Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У квітні 2016 року відповідач звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року. У судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити заяву та роз'яснити рішення суду в частині чи зобов'язана [PERSON] після закінчення дозвільного терміну, встановленого рішенням суду, повернути дитини на територію України, а також чи можливо виконання рішення суду в цій частині. Представник позивача заперечував проти задоволення заяви, зазначив, що рішення суду роз'яснюється тим судом, який його ухвалив. У даному випадку рішення суду першої інстанції було скасовано, апеляційним судом ухвалено нове рішення. Від служби у справах дітей Оболонського району м. Києва на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, судом встановлено наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон - первісний та зустрічний позови задоволені частково. Надано дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди за межі України неповнолітньому [PERSON] у супроводі його матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] тривалістю одного виїзду за межі України не більше одного календарного місяця у період з 01 вересня 2015 року по 31 січня 2016 року включно та з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року до таких країн: Французька Республіка, Італійська Республіка, Республіка Кіпр, Королівство Іспанія, Португальська Республіка, Республіка Болгарія. Надано дозвіл на одноразовий тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньому [PERSON] у супроводі його батька [PERSON] без згоди та супроводу його матері [PERSON] тривалістю не більше трьох тижнів у період з 01 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року включно до Арабської Республіки Єгипет. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 30 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині вирішення позовних вимог [PERSON] та ухвалено в цій частині нове рішення. Надано дозвіл на одноразовий тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньому [PERSON] у супроводі його матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] у період з 20 жовтня 2015 року по 20 листопада 2015 року включно до Французької Республіки. Скасовуючи рішення місцевого суду в частині позовних вимог [PERSON], Апеляційний суд міста Києва виходив з того, що чинним законодавством не передбачено надання дозволу на багаторазові тимчасові виїзди дитини без дозволу батька/матері без визначення конкретної держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у такій державі. Відповідно до ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення. Як убачається з матеріалів справи, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 серпня 2015 року в частині вирішення первісного позову [PERSON] було скасовано, Апеляційним судом міста Києва в цій частині ухвалено нове рішення. Відтак, Оболонський районний суд міста Києва не є судом, що ухвалив рішення в тій частині, в якій його просить роз'яснити відповідач [PERSON] Крім того, суд звертає увагу, що в примусовому порядку виконується рішення суду на підставі виданих судом виконавчих документів. Питання щодо зобов'язання [PERSON] повернути дитину на територію України після закінчення дозвільного терміну під час розгляду даної справи не вирішувалося. Отже, видача виконавчого листа в частині зобов'язання [PERSON] вчинити певні дії законом не передбачена, оскільки такі вимоги не були предметом розгляду в даній справі. Разом з тим, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів внаслідок дій [PERSON], вчинених нею після вирішення справи по суті. Враховуючи вищенаведене, суд ухвалює відмовити у задоволенні заяви [PERSON] про роз'яснення рішення суду.

Outcome: dismissed