Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У квітні 2015 року заявник [PERSON] звернувся з цією заявою до суду, посилаючись на те, що він [PERSON] народився 12 травня 1955 року, що підтверджується свідоцтвом про його народження, видане Новошахтинським міським бюро ЗАГС Ростовської області від [INFO], серії ШЛ № 128706. В 1972 році заявник закінчив ГПТУ 15, отримав атестат та розпочав свою трудову діяльність в Київському ордена Трудового Червоного прапора заводі «Комуніст». 02 жовтня 1972 року було виписано трудову книжку в якій прізвище заявника було зазначено «Романцов», замість вірного прізвища «Романцев», що не відповідало записам в його паспорті та свідоцтві про народження та в атестаті про закінчення ГПТУ 15, де зазначено правильно прізвище «Романцев». В 1976 році заявник закінчив Київській індустріально-педагогічний технікум та 30.06.1976 року отримав диплом серії Ю № 889382 в якому було невірно вказано його прізвище «Романцов», замість «Романцев». 12 грудня 1980 року на імя заявника було видано дублікат трудової книжки БТ-І № 5096913, в якій також було невірно вказано його прізвище, а саме «Романцов» замість «Романцев». Так як трудові книжки зберігались у відділі кадрів підприємств, де заявник працював, то він не звернув увагу, на те, що невірно вказано його прізвище. Не звернув увагу і на невірність вказаного прізвища в дипломі, на підставі якого він був прийнятий на роботу та працював по спеціальності. На даний час стало питання про оформлення пенсії, тому заявник звернувся до Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області. В даному управлінні, після огляду його трудових книжок та паспорту заявнику було пояснено, що його документи не можуть бути прийняті, так як у паспорті вказано прізвище «Романцев», а в трудових книжках «Романцов». Крім того, йому не може бути зараховано в трудовий стаж навчання в Київському індустріально-педагогічному технікумі, в звязку з помилкою в прізвищі зазначеному в дипломі. Тому заявнику було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності даних йому трудових книжок та диплому. Тому заявник просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка (без серії та номер), яка видана 02 жовтня 1972 року на імя [PERSON], [INFO], дублікат трудової книжки серії БТ-І № 5096913 від 12 грудня 1980 року на імя [PERSON], [INFO] та диплом серії Ю № 889382 виданий 30 червня 1976 року Київським індустріально-педагогічним технікумом на імя [PERSON], дійсно належить [PERSON], [INFO]. Заявник направив до суду заяву в якій просив вимоги заяви задоволити, а справу розглянути у його відсутності. Заінтересована особа Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про день, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, та письмові докази які в ній знаходяться, знаходить, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Як вбачається із матеріалів справи, що [PERSON] народився 12 травня 1955 року, що підтверджується свідоцтвом про його народження, видане Новошахтинським міським бюро ЗАГС Ростовської області від [INFO], серії ШЛ № 128706. 10 липня 1972 року заявник закінчив ГПТУ 15, отримав атестат де його прізвище було зазначено «Романцев». 02 жовтня 1972 року було виписано трудову книжку в якій прізвище заявника було зазначено «Романцов», замість вірного прізвища «Романцев», що не відповідало записам в його паспорті та свідоцтві про народження та в атестаті про закінчення ГПТУ 15, де зазначено правильно прізвище «Романцев». В 1976 році заявник закінчив Київській індустріально-педагогічний технікум та 30.06.1976 року отримав диплом серії Ю № 889382 в якому було невірно вказано його прізвище «Романцов», замість «Романцев». 12 грудня 1980 року на імя заявника було видано дублікат трудової книжки БТ-І № 5096913, в якій також було невірно вказано його прізвище, а саме «Романцов» замість «Романцев». Те що прізвище заявника «Романцев» підтверджується такими письмовими доказами як, копія свояцтва про народження, паспорту, копії атестату. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії. Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що трудова книжка (без серії та номер), яка видана 02 жовтня 1972 року на імя [PERSON], [INFO], дублікат трудової книжки серії БТ-І № 5096913 від 12 грудня 1980 року на імя [PERSON], [INFO] та диплом серії Ю № 889382 виданий 30 червня 1976 року Київським індустріально-педагогічним технікумом на імя [PERSON], дійсно належить [PERSON], [INFO].

Outcome: approved