Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.12.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2015 року має заборгованість у розмірі 48 785,52 грн, з якої: 28 748,71 грн - заборгованість за кредитом; 16 515,53 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом; 721,97 грн - заборгованість по пені та комісії; 500 грн - штраф (фіксована частина); 2 299,31 грн - штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача разом з судовими витрати у розмірі 1218 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що кредитний договір з відповідачем він не підписував, процентні ставки не узгоджував, ні до яких оферт не приєднувався. Вказував на те, що всупереч положенню Закону України «Про захист прав споживачів» взагалі не було укладено кредитного договору в письмовій формі та не надано інформації щодо детального розпису сукупної вартості кредиту, а банк жодних доказів, що підтверджують укладання з позивачем кредитного договору з усіма істотними умовами, не надав. Крім того, відповідач заявив про сплив строку позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до положень ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За правилами ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. З матеріалів справи вбачається, що 06 грудня 2012 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що ця заява разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 5). В анкеті-заяві міститься інформація про те, що [PERSON] ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними. Також [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в заяві. Отже, правовідносини між відповідачем та позивачем виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у заяві-анкеті (а.с. 5), а, відтак, таке приєднання вчинено відповідачем уписьмовій формі, що відповідає положенням ст. 634 ЦК України. За умовами договору 06 грудня 2012 року відповідач отримав в КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6). Згідно з умовами та правилами надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком ( п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг). Пунктом 1.1..3.2.3 умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по кпртковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Згідно з п.п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за переривання платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобов'язань та інших обов'язків за цим договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором від 06 грудня 2012 року, внаслідок чого станом на 31.07.2015 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 48 785,52 грн., з якої: 28 748,71 грн. - заборгованість за кредитом; 16 515,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 721,97 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2 299,31 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 3-4). Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем спростовано не було, належних доказів відсутності заявленого розміру заборгованості не надано. Доводи відповідача про те, що між сторонами не було укладено кредитного договору в письмовій формі та не надано інформації щодо детального розпису сукупної вартості кредиту, а також про те, що останній ні до яких оферт не приєднувався та процентні ставки не узгоджував, суд відхиляє, оскільки [PERSON], підписуючи анкету-заяву, погодився з розмірами кредитного ліміту, відсотків за користування кредитом та комісією. До того ж, відповідач своїм підписом підтвердив, що ознайомлений та згоден з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Також, відповідач своїм підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір. Також, під час розгляду справи відповідачем було заявлено про сплив строку строку позовної давності з посиланням на ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Як вбачається, кредитний договір укладено між сторонами 06.12.2012 року. Строк дії платіжної карти - 2 роки. Позивач звернувся до суду 05.12.2015 року, тобто, в межах трирічного строку позовної давності для звернення до суду, а тому заява відповідача про сплив цього строку є безпідставною. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 48 785,52 грн в повному обсязі. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1218 грн.

Outcome: approved