Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

У квітні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника [PERSON] . Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Просили суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 5933,27 грн. за кредитним договором б/н від 27.07.2010 року та судові витрати по справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2018 року головуючим в справі визначено суддю Зосименко С.Г., ухвалою якої від 13 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 20 червня 2018 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого представник відповідача вказав, що позовна заява є необґрунтованою та вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки посилаючись на існування між позивачем та Спадкодавцем, [PERSON] , кредитного договору без номера від 27.07.2010 року, як на підставу своїх вимог позивачем взагалі не надано даного кредитного договору. Замість кредитного договору Позивачем надано заяву [PERSON] від 27.07.2010 року про видачу зарплатної картки, що засвідчується відміткою в заяві де вказано вид картки за якою до Позивача звернувся Спадкоємець. Для відповідачів взагалі залишається питання, звідки Позивач взяв такий кредитний ліміт у сумі 7800 грн. Вважають, що надані документи та заява на отримання заробітної картки не є належним доказом для стягнення заборгованості з відповідачів. Справа перебувала у провадженні судді Зосименко С.Г. та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018 року розподілена судді Слюсар Л.П., ухвалою якої 13 грудня 2018 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. 14 червня 2019 року позивачем подано уточнену позовну заяву в якій просили суд стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 5933,27 грн. за кредитним договором б/н від 27.07.2010 року та судові витрати по справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав. Вказав, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими. Так, позивачем не надано документів, які б підтвердили видачу кредитних коштів та не надано заяву [PERSON] . Також не доведено що [PERSON] отримував кредитну карту. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.07.2010 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», а його правонаступником, у свою чергу, АТ КБ «ПриватБанк») та відкриття зарплатної картки. 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 03 жовтня 2016 року, виданим виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (т.1 а.с.50). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором б/н від 27.07.2010 року становить - 5933,27 грн. Відповідно до спадкової справи №4/2017, заведеної Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Тетяною Сергіївною до майна померлого [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина - [PERSON] . [INFO] син - [PERSON] звернувся з заявою про відмову від належної йому частки спадкового майна за законом, незалежно від того де б ця частка не була та з чого б вона не складалася після смерті його батька - [PERSON] , на користь своєї матері, [PERSON] , [INFO] (т.2 а.с.55). 20 січня 2017 року син - [PERSON] звернувся з заявою про відмову від належної йому частки спадкового майна за законом, незалежно від того де б ця частка не була та з чого б вона не складалася після смерті його батька - [PERSON] , на користь своєї матері, [PERSON] , [INFO] (т.2 а.с.60). 30.01.2017 року за вих. №235/02-14 Шоста дніпровська державна нотаріальна контора направила приватному нотаріусу дніпровського міського нотаріального округу Батовій Т.С. претензію кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогами до спадкоємців