Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У жовтні 2018 р. представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з даною скаргою. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що рішенням Оболонського р/с м. Києва від 13.05.2005 р. було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше Ѕ частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину до досягнення повноліття дітей щомісяця, починаючи з 21.04.2005 р. Як вказано у скарзі 09.06.2005 р. ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 18644750 з виконання даного рішення. 02.10.2018 р. скаржник [PERSON] отримала постанову про повернення виконавчою документа стягувачу від 14.09.2018 р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону «Про виконавче провадження» за підписом державного виконавця Гаркуші Є.Ю. Представник скаржника вважає, що державними виконавцями, що здійснювали виконання рішення суду, не було вчинено усіх дій щодо розшуку майна боржника та навіть самого боржника. Виходу державного виконавця за адресою місцезнаходження щодо розшуку боржника та неможливості потрапити у приміщення, як це зазначено в мотивувальній частині постанови, (на думку представника скаржника) недостатньо для розшуку боржника та встановлення факту відсутності у боржника майна, на яке може бути звернене стягнення. За даними скаржника, на час відкриття виконавчого провадження, а це 2005 р. боржнику [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] , або її частина. Крім того, боржник [PERSON] мав отримати спадщину. Проте, матеріали виконавчого провадження не містять жодного документу, які б свідчили про направлення державними виконавцями, в тому числі [PERSON] , до відділів БТІ запитів щодо наявності у [PERSON] права власності на нерухоме майно, а також інших необхідних для розшуку майна боржника в. Як вказує скаржник, 04.05.2018 р. адвокат Дьоміна С.С. направила до Київського МБТІ адвокатський запит щодо надання інформації, чи зареєстровано, або було зареєстровано майно за боржником, але отримала відповідь про відсутність правових підстав для надання такої інформації. Також матеріали виконавчою провадження не містять і і постанов про арешт майна та коштів боржника, окрім постанови про арешт майна боржника від 20.09.2017 р. Як вказує представник скаржника, [PERSON] , є міжнародновідомим фотографом, який працює на території всієї Європи. І тому на вимогу скаржника [PERSON] , старшим державним виконавцем Копитко Б.В. було винесено ряд обмежуючих боржника постанов, в тому числі постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 15.02.2018 р., проте, [PERSON] без перешкод перетинав кордон з Україною в обидві боки, про що свідчить сторінки [PERSON] в «інстаграм». Також вказує, що у зв`язку з ненаданням державним виконавцем розрахунку заборгованості боржника по аліментам при особистих зверненнях скаржник [PERSON] 16.12.2015 р. зверталась до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві з письмовою заявою, в якій просила надати довідку про стан виконавчого провадження з виконання рішення Оболонського р/с м. Києва від 13.05.2005 р. про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] ; надати розгорнутий розрахунок заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів; невідкладно вжити всі можливі заходи з виконання рішення суду від 13.05.2005 р.; звернутись до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. Як вказано у скарзі, у зв`язку із викладеним, 22.07.2016 р. [PERSON] звернулась до Оболонського р/с м. Києва зі скаргою на дії, бездіяльність начальника Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, але жодного разу начальник Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Попович Я.В. в судове засідання не з`явилась. Станом на 12.10.2018 р. стан розгляду справи №756/11383/16-ц скаржнику невідомо, так як суддя Оболонського р/с м. Києва Шевчук А.В. рішення (на думку представника) не виніс. Тому зважаючи на вищевикладене, представник скаржника просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гаркуші Є.Ю. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.09.2018 р. у виконавчому провадженні №18644750, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 14.09.2018 р. у виконавчому провадженні №18644750, зобов`язати державного виконавця Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гаркушу Є.Ю. направити запит до Київського МБТІ щодо надання інформації, чи зареєстровано, або було зареєстровано у Бюро технічної інвентаризації право власності на нерухоме майно або його частину за [PERSON] дати та підстави такої реєстрації, а також дати та підстави перереєстрації права власності на нерухоме майно, що належало на праві власності боржнику, за іншими особами (в тому числі, але не виключно, квартира [ADDRESS] . Також просить суд зобов`язати державного виконавця Дніпровського РВ ВДС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гаркушу Є.Ю. вчинити усі необхідні дії щодо розшуку боржника та його майна, зобов`язати державного виконавця Гаркушу С.Ю. вчинити дії щодо обмеження [PERSON] у праві виїзду за кордон України. Жодна сторона до суду не з`явилась. Від представника скаржника надійшла заява щодо підтримки даної скарги у повному об`ємі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Суд дослідивши письмові докази по справі з`ясував, що рішенням Оболонського р/с м. Києва від 13.05.2005 р. було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше Ѕ частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину до досягнення повноліття дітей щомісяця, починаючи з 21.04.2005 р. 09.06.2005 р. ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 18644750 з виконання даного рішення. Як встановлено судом, на час відкриття виконавчого провадження, а це 2005 р. боржнику [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] , або її частина. Крім того, боржник [PERSON] мав отримати спадщину. Проте, матеріали виконавчого провадження не містять жодного документу, які б свідчили про направлення державними виконавцями, в тому числі [PERSON] , до відділів БТІ запитів щодо наявності у [PERSON] права власності на нерухоме майно, а також інших необхідних для розшуку майна боржника в. 04.05.2018 р. адвокат Дьоміна С.С. направила до Київського МБТІ адвокатський запит щодо надання інформації, чи зареєстровано, або було зареєстровано майно за боржником, але отримала відповідь про відсутність правових підстав для надання такої інформації. Також матеріали виконавчою провадження не містять і і постанов про арешт майна та коштів боржника, окрім постанови про арешт майна боржника від 20.09.2017 р. 05.10.2016 вступив в дію Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII. У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Як вбачається з наданих до суду документів, [PERSON] , є відомим фотографом, який працює на території всієї Європи. І тому на вимогу скаржника [PERSON] , старшим державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві [PERSON] було винесено ряд обмежуючих боржника постанов, в тому числі постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 15.02.2018 р., проте боржник [PERSON] без перешкод перетинає кордон з Україною в обидві боки, про що свідчить сторінки [PERSON] в «інстаграм». Також судом з`ясовано, що 02.10.2018 р. скаржник [PERSON] отримала постанову про повернення виконавчою документа стягувачу від 14.09.2018 р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону «Про виконавче провадження» за підписом державного виконавця Гаркуші Є.Ю. У відповідності до ст. 447 ЦПК України, ч. 1 ст. 12, ч. 3, 4 ст. 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Відтак, суд приходить до висновку, що своїми діями і керівництво Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, і державний виконавець Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гаркуша Є.Ю. по виконавчому провадженню порушені вищевказані вимоги закону, а тому дії [PERSON] є незаконними та підлягають скасуванню. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що вимоги скаржника [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, що стосується визнання неправомірними дії державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гаркуші Є.Ю., скасуванні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.09.2018 р. у виконавчому провадженні № 18644750. Тому

Outcome: partial