Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про визнання договору недійсним з моменту укладення, скасування рішення про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, зобов»язання поновити державну реєстрацію права спільної часткової власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 30 листопада 2013 року за Договором купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] було придбано у спільну часткову власність земельну ділянку площею 1,6096 га, що розташована в Київській області, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада, кадастровий номер 3222484000:02:002:0151 в наступних частках: [PERSON] 4161/6036 часток земельної ділянки, [PERSON] 1875/6036 часток земельної ділянки. Право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13732233 від 30 листопада 2013 року та №13732495 від 30 листопада 2013 року. В заяві від 30 листопада 2013 року [PERSON] та [PERSON] виявили намір поділити земельну ділянку, виділивши 0, 5000 га [PERSON] та 1, 1096 га [PERSON] з виготовленням відповідної документації та правовстановлюючих документів. Після підписання вказаної заяви [PERSON] у ТОВ «ПРОФІЛЬ-ЗЕМЛЯ» розробив технічну документацію про поділ належної їм із [PERSON] земельної ділянки. Проте, [PERSON] не було відомо про розроблення ТОВ «ПРОФІЛЬ-ЗЕМЛЯ» технічної документації. [PERSON] жодним чином не приймав участь в проведенні землеустрою з поділу земельної ділянки, не звертався за розробленням технічної документації, не затверджував технічних завдань та не отримував відповідних межових знаків. 23 грудня 2013 року Державним кадастровим реєстратором управління Держземагентсва у Києво-Святошинському районі на підставі Технічної документації, складеної ТОВ «ПРОФІЛЬ-ЗЕМЛЯ», було зареєстровано поділ земельної ділянки площею 1, 6096 га, кадастровий номер 3222484000:02:002:0151 на дві частини - земельну ділянку площею 0, 5000 га, кадастровий номер 3222484000:02:002:5336 із зазначенням її власником [PERSON] та земельну ділянку площею 1, 1096 га, кадастровий номер 3222484000:02:002:5337 із зазначенням її власником [PERSON]. Відповідно до офіційної інформації Публічної кадастрової карти (http://www.map.land.gov.ua/) зареєстрований варіант поділу земельної ділянки передбачає виділення [PERSON] ділянки площею 0, 5000 га, яка не має виходу до транспортних шляхів, що унеможливлює користування даною ділянкою [PERSON] без порушення прав власників суміжних ділянок. Для проходу на свою земельну ділянку [PERSON] був би вимушений перетинати ділянку, відведену [PERSON]. За таких умов безперешкодне користування [PERSON] його земельною ділянкою без встановлення земельних сервітутів чи здійснення поділу іншим чином є неможливим. Реєстрація поділу земельної ділянки в існуючому варіанті здійснена на вкрай невигідних для [PERSON] умовах і необґрунтовано порушує його права та законні інтереси. Зважаючи на той факт, що [PERSON] не надавав ТОВ «ПРОФІЛЬ-ЗЕМЛЯ» доручення на розроблення технічної документації, не затверджував її та не здійснював інших дій, що свідчили б про його згоду чи хоча б обізнаність про такий поділ земельної ділянки, можна стверджувати, що технічна документація була розроблена з порушенням вимог чинного законодавства, а державна реєстрація поділу земельної ділянки здійснена неправомірно. За таких умов, мало місце протиправне позбавлення [PERSON] його права часткової власності на земельну ділянку, та реєстрація на його ім'я майна, згоди на реєстрацію якого він не надавав. Внесені Державним реєстратором відомості про поділ земельної ділянки між співвласниками не відповідали існуючим на той момент правовідносинам сторін, та як договору про поділ не існувало, а відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчили лише про спільну часткову власність [PERSON] і [PERSON] на земельну ділянку. Таким, чином, всупереч вимогам чинного законодавства та за відсутності достатніх правових підстав, було зареєстровано відомості не тільки про поділ земельної ділянки як обєкта цивільних прав, а і про припинення спільної часткової та виникнення приватної власності [PERSON] та [PERSON] на новостворені окремі земельні ділянки. 10 лютого 2014 року, тобто вже після фактичної реєстрації поділу земельної ділянки, було підписано спірний договір про поділ земельної ділянки. Під час його підписання [PERSON] жодним чином не було відомо про те, що фактичний розподіл вже здійснено та зареєстровано. Не знаючи таких важливих обставин поділу, як то місце розташування майбутніх поділених земельних ділянок та наявність державної реєстрації на них, [PERSON] поставив свій підпис під текстом договору. За таких умов, існування договору не свідчить про правомірність поділу земельної ділянки, оскільки, по-перше, такий договір як правова підстава для поділу повинен був укладатись до внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, по-друге, у зв'язку з укладенням договору після фактичної реєстрації поділу земельної ділянки, предметом договору була земельна ділянка, що на момент його підписання припинила своє існування. Якби [PERSON] на момент підписання спірного договору