Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт смерті 05 квітня 2018 року у місті Донецьк її матері [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначала, що вона має статус внутрішньо переміщеної особи, тимчасово зареєстрована та проживає у [INFO], є дочкою [PERSON], [INFO], яка померла 05 квітня 2018 року на тимчасово окупованій території України у місті Донецьк від раку лівої молочної залози, що підтверджується довідкою про причину смерті № 92 від 20 квітня 2018 року, виданою Республіканським онкологічним центром імені професора [PERSON], на підставі якої їй, 06 квітня 2018 року Пролетарським відділом запису актів цивільного стану міста Донецьк Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР, було видано свідоцтво про смерть матері серії ДНР № 105805. Вказані органи знаходяться на тимчасового окупованій території України. Для проведення державної реєстрації смерті матері [PERSON] вона звернулася до Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі [PERSON] РАЦС), однак рішенням цього [PERSON] РАЦС від 25 квітня 2018 року у проведенні державної реєстрації смерті матері їй відмовлено, посилаючись на те, що на підтвердження факту її смерті нею було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень. Зареєструвати смерть матері у порядку, встановленому законодавством України, та отримати у [PERSON] РАЦС свідоцтво про її смерть відповідного зразка вона не має можливості, тому змушена звернутися до суду. Встановлення факту смерті матері [PERSON] їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть, встановленого законодавством України зразка, одержання державної допомоги на її поховання та прийняття нею спадщини після смерті матері. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити заяву. Заінтересована особа [PERSON] РАЦС до суду теж не зявився, подав заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] Вячеславівна народилася 20 березня 1987 року у місті Донецьк, її батьком є Захаров Вячеслав Миколайович, матірю [PERSON]. Відповідно до копії паспорта громадянина України ВЕ 966849 заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно із довідкою від 26 липня 2017 року № 0000279240/5804 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України і районів проведення антитерористичної операції, заявник [PERSON] тимчасово зареєстрована за адресою: [INFO]. Із довідки про причини смерті № 92 від 20 квітня 2018 року, виданої Республіканським онкологічним центром імені професора [PERSON] Міністерства охорони здоровя ДНР, видно, що [PERSON], [INFO], померла 05 квітня 2018 року, причина смерті: рак лівої молочної залози, стан після комплексного лікування. Із копії свідоцтва про смерть серії ДНР № 105805, виданого 06 квітня 2018 року Пролетарським відділом запису актів цивільного стану міста Донецьк Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР, вбачається, що [PERSON], [INFO], померла 05 квітня 2018 року у віці 64 років у місті Донецьк. Зазначені довідка і свідоцтво видані на території, де державні органи України тимчасово своїх повноважень не здійснюють. Рішенням [PERSON] РАЦС від 25 квітня 2018 року за № 1434/16.6-28 у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла 05 квітня 2018 року, дочці померлої, заявнику [PERSON] відмовлено, оскільки нею на підтвердження факту смерті матері предявлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Із даного рішення [PERSON] РАЦС вбачається, що для реєстрації смерті матері [PERSON], яка померла 05 квітня 2018 року, заявником [PERSON] РАЦС предявлено зазначене вище свідоцтво про її смерть серії ДНР № 105805, видане 06 квітня 2018 року Пролетарським відділом запису актів цивільного стану міста Донецьк Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР. [PERSON] населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, вбачається, що місто Донецьк включено до вказаного переліку населених пунктів. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У ч. 1 ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За змістом п. 1 розділу І, п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу від 24 грудня 2010 року № 3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведене, обставини справи, суд вважає встановленим факт смерті 05 квітня 2018 року у місті Донецьк матері заявника [PERSON] у віці 64 років, тому заява [PERSON], дочки померлої, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Факт смерті 05 квітня 2018 року [PERSON] судом встановлено для державної реєстрації смерті цієї особи у встановленому законодавством України порядку та оформлення заявником своїх спадкових прав після смерті матері. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved