Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач ТзДВ «Альянс України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, мотивуючи тим, що 22 жовтня 2013 року між [PERSON] та позивачем укладено договір добровільного страхування транспортного засобу Honda CR-V, номерний знак [NUMBER]. 19 травня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля Chery Amulet, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 3 червня 2014 року відповідача визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді. Позивач у виконання умов договору добровільного страхування виплатив [PERSON] 4 948 грн. 80 коп. Оскільки відповідач у добровільному порядку не погашає позивачу вказану суму, то позивач звернувся з позовом про її стягнення з відповідача. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у порядку заочного провадження у відсутність відповідача та у його відсутність. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін у порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з таких підстав. 19 травня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Honda CR-V, номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] та автомобіля Chery Amulet, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобіль Honda CR-V отримав механічні пошкодження (а.с. 36, 37). Вина відповідача в даній дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 3 червня 2014 року (а.с. 38). Відповідно до договору № 0261718 від 22.10.2013 року автомобіль [PERSON] був застрахований ТзДВ «Альянс Україна» (а.с. 7). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦПК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля, калькуляції, страхового акту, платіжних доручень (а.с. 14-36, 39-43), позивачем виплачено страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 4 948 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки при пред'явленні позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 218 грн., то він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved