Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

у жовтні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 35907 грн. 57 коп. заборгованості за кредитним договором №500335366 від 11.01.2013 р., з яких: 10019 грн. 78 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 13137 грн. 79 коп. заборгованість за відсотками та комісією; 12750 грн. неустойки. При цьому посилався на те, що згідно з умовами вказаного договору відповідачу було надано кредит у сумі 11080 грн.. Кредитний договір №500335366 від 11.01.2013 р. було укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (далі [PERSON], відповідач). 30.09.2014 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500335366 від 11.01.2013 р.. Далі, 10.10.2016 р. між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до [PERSON] коштів, що включають себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основним договором, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а позивач набув право вимоги таких грошових коштів від відповідача. Відповідно до Додатку №1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 р. (характеристики права вимоги, переданих фактором клієнтом за договором та боржників за основними договорами) позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 35907 грн. 57 коп., з яких: 10019 грн. 78 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 13137 грн. 79 коп. заборгованість за відсотками та комісією; 12750 грн. неустойки. Відповідача було належним чином повідомлено про відступлення права вимоги до позивача по зазначеному кредитному договору. Відповідач у порушення взятих на себе зобовязань не повернула кредит у визначені строки. На її адресу позивачем направлялись повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитним договорам, проте відповідач не здійснила жодного платежу. В звязку з викладеним, позивач просить суд стягнути суд з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 35907 грн. 57 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.. Ухвалою суду від 17.11.2017 р. було відкрито провадження у справі і призначено судове засідання на 08.12.2017 р.. Розгляд справи 08.12.2017 р. було відкладено в звязку з неявкою відповідача. Представник позивача надіслав суду клопотання про розгляд справи в його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, заперечень на позов не надала, від отримання судової повістки відмовилася не з'явившись до органів пошти за її отриманням, про що свідчать довідки поштового відділення про причини невручення судових повісток: за закінченням терміну зберігання. Відповідно до\~ч.9 ст. 130 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Згідно з\~ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до\~ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином,без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, 11.01.2013 р. між Приватним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №50033566, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 11080 грн. з процентною ставкою за його користування 0,01% річних (тип процентної ставки фіксована) та з кінцевим терміном погашення кредиту 14.01.2016 р. (а.с.5). 30.09.2014 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500335366 від 11.01.2013 р., а також додаткову угоду №1 від 08.12.2014 р. до договору факторингу від 30.09.2014 р. (а.с.14-15,16). 10.10.2016 р. між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до [PERSON] коштів, що включають себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основним договором, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а позивач набув право вимоги таких грошових коштів від відповідача (а.с. 17-19,20,21). Кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). За змістом Глави 73 ЦК України, ч. 1 статті 1077 ЦК України клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є субєктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст.1079 ЦК України). ТОВ «Дата [PERSON]» листом вих. №001471596-1 від 19.10.2016 р. повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги (а.с. 12). Крім того, позивач листом вих. №001471596-1 від 24.10.2016 р. направив відповідачу повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №500335366 від 11.01.2013 р. (а.с.13). Відповідно до ч.1 статті 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідач [PERSON] у зазначений у повідомленні строк заборгованість не погасила, а також взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатила у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст.ст. 525-526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 11), відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 10.10.2016 р. у розмірі 35907 грн. 57 коп., яка складається з: 10019 грн. 78 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 13137 грн. 79 коп. заборгованість за відсотками (2 грн. 89 коп.) та комісією (13134 грн. 90 коп.); 12750 грн. неустойки (штраф). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~\~умов,\~\~визначених\~\~змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. \~Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки відповідач не виконала умови кредитного договору, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість за ним у розмірі 35907 грн. 57 коп. та відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України 1600 грн. сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 512, 525, 526, 530, 536, 610, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054, 1077, 1079, 1082 ЦК України,

Outcome: approved