знав про існування розробленої технічної документації та наявність реєстрації поділу земельної ділянки, який, звісно, його не влаштовував, то такого договору він не укладав би. Метою укладання спірного договору для [PERSON] був подальший розподіл земельної ділянки з відповідною участю обох сторін у процесі розроблення технічної документації, встановлення межових знаків та реєстрації новостворених земельних ділянок. Проте, оскільки [PERSON] всю подальшу процедуру розподілу на момент підписання договору вже реалізував самостійно, то [PERSON] був позбавлений можливості досягти тієї мети, з якою він цей договір укладав. Усе наведене свідчить про те, що [PERSON] під час підписання спірного договору ввів [PERSON] в оману з метою укладання договору про поділ земельної ділянки, у той час як такий поділ вже було здійснено без відома та участі [PERSON] та на вкрай невигідних для нього умовах. На сьогоднішній день постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року дії Державного кадастрового реєстратора Управління Державного агентства земельних ресурсів України в Києво-Святошинському районі з реєстрації поділу земельної ділянки визнані незаконними, державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі новоствореної земельної ділянки площею 0, 5000 га, кадастровий номер 3222484000:02:002:5336 та новоствореної земельної ділянки площею 1, 1096 га, кадастровий номер 3222484000:02:002:5337 скасовано. Постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року набрала законної сили. Після укладення спірного договору [PERSON] було здійснено також реєстрацію поділу земельної ділянки та, відповідно, припинення права спільної часткової власності на неї у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON] службі Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. Рішення про припинення реєстрації права спільної часткової власності на земельну ділянку та про реєстрацію права приватної власності за [PERSON] та [PERSON] на новостворені земельні ділянки було прийнято [PERSON] службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на підставі наданого [PERSON] спірного договору. Тому, на сьогоднішній день підстав для визнання дій реєстратора незаконними немає. Однак, оскільки позивач у даному позові звернувся до суду із позовною вимогою про визнання спірного договору недійсним, то, відповідно, він вважав за необхідне заявити й другу позовну вимогу про скасування рішення [PERSON] служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку та про реєстрацію права приватної власності за [PERSON] та [PERSON] на новостворені земельні ділянки. Оскільки, як зазначав позивач [PERSON], що під час укладення спірного договору він не знав про те, що земельна ділянка вже фактично поділена, то, відповідно, з його боку цей правочин не був спрямований на реальне настання тих правових наслідків, які були такими розподілом обумовлені. Як вже було зазначено вище, враховуючи наявність фактичного розподілу земельної ділянки на момент укладення спірного договору, предмету договору (тобто тієї земельної ділянки, яка підлягала розподілу) вже не існувало, а отже порушено статтю 638 ЦК України. Отже, підставою для винесення рішення щодо реєстрації права приватної власності на новостворені земельні ділянки був саме спірний договір. У зв'язку з визнанням недійсним договору, на підставі якого було прийнято рішення про реєстрацію права приватної власності за [PERSON] та [PERSON] на новостворені земельні ділянки, рішення про таку реєстрацію має бути також скасовано судом. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив визнати недійсним з моменту укладення Договір про поділ у натурі земельної ділянки, що є спільною частковою власністю, укладений 10 лютого 2014 року між [PERSON] і [PERSON], скасувати рішення [PERSON] служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер 3222484000:02:002:5336, що розташована в Київській області, Києво-Святошинського району, Крюківщинська сільська рада, із зазначенням її власником [PERSON], та про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку площею 1,1096 га, кадастровий номер 3222484000:02:002:5337, що розташована в Київській області, Києво-Святошинського району, Крюківщинська сільська рада, із зазначенням її власником [PERSON], зобов»язати [PERSON] службу Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області поновити державну реєстрацію права спільної часткової власності на земельну ділянку площею 1,6096 га, кадастровий номер 3222484000:02:002:0151, що розташована в Київській області, Києво-Святошинського району, Крюківщинська сільська рада, із зазначенням її власників: [PERSON] Олексійовича-1875/6036 часток, [PERSON] Михайловича-4161/6036 часток. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] і представник відповідача [PERSON] служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи відповідачі повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 30 листопада 2013 року продавці [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON], [PERSON] прийняли у спільну часткову власність нерухоме майно, яким є земельна ділянка площею 1,6096 га, що розташована в Київській області, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада, кадастровий номер 3222484000:02:002:0151 в наступних частках: [PERSON]/6036 часток земельної ділянки, [PERSON]-1875/6036 часток земельної ділянки. Цільове призначення земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, склад угідь-рілля. 30 листопада 2013 року [PERSON] і [PERSON] було видано заяву уповноваженим органам та всім, кого це стосується, з проханням здійснити поділ зазначеної земельної ділянки на 2 частини з наступними площами: 1 земельна ділянка площею 0,5000 га, з виготовленням свідоцтва про право власності на земельну ділянку (або іншого передбаченого законодавством документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку) на ім»я [PERSON], і 2 земельна ділянка площею 1,1096 га, з виготовленням свідоцтва про право власності на земельну ділянку (або іншого передбаченого законодавством документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку) на ім»я [PERSON]. У вказаній заяві [PERSON] і [PERSON] просили виготовити на виділені земельні ділянки відповідну технічну документацію та документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку. За Договором про поділ у натурі земельної ділянки, що є спільною частковою власністю, від 10 лютого 2014 року [PERSON] і [PERSON] домовились про поділ у натурі належної їм на праві спільної часткової власності земельної ділянки площею 1,6096 га, що розташована в Київській області, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада, кадастровий номер 3222484000:02:002:0151, цільове призначення земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, склад угідь-рілля. Відповідно до умов п. 2 вказаного договору земельна ділянка належить [PERSON] і [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 30 листопада 2013 року за реєстровим номером 3042 в наступних частках: [PERSON]-1875/6036 часток, [PERSON]-4161/6036 часток. Державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 30 листопада 2013 року, право власності зареєстровано 30 листопада 2013 року за номером запису про право власності [PERSON] 3620850, за номером запису про право власності [PERSON] 3620933, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 227486232224. Згідно умов п. 5 Договору про поділ у натурі земельної ділянки, що є спільною частковою власністю, від 10 лютого 2014 року відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3202030332013, № НВ-3202030342013, виданих державним кадастровим реєстратором Головного управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області [PERSON] 23 грудня 2013 року, щодо земельної ділянки проведено документацію із землеустрою ТОВ «Профіль Земля» і земельна ділянка поділена наступним чином: у фактичному володінні та користуванні [PERSON] знаходяться та може бути виділена в натурі: земельна ділянка площею 1,1096 га, що розташована в Київській області, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада, кадастровий номер 3222484000:02:002:5336, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, склад угідь-рілля; у фактичному володінні та користуванні [PERSON] знаходиться та може бути виділена в натурі земельна ділянка площею 0,5000 га, що розташована в Київській області, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада, кадастровий номер 3222484000:02:002:5336, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, склад угідь-рілля. Відповідно до умов п. 6 вказаного договору поділ у натурі земельної ділянки припиняє спільну часткову власність на неї між [PERSON] і [PERSON]. Згідно умов п. 7 Договору про поділ у натурі земельної ділянки, що є спільною частковою власністю, від 10 лютого 2014 року за цим договором в приватну власність [PERSON] переходить земельна ділянка площею 1,1096 га, що розташована в Київській області, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада, кадастровий номер 3222484000:02:002:5337, цільове призначення земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, склад угідь-рілля; в приватну власність [PERSON] переходить земельна ділянка площею 0,5000 га, що розташована в Київській області, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада, кадастроваий номер 3222484000:02:002:5336, цільове призначення земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, склад угідь-рілля. Відповідно до умов п. 8 вказаного договору володіння, користування та розпорядження земельної ділянки в подальшому буде здійснюватися кожним із співвласників самостійно. Як зазначив представник позивача у позовній заяві, після підписання вказаної заяви від 30 листопада 2013 року [PERSON] у ТОВ «ПРОФІЛЬ-ЗЕМЛЯ» розробив технічну документацію про поділ належної їм із [PERSON] земельної ділянки, проте [PERSON] не було відомо про розроблення ТОВ «ПРОФІЛЬ-ЗЕМЛЯ» технічної документації. [PERSON] жодним чином не приймав участь в проведенні землеустрою з поділу земельної ділянки, не звертався за розробленням технічної документації, не затверджував технічних завдань та не отримував відповідних межових знаків. В позові вказано, що, зважаючи на той факт, що [PERSON] не надавав ТОВ «ПРОФІЛЬ-ЗЕМЛЯ» доручення на розроблення технічної документації, не затверджував її та не здійснював інших дій, що свідчили б про його згоду чи хоча б обізнаність про такий поділ земельної ділянки, можна стверджувати, що технічна документація була розроблена з порушенням вимог чинного законодавства, а державна реєстрація поділу земельної ділянки здійснена неправомірно. Однак, з такими доводами представника позивача в позовній заяві погодитись неможливо, оскільки згідно постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року в справі за позовом [PERSON] до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства України у Києво-Святошинському районі [PERSON], Управління державного агентства земельних ресурсів України у Києво-Святошинському районі Київської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], про визнання дій протиправними, скасування державної реєстрації, яку надав представник позивача до суду та яка набрала законної сили, вбачається, що під час розгляду справи за адміністративним позовом [PERSON] судом було встановлено, що з копії технічної документації із землеустрою щодо поділу та об»єднання земельних ділянок площею 1,6096 га [PERSON] та [PERSON], копія якої мітиться в матеріалах адміністративної справи, така документація складається з: пояснювальної записки, заяви громадян [PERSON] та [PERSON] про виготовлення технічної документації, технічного завдання, затвердженого громадянами [PERSON] та [PERSON], нотаріально засвідченої заяви громадян [PERSON] та [PERSON] про прийняття рішення про поділ належної їм на праві спільної часткової власності земельної ділянки, висновку Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області, схеми розташування, схеми зони обмеження, кадастрового плану, актів про передачу на зберігання встановлених межових знаків власнику (землекористувачу) земельної ділянки громадян [PERSON] та [PERSON], договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 листопада 2013 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Твердження [PERSON] про відсутність нотаріально засвідченої заяви громадян [PERSON] та [PERSON] про прийняття рішення про поділ належної їм на праві спільної часткової власності земельної ділянки, акту про передачу на зберігання встановлених межових знаків власнику (землекористувачу) земельної ділянки [PERSON] спростовуються наявними матеріалами справи. З огляду на викладене, суд в адміністративній справі дійшов висновку, що технічна документація оформлена відповідно до норм ст. 56 Закону України «Про землеустрій». Також у позовній заяві і в судовому засіданні представник позивача [PERSON] зазначала, що [PERSON] під час підписання спірного договору ввів [PERSON] в оману з метою укладання договору про поділ земельної ділянки, у той час, як такий поділ вже було здійснено без відома та участі [PERSON] та на вкрай невигідних для нього умовах. У зв»язку з цим слід зазначити, що згідно вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 7 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Посилання також представника позивача [PERSON], на вимоги ст. 230 ЦПК України, як на підставу заявлених вимог, а саме якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману, щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 ЦК України), то такий правочин визнається судом недійсним, безпідставні, оскільки не підтверджуються ніякими доказами в їх обгрунтування. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що підстав для визнання недійсним з моменту укладення Договору про поділ у натурі земельної ділянки, що є спільною частковою власністю, укладений 10 лютого 2014 року між [PERSON] і [PERSON], немає, а тому у задоволенні позову в цій частині вимог слід відмовити. Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні вимог про визнання недійсним з моменту укладення Договору про поділ у натурі земельної ділянки, що є спільною частковою власністю, укладений 10 лютого 2014 року між [PERSON] і [PERSON], а тому не можуть бути і задоволені вимоги позивача про скасування рішення [PERSON] служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер 3222484000:02:002:5336, що розташована в Київській області, Києво-Святошинського району, Крюківщинська сільська рада, із зазначенням її власником [PERSON], та про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку площею 1,1096 га, кадастровий номер 3222484000:02:002:5337, що розташована в Київській області, Києво-Святошинського району, Крюківщинська сільська рада, із зазначенням її власником [PERSON], та щодо зобов»язання [PERSON] службу Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області поновити державну реєстрацію права спільної часткової власності на земельну ділянку площею 1,6096 га, кадастровий номер 3222484000:02:002:0151, що розташована в Київській області, Києво-Святошинського району, Крюківщинська сільська рада, із зазначенням її власників: [PERSON] Олексійовича-1875/6036 часток, [PERSON] Михайловича-4161/6036 часток. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed