Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, у якому просив зобов`язати Одеську міську раду, Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради позачергово забезпечити його житловою площею у вигляді окремої двокімнатної квартири з врахуванням щодо неї санітарних та технічних норм\~ та розташованої у м. Одесі. У судовому засіданні позивач та його\~ представник позов підтримав, просив його задовольнити. Представник Виконавчого комітету Одеської міської ради у судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Представник Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлявся належним чином. Вивчивши наявні докази по справі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни. Згідно довідки військової частини №03514 від 27.05.2006 року, виданої позивачу за висновком військової лікарської комісії, [PERSON] є інвалідом війни 2 групи та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії безстроково унаслідок наступних захворювань: «Хронічна променева хвороба. Хронічний панкреатит, больова форма. Хронічний ерозивний гастродуоденіт. Хронічний калькульозний холецистит. Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз». Захворювання отримані унаслідок виконання службових обов`язків на ЧАЕС. Зазначене підтверджується також довідкою військового госпіталю МО РФ від 13.11.2007 року №736, постановою 15 військово-лікарської комісії Департаменту охорони здоров`я МО України. Як вбачається з довідки Суворовської районної адміністрації ОМР №Г-2255 від 28.12.2012 року, позивач складом сімї з одного чоловіка починаючи з 27.06.2008 року перебуває на квартирному обліку при Суворовській райадміністрації ОМР, порядковий номер у загальній черзі №4887, у пільговій черзі під № 206, як особа, яка постраждала він наслідків Чорнобильської катастрофи 1ї категорії, інвалід війни 2ї групи під №67. З листа Департаменту соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації\~ №Г-1463-17 від 03.06.2014 року вбачається, що позивач перебуває на квартирному обліку, у загальній черзі під № 4842, у списку учасників ліквідації на ЧАЕС 1ї категорії за №25, у списку інвалідів війни за №65. Позивач з 2005 року проживав в орендованій квартирі [ADDRESS] , а 15.11.2014 року позивач\~ орендує однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Зазначене підтверджується наявними у матеріалах справи договорами оренди житлової площі. З дня подання заяви та взяття позивача на квартирний облік з 27.06.2008 року, позивача до теперішнього часу не забезпечено житлом. Відповідно до Конституції України кожен має право на житло. Громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту, соціальне житло надається безоплатно. Відповідно до статей 4 - 6 ЖК державний житловий фонд включає в себе жилі будинки (закінчені будівництвом і здані в експлуатацію) та жилі приміщення в інших будівлях, призначені для постійного проживання громадян. За змістом ст. 54 ЖК право наймача на вивільнене жиле приміщення в квартирі, в якій проживало декілька наймачів, виникає й у тому разі, коли це приміщення було самовільно переобладнане в ізольовану квартиру. \~ \~ \~ \~ Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в такій квартирі, надається тому з її наймачів, який потребує поліпшення житлових умов, незалежно\~ від того, чи перебуває він на квартирному обліку або від часу взяття на нього. Тільки за відсутності такого наймача або його прохання про передачу приміщення воно може бути передано іншому з них. Згідно до ст. 40 ЖК України, громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Згідно до ст. 36 ЖК України, облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. \~ \~ \~ \~ Згідно до ст. 43 ЖК України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.\~ Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік. Перелік категорій осіб, які мають переваги в одержанні жилих приміщень перед іншими категоріями поза черговиків, міститься в абз. 2 ч. 1 ст. 46 Житлового кодексу Української РСР. \~ \~ \~ \~ Частиною першою цієї статті визначено перелік осіб, яким жилі приміщення надаються поза чергою, зокрема інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями поза черговиків та ін. Таким чином, вбачається, що позивач знаходиться в черзі на отримання позачергового приміщення з 2008 року. Згідно до ст.1 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», житловий фонд соціального призначення - сукупність соціального житла, що надається громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту; соціальне житло - житло всіх форм власності (крім соціальних гуртожитків) із житлового фонду соціального призначення, що безоплатно надається громадянам України, які потребують соціального захисту, на підставі договору найму на певний строк; \~ \~ \~ \~Соціальний квартирний облік - облік громадян України, які користуються правом на соціальне житло і перебувають у черзі на його отримання; Статтею 10 вищевказаного Закону України передбачено, що соціальний квартирний облік здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування за місцем проживання громадян. Згідно Порядку надання соціального житла, а також урахування площі житла, що перебуває у власності громадянина, якому надається квартира або садибний (одноквартирний) житловий будинок з житлового фонду соціального призначення, затвердженого постановою КМУ № 682\~ від 23.07.2008 року, житлове приміщення з житлового фонду соціального призначення (далі - соціальне житло) безоплатно надається громадянинові та членам його сім`ї, що перебувають разом з ним на соціальному квартирному обліку (далі - облік), за рішенням органу місцевого самоврядування, який веде облік, у порядку черговості (позачергово, першочергово або в порядку загальної черги) за умови підтвердження громадянином підстав для отримання такого житла. Згідно п. 1 Порядку взяття громадян на соціальний квартирний облік, їх перебування на такому обліку та зняття з нього, затвердженого постановою КМУ від 23.07.2008р. № 682 затверджено, взяття громадян на соціальний квартирний облік (далі - облік) здійснюється за рішенням органу місцевого самоврядування за місцем проживання громадян, які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) житлових будинків з житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону. Надання громадянинові житлового приміщення з житлового фонду соціального призначення здійснюється за нормою, встановленою органом місцевого самоврядування, який надає таке житло, але не менше мінімальних норм, які встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 2008 р. N 219. Орган місцевого самоврядування не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дати виявлення можливості надання соціального житла письмово повідомляє про це громадянинові, що перебуває на обліку і має право на його отримання, із зазначенням переліку документів, які необхідно подати для підтвердження такого права, та строку їх подання. Орган місцевого самоврядування у разі прийняття рішення про надання громадянинові соціального житла вручає (надсилає) йому не пізніше ніж протягом семи робочих днів повідомлення із зазначенням дати прийняття і номера такого рішення разом із запрошенням укласти договір найму соціального житла (далі - договір найму). Орган місцевого самоврядування інформує щороку територіальну громаду про надання соціального житла шляхом оприлюднення реєстрів укладених договорів на власній офіційній веб-сторінці та у місцевих друкованих засобах масової інформації не пізніше ніж до 20 січня року, що настає після складення списків (п.п.8-10 Порядку). Отже, чинним законодавство передбачено та врегульовано порядок надання житла особам, які потребують поліпшення житлових умов, а також особам, які мають переваги в одержанні жилих приміщень перед іншими категоріями. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно\~ст. 57 ЦК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно\~ст. 58 ЦК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст. 59 ЦК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У ст. 47 Конституції України зазначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. При цьому, з матеріалів справи не вбачається переваг позивача перед іншими особами, які перебувають на квартирному обліку за цією категорією у черзі перед нею. Таким чином, у разі задоволення зазначених позовних вимог судом будуть порушені права інших осіб на позачергове отримання житла, які перебувають у черзі на отримання житла перед позивачем. Згідно п. 2 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства в Україні є рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Вищенаведене дає підстави для висновку про те, що позивач має бути забезпечений житлом у порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла раніше неї, що відповідатиме положенням статті 43 ЖК. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Outcome: dismissed