Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

у квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, вказуючи, що 1 липня 2012 року позивач разом з [PERSON] склали договір позики у формі розписки. Відповідно до договору позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 15000 грн., які [PERSON] зобовязався повернути до 1 травня 2013 року. За кожний прострочений день відповідач зобовязався сплачувати пеню у розмірі 0,2 % від суми боргу до повного його повернення. Однак відповідач свої зобовязання не виконав, тому позивач звернувся до суду для стягнення боргу в сумі 15000 грн., 0,2% за кожний день прострочення заборгованості в розмірі 32730 грн. та понесених судових витрат в сумі 551 грн.20 коп. 22 червня 2016 року позивач звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, просить стягти з [PERSON] борг в сумі 15000 грн., 0,2% за кожний день прострочення заборгованості в розмірі 32880 грн. та понесених судових витрат в сумі 551 грн.20 коп. В судове засідання [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи. Причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 1 липня 2012 року [PERSON] згідно розписки взяв у борг терміном на два роки гроші в сумі 15000 грн. у [PERSON], які зобовязався повернути по закінченню терміну 1 травня 2013 року. Також [PERSON] зобовязався за кожний прострочений день виплатити пеню в розмірі 0,2 % від суми боргу до повного його повернення. Даний договір позики сторонами було укладено у простій письмовій формі. Однак [PERSON] гроші до цього часу не повернув, чим порушив взяте на себе зобовязання. Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно розписки [PERSON] зобов'язувався повернути суму боргу до 1 травня 2013 року. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд встановив, що між [PERSON] та [PERSON] існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням відповідачем умов позики, за якою [PERSON] виконав всі умови повністю і своєчасно, порушено його майнові права, тому позов підлягає задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] пені за кожен день прострочки в розмірі 0.2% проценти від суми боргу, як обумовлено розпискою. Суд також вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягти сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved