Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» звернулося до Апеляційного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, для визначення підсудності. Відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 17.10.2016 року підсудність позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, визначена Шевченківському районному суду міста Києва. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що 05.03.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 16733/30/К6, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10500,00 грн., строком на 12 місяців з 05.03.2013 року по 05.03.2014 року, зі сплатою 27 % річних. Проте, взяті на себе зобов'язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого, станом на 30.09.2016 року у неї виникла заборгованість у розмірі 761,89 грн. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 16733/30/К6 від 05.03.2013 року у розмірі 761,89 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що 05.03.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 16733/30/К6, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10500,00 грн., строком на 12 місяців з 05.03.2013 року по 05.03.2014 року, зі сплатою 27 % річних. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно із розрахунком, заборгованість відповідача за договором № 16733/30/К6 від 05.03.2013 року становить 761, 89 грн., яка складається з: 212,88 грн. - сума простроченої заборгованості, 221,84 грн. - сума прострочених процентів за кредитом, 84,13 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, 69,33 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення процентів, 173,71 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту згідно ст. 625 ЦПК України. Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором № 16733/30/К6 від 05.03.2013 року належним чином не виконує, а отже зобов'язана повернути позивачу борг по договору в розмірі 761,89 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1378,00 грн..

Outcome: approved