Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначала, що з 13.07.1996 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги у достатньому розмірі на утримання дітей не надає. Син навчається у Дніпропетровському національному університеті імені [PERSON] ([ADDRESS]), що підтверджується довідкою №110 від 11.04.201. Форма навчання - денна. Строк навчання з 01.09.2015 до 30.06.2019. Позивач не в змозі повністю матеріально забезпечити дітей, які проживають разом з нею, належні умови для їх утримання та навчання сина. Просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більш як до досягнення останнім віку двадцяти трьох років. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Третя особа у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги у достатньому розмірі на утримання дітей не надає. Син навчається у Дніпропетровському національному університеті імені [PERSON] ([ADDRESS]), що підтверджується довідкою №110 від 11.04.201. Форма навчання - денна. Строк навчання з 01.09.2015 до 30.06.2019. Позивач не в змозі повністю матеріально забезпечити дітей, які проживають разом з нею, належні умови для їх утримання та навчання сина. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати повнолітню доньку, сина, які продовжують навчання, до досягнення двадцятитрьохрічного віку, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч.3 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч.1 ст.183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно п.7 ст.214, ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved