позивачем, які призвели до того, що між ними із травня 2012 р. відсутні шлюбні стосунки, вони із відповідачем не приймають участі у житті один одного та не ведуть спільного господарства, так як відповідач виїхав за межі України. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати даний шлюб. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позов. При цьому представник позивача весь час під час слухання справи заважала суду проводити судове засідання та під час допиту свідка руками «керувала» його поясненнями. Відповідач в судове засідання так і не з`явився Оскільки позивач та її представник не заперечували проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Ст. 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові докази по справі та опитавши свідка [PERSON] , встановив обставини, що викладені нижче. Як з`ясував суд, 26.10.1991 р. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАГСу Шевченківського РІК м. Києва, а/з № 1090. У шлюбі у сторін народився [PERSON] 1993 р.н . , який на даний час проживає із позивачем, навчається у вищому навчальному закладі та на пів ставки працює на кафедрі цього закладу. Також як бачаться з пояснень свідка [PERSON] , то останній підтвердив факт побиття, знущання та психологічне насильство відповідача над позивачем протягом останніх 7-8 років та те, що із травня 2012 р., коли позивач та свідок були змушені викликати поліцію у зв`язку із протиправними діями відповідача, між позивачем та відповідачем відсутні будь які стосунки, як у подружжя. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку про задоволення даного позову, як законного та обґрунтованого. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернулась до суду зі вказаним позовом, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Ухвалою від 29.11.2018 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи було визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем - матір'ю дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст. 180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 6, 8, 9, 10). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., від сплати якого звільнена позивач. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22.12.2015 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.12.2015 р. відділом ДРАЦС по місту Каховка Каховського МРУЮ у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис за № 310. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвом про їх народження (а.с.9, 10). Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомив про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про розірвання договору довічного утримання мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка є її донькою, з якою вона проживає у квартирі [ADDRESS] . На початку жовтня відповідачка запропонувала їй свої послуги по забезпеченню утримання та довічного догляду. Погодившись з цією пропозицією вони 29.10.2005 р. уклали договір довічного утримання, який посвідчив державний нотаріус 16 Київської державної контори м. Києва. Відповідно до умов договору, відповідачка зобов`язувалась довічно утримувати позивачку, забезпечувати харчуванням і одягом, доглядати за нею, надавати необхідну грошову допомогу в сумі 100 грн. на місяць та медичну допомогу, а позивачка передає у власність відповідачки належну їй 1/2 частину вказаної квартири. Проте, з моменту підписання цього договору відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі; відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала що умов договору довічного утримання вона не виконувала. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON] в судовому засідання, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, встановив, що відповідачкою в повному обсязі визнаються позовні вимоги позивачки, остання не заперечується, що умови договору довічного утримання вона не виконувала. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 24 постанови № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, оскільки під час розгляду справи відповідачка визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову, з відповідачки підлягає стягненню на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 28.07.2017 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2017 року Каховським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис за № 138. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 8). Строни від шлюбу мають малолітню дитину, [INFO] (а.с.7). Сторони примиритися не бажають. Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

У жовтні 2018 р. представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.02.2012 р. та отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 21.05.2018 р. ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на АТ Комерційний банк «ПриватБанк», який є його правонаступником (що підтверджується п. 1.7 Статуту позивача в новій редакції, затвердженому наказом Міністра Фінансів України від 21.05.2018 № 519 та погодженого національним банком України 11 червня 2018 р. Як вказано у позові, відповідач [PERSON] належним чином не виконує передбачені договором зобов'язання, внаслідок чого станом на 30.09.2018 р. перед ПАТ КБ «Приватбанк» утворилась заборгованість у розмірі 33906,85 грн., яка складається: 618,63 грн. - заборгованість за кредитом, 27347,42 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, заборгованості за пенею у розмірі 3850 грн.; штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; штрафу (процентної ставки) у розмірі 1590,80 грн. Посилаючись на зазначені обставини, представник ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд задовольнити даний позов та вищевказану заборгованість та судові витрати у розмірі 1762 грн. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

У жовтні 2018 р. представник ПрАТ «ДТЕК «Київські Електромережі» звернувся до [PERSON] про стягнення заборгованості за користування електричною енергією. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що ПрАТ «ДТЕК «Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго». Відповідач, що мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії з яким було укладено письмовий договір про користування електричною енергією № 08053400214, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі». За результатами аналізу оплат з'ясовано, що відповідач користується послугами, але в не повному обсязі виконує зобов'язання по сплаті заборгованості. Свої зобов'язання відповідач виконує неналежно внаслідок чого заборгованість станом 01.03.2018р. за спожиту електричну енергію складає 13 641,47 грн. Також, у зв»язку з простроченням оплати за спожиту електричну енергію відповідач зобов'язаний сплатити 3% річних та інфляційну складову боргу у розмірі 2 829,70грн. та судовий збір. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.10.2018 р. відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник ПрАТ «ДТЕК «Київські Електромережі» в судове засідання не з»явився про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи без його участі до суду не надходив. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

у жовтні 2019 до суду звернулась [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт, що вона є рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Чернігові. Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадщини. Заявник в судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд у її відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина. За життя, 03.11.2016 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що матиме за законом право заповіла своїй доньці [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 20.09.2019, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу у приватного нотаріуса Шібірін О.Г. Відповідно до копії свідоцтва про народження (запис здійснено російською мовою) [PERSON] [INFO] года, родители: отец [PERSON] , мать [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до копії паспорта заявника її прізвище, ім`я та по-батькові записано - [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Чернігові. Вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

У жовтні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.08.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 184. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Останнім часом сімейне життя погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрату взаєморозуміння та поваги, що призвело до частих сварок та конфліктів, які негативно впливають на емоційний стан дитини. На даний момент сторони проживають разом, однак шлюбні стосунки не підтримують. Позивач подав заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Сторони просили провести судове засідання у їх відсутність. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяв сторін вбачається, що їх сім`я існує лише формально: вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнала позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

У жовтні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.07.1989 Палацом одруження «Дарницький» м. Києва, актовий запис № 2131. Неповнолітніх дітей у сторін немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. У сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні інтереси, відсутнє взаєморозуміння. З 2015 р. шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач повідомлявся про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.07.1989 Палацом одруження «Дарницький» м. Києва, актовий запис № 2131 (а.с. 4). Подружжя неповнолітніх дітей немає. З позовної заяви вбачається, що з 2015 р. шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved