Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнюючих позовних вимог) до [PERSON], Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення частки співвласників у спільній частковій власності будинку та земельної ділянки, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначає, що після смерті його брата - [PERSON], на підставі договору дарування від 13 листопада 2001 року залишилася спадщина у вигляді 1/3 частини житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0557 га, кадастровий номер 1211900000:03:005:0234, розташованих за адресою: вул. 8-Березня, буд. 25 м. Новомосковську Дніпропетровської області, що належали йому на праві спільної часткової власності. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, було відмовлено у звязку з відсутністю документів на підтвердження права власності. Крім того, обґрунтовуючи позов, посилається на наявність розбіжностей в імені, зазначеному в паспорті та в імені, зазначеному в договорі дарування на житловий будинок та в договорі дарування на земельну ділянку від 13 листопада 2001 року, посвідчені державним нотаріусом [PERSON] та зареєстровані в реєстрі за № 2-4473, № 2-4475, видані на імя [PERSON], [INFO], що в подальшому може мати істотне значення для наступного оформлення їх прав, та прав інших осіб, тому змушений звернутися до суду з позовом в якому просить: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що правовстановлюючий документ договір дарування житлового будинку від 13 листопада 2001 року посвідчений державним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2-4473 на імя [PERSON], дійсно належить [PERSON]; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що правовстановлюючий документ договір дарування земельної ділянки від 13 листопада 2001 року посвідчений державним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2-4475 на імя [PERSON], дійсно належить [PERSON]; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~визначити частки власників у праві спільної часткової власності будинку 25 по вул. 8-Березня м. Новомосковськ Дніпропетровської області, а саме [PERSON] 1/3 частини будинку, [PERSON] 1/3 частини будинку та померлому [PERSON] 1/3 частини будинку; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~визначити частки власників у праві спільної часткової власності земельної ділянки площею 0,0557 га, кадастровий номер 1211900000:03:005:0234, розташованої за адресою: вул. 8-Березня, буд. 25 м. Новомосковськ Дніпропетровської області, а саме [PERSON] 1/3 частини земельної ділянки, [PERSON] 1/3 частини земельної ділянки та померлому [PERSON] 1/3 частини земельної ділянки; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0557 га, кадастровий номер 1211900000:03:005:0234, розташованої за адресою: вул. 8-Березня, буд. 25 м. Новомосковськ Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 15 травня 2010 року; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини будинку загальною площею 41,3 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. 8-Березня, буд. 25 м. Новомосковськ Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 15 травня 2010 року. В судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи питання щодо встановлення факту, що має юридичне значення, суд приходе до наступного. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З договорів дарування від 13 листопада 2001 року на житловий будинок та земельну ділянку вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON], [PERSON], [PERSON] житловий будинок загальною площею 41,30 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0557 га, кадастровий номер 1211900000:03:005:0234, розташованих за адресою: вул. 8-Березня, буд. буд. 25 м. Новомосковськ Дніпропетровської області, посвідчених державним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за № 2-4473, № 2-475 /а.с. 8,26 /. Відповідно до копії паспорта серії АН 498103, виданого Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 29 червня 2006 року в графі імя особи, щодо якої видано паспорт зазначено [PERSON], зареєстрованого за адресою: вул. 8-Березня, буд. 25 м. Новомосковськ Дніпропетровської області /а.с. 10/. Згідно Технічного паспорту на садибний житловий будинок виготовлений станом на 26 жовтня 2001 року власниками житлового будинку зазначено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з розміром частки власності по 1/3 кожному. Будинок складається з: будинку літ.А, сіней літ.а, тамбура літ. а1, сараю літ.Б, сараю літ.В, вбиральні літ.Ж, колодязю №К, хвіртки №2, огорожі №1. Роки побудови 1958-2001 роки /а.с. 5-7/. Відповідно до витягу від 10 вересня 2014 року № 00014432232 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, 06 січня 1989 року народився [PERSON], у відомостях про батьків зазначено: батько - [PERSON], матір [PERSON] /а.с. 55/. Оцінюючі вищенаведені докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при складанні договорів дарування на житловий будинок та земельну ділянку від 11 листопада 2001 року, посвідчені державним нотаріусом [PERSON] та зареєстровані в реєстрі за № 2-4473, № 2-4475, позивачу-2 була допущена помилка щодо імені особи, зазначеної в договорах дарування, а саме замість вірного імені [PERSON], помилково зазначене імя Тімур. Розглядаючи питання щодо визначення частки співвласників у спільній часткової власності будинку та земельної ділянки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до витягу від 10 вересня 2014 року № 00014432340 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, 06 січня 1989 року народився [PERSON], у відомостях про батьків зазначено: батько - [PERSON], матір [PERSON] /а.с. 54/. У відповідності до витягу від 10 вересня 2014 року № 00014432232 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, 06 січня 1989 року народився [PERSON], у відомостях про батьків зазначено: батько - [PERSON], матір [PERSON] /а.с. 55/. Згідно витягу від 07 грудня 2013 року № 00013150752 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть зазначено дату смерті [PERSON] 15 травня 2010 року /а.с. 13/. З Технічного паспорту на садибний житловий будинок виготовлений станом на 26 жовтня 2001 року власниками якого зазначені: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з розміром частки власності по 1/3 кожному. Будинок складається з: будинку літ.А, сіней літ.а, тамбура літ. а1, сараю літ.Б, сараю літ.В, вбиральні літ.Ж, колодязю №К, хвіртки №2, огорожі №1. Роки побудови 1958-2001 роки /а.с. 5-7/. Згідно договору дарування житлового будинку серія АЕЕ № 793810 від 13 листопада 2001 року, складений на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2-4473 вбачається, що [PERSON] подарував житловий будинок, який складається з: житлового будинку-А, шл.бетону. розміром 21,70 кв.м. жилої площі, 41,30 кв.м. загальної площі з надвірними побудовами: Б-сарай, шл.блок., В-сарай цгл., Ж-вбиральня цегл., 1-2 огорожа дерев.метал., К-колодязь бет. кільця, що знаходиться в м. Новомосковську, вул. 8-е Березня, буд. 25, Дніпропетровської області, розташованого на земельній ділянці 557 кв.метра землі, приватизованої на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 02 червня 2000 року /а.с. 8/. Відповідно до Реєстраційного посвідчення від 19 листопада 2001 року за реєстровим № 4527 зазначено, що на праві приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку від 13 листопада 2001 року, посвідченого Новомосковською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-4473 зареєстрований за [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с. 9/. Згідно договору дарування земельної ділянки серія АЕЕ № 793811 від 13 листопада 2001 року, складений на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2-4475 вбачається, що [PERSON] подарував земельну ділянку площею 0,0557 га, яка розташована в м. Новомосковську, вул. 8-е Березня, буд. 25, Дніпропетровської області, що складається з: земель-0,0557 га, в тому числі сільгоспуг.-0,0079 га. з них ріллі-0,0079 га, під будів. лісами та інш. угіддями-0,0478 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд і ведення садівництва /а.с. 26/. З Домової Книги вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: вул. 8-Березня, буд. 25 м. Новомосковськ Дніпропетровської області з 28 грудня 2007 року; [PERSON], [INFO], зареєстрований з 18 жовтня 2004 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 20 листопада 2007 року /а.с. 49-52/. Згідно до Постанови державного нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10 вересня 2014 року щодо видачі свідоцтва на право власності за законом після смерті [PERSON], померлого 15 травня 2010 року відмовлено у звязку з не наданням документів, що підтверджують право власності [PERSON] на частину земельної ділянки 25, що розташована: м. Новомосковськ Дніпропетровська область, вул. 8-Березня, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0557 га /а.с. 39/. У відповідності до відповіді Новомосковської державної нотаріальної контори № 428/01-16 від 06 травня 2014 року свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 15 травня 2010 року не видавалось. Судом також було зроблено запит щодо витребування спадкової справи у відношенні померлого [PERSON], однак державним нотаріусом не було можливості надати належним чином завірену копію у звязку з технічною неможливістю /а.с. 24/. Судом встановлено, що позивач, звернувшись до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на підставі договорів на житловий будинок та земельну ділянку, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, вязку з тим, що не виділені частки осіб, які є власниками житлового будинку та земельної ділянки на праві спільної часткової власності. Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 1,2,3,4 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном. що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Крім того, судом не встановлено наявність іншого договору щодо спільного майна. Таким чином, суд приходить до висновку, про можливість задоволення позовних вимог в частині визначення часток співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: вул. 8-Березня, буд. 25 м. Новомосковськ Дніпропетровської області, встановивши, що кожному співвласнику належить по 1/3 частині житлового будинку та земельної ділянки, а саме: 1/3 частина житлового будинку та земельної ділянки належить [PERSON], 1/3 частини житлового будинку та земельної ділянки належить [PERSON] та 1/3 частина житлового будинку та земельної ділянки належить померлому [PERSON], і саме ця частина житлового будинку та земельної ділянки являється спадковим майном після його смерті. Щодо питання про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Коло спадкоємців першої черги відсутнє, оскільки звернень до нотаріальної контори про прийняття спадщини на будинок та земельну ділянку від останніх не надходило. Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері, тому спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] є його брати [PERSON] та [PERSON]. Оскільки, відповідач [PERSON] не звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом на житловий будинок та земельну ділянку та надав суду заяву, в якій не заперечував проти визнання права власності за [PERSON] в порядку спадкування за законом на 1/3 частини житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: вул. 8-Березня, буд. 25 м. Новомосковськ Дніпропетровської області після смерті [PERSON], померлого 15 травня 2010 року. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). В зв'язку з тим, що наявні в справі докази підтверджують наявність права власності у позивача на об`єкт нерухомого майна та земельну ділянку, прийняття спадщини [PERSON] в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, наявність інших правочинів щодо означеного майна вчинених до дати його смерті суду не доведена, та те, що позивачі згідно закону в порядку другої черги спадкування мають право на отримання у спадок нерухомого майна, інші спадкоємці за законом відсутні право власності на зазначене майно повинно бути визнане за позивачем в порядку спадкування за законом. Враховуючи те, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем, який вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини, однак не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину з незалежних від нього обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку та земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 15 травня 2010 року. В зв'язку з тим, що доказів наявності інших правочинів щодо означеного майна, вчинених до дати смерті спадкодавця судом не встановлено та позивач згідно законом в порядку другої черги спадкування має право на нерухоме майно, інших спадкоємців за законом та заповітом, судом не встановлено право власності на зазначене майно повинно бути визнане за позивачем в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved