Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

У жовтні 2020р. [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м.Києва із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м.Києві про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування. В обгрунтування позову зазначив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача та [PERSON] , дружина відповідача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квратири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що він, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] у рівних частинах по 1/3. З метою отримання свідоцтва на спадщину, [PERSON] звернувся до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на що йому було відмовлено, оскільки не встановлено факт родинних відносин між ним та померлою. У зв`язку із вищевикладеним, [PERSON] звернувся до суду із позовом за захистом своїх прав для отримання спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов. [PERSON] також не з`явився, надав до суду заяву якою просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, якою позов визнав у повному обсязі, просив його задовольнити. Представник третьої особи повідомлена належним чином, надала до суду пояснення та просила розглянути справу за її відсутності відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , про що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві зроблено відповідний актовий запис №6889, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.04.2019р. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.1968р., виданого Скочищенським с/б ЗАГС Коростишівського району Житомирської області [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.1968р., про що зроблено відповідний актовий запис №4732 Дарницьким бюро ЗАГС. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.07.1969р. [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис №2384. 30.01.1971р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №4. Факт укладення шлюбу підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, №00023713310. Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] . Актовий запис про народження №2 зроблено Васильківським сіль бюро ЗАГС Васильківського району. Шлюб розірвано 11.06.1981р., що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , про що Жовтневим відділом РАЦС м.Києва зроблено актовий запис №388. 13.07.2001р. [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , зареєстрований Виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради Ірпінського міськвиконкому Київської області, актовий запис №37. Судовим розглядом встановлено, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 45,1кв.м. належить на праві приватної спільної власності [PERSON] - 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 частини, [PERSON] - 1/3 частини у відповідності до копії свідоцтва про права власності на житло, виданого Ленінградською державною адміністрацією м.Києва 30.07.1998р., виданого на підставі Розпорядження №5574 від 30.07.1998р. Постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Ковток А.І. від 11.07.2020р. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 квартири [ADDRESS] після померлої [INFO] матері [PERSON] у зв`язку із відсутністю документів про підтвердження факту родинних відносин. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Частиною першою ст.1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України закріплює положення, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із ст..1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до положення ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Окрім цього, згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином померлої [PERSON] . Даний факт знайшов своє підтвердження у доказах, наданих позивачем. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем першої черги на спадкове майно - на 1/9 квартири [ADDRESS] , загальною площею 45,1 кв.м., що належала [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені належними доказами, а також не порушують права свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до квитанції №73 від 23.09.2020р. та №74 від 23.09.2020р. [PERSON] при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1526,90 грн., але у позові не зазначив, що бажає стягувати судовий збір з відповідачів на його користь, тому судовий збір не підлягає стягненню.

Outcome: approved