Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У квітні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому позивач просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що останній ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, в матеріалах справи присутня заява про відсутність заперечень проти позбавлення батьківських прав, завірена нотаріально, прохав розглядати справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2 листопада 2002 року по 25 травня 2011 року, коли за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області шлюб було розірвано. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 19.11.2003 року, виданим відділом РАЦС по Южноукраїнського МУЮ Миколаївської області. Згідно висновку орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 17 травня 2017 року доцільно позбавити батьківських прав відповідача стосовно сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не бере участі у вихованні сина, не підтримує з ним ніяких стосунків тривалий час. Відповідно до характеристики, яка надана навчальним закладом за місцем навчання дитини від 29 березня 2017 року, за період навчання дитини у школі його батько [PERSON] не відвідував батьківські збори, не спілкувався з класним керівником та вчителями. Також зазначено, що він ні особисто, ні в телефонному режимі не цікавився проблемами навчання свого сина, його успіхами. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як випливає з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи те, що відповідач не забезпечує протягом тривалого терміну належної батьківської уваги та участі у матеріальному утриманні і вихованні дитини, подав заяву, в якій не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, суд приходить до висновку про те, що у суді найшли своє підтвердження вимоги позивача про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, тому приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved