Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У квітні 2014 року у суді зареєстрована позовна заява [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] з тих підстав, що він ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. У судове засідання позивачка не з*явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позову. В позові зазначала, що вона з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO]. Постановою Приморського районного суду від 05.07.2000р. з відповідача були стягнені аліменти на її користь на утримання дочки. Шлюб між ними розірвано 16.03.2004р., з того часу відповідач мешкає окремо від родини, належного догляду за дитиною не здійснює, не цікавиться станом її здоров'я, належним чином не забезпечує, т.я. не сплачує аліменти. Фактично дитина знаходиться на її утриманні, що на підставі діючих норм СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Дані вимоги були підтримані прокурором прокуратури Приморського району м. Маріуполя Разборською А.І. та представником ССД Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради Солоха І.Г., які надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце та час розгляду справи, у зв'язку з чим судом прийнято рішення розглянути справу в порядку ст. 224 ЦПК України на підставі доказів, що знаходяться у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно положень ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно роз'яснень, які містяться в пунктах 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. (з наступними змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено судом та підтверджено письмовими доказами, долученими до справи, [PERSON] згідно запису акту про народження № 48, зробленого відділом РАЦС Приморської райадміністрації м.Маріуполя 19.02.1999р., є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач тривалий час не мешкає з родиною, належний догляд за дитиною не здійснює, вихованням дитини не займається, ніякого матеріального забезпечення не надає. Викладені обставини підтверджуються: висновком Службою у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міськради про позбавлення батьківських прав [PERSON], актом обстеження матеріально-побутових умов життя дитини, іншими документами. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, тому повинен бути позбавлений батьківських прав.

Outcome: approved