Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У квітні 2015 року Овідіопольська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], який народився [INFO] року. Мати дитини померла [INFO] р. З 2008 року відповідач ухиляється від виховання дитини, покинув її на утримання колишньої дружини, не відвідує дитину, не спілкується з нею, не приймає ніякої участі в їх утриманні та вихованні. З наведених підстав позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. (а.с. 23-24,30-31) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15,16 постанови від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], який народився [INFO] р. (а.с. 8) З пояснень представника органу опіки та піклування, висновку органу опіки та піклування, встановлено, що відповідач з 2008 року до цього часу не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, не приймає будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини. (а.с. 18-19) Мати дитини померла [INFO] р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с. 7) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно до ст. 166 ч. 2 цього ж Кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, одночасно з позбавленям батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved