Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], УДМС України в Полтавській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Зазначила, що [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані у [INFO]. Вказувала, що відповідачі з 2013 року зареєстровані за вказаною адресою, але там не проживають, в квартирі відсутні її речі, не вносять оплату за комунальні послуги. Просила визнати [PERSON] та її доньку [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини неявки не повідомляла. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини неявки не повідомляла. Представник відповідача УДМС України в Полтавській області у судове засідання не прибув, керівництво про дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи ТОВ «Житлорембудсервіс» у судове засідання не прибув, керівництво про дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивач та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як зазначено в постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, від 25 серпня 1993 року виданого управлінням житлово комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: м. Кременчук, вул. Молодіжна, б. 25, кВ.37. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 11.03.2011 № 583199 [PERSON] є спадкоємцем належного майна [PERSON] Відповідно до матеріалів позовної заяви, [PERSON] та [PERSON], зареєстровані у [INFO]. З 2013 року [PERSON] та [PERSON] не проживають за даною адресою, не спілкуються із позивачем, комунальні послуги не сплачують, речі з квартири забрали. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджені матеріалами справи та поясненнями позивача та її представника. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам інших громадян, інтересам суспільства. Тягар утримання майна покладено на його власника. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову, не довів, що він не втратив права користування спірним житлом. У частині позовних вимог, щодо зобовязання УДМС у Полтавській області зняти з реєстрації за вказаною адресою [PERSON] та [PERSON] необхідно відмовити, так як ця вимога є передчасною, оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Судові витрати підлягають розподілу згідно зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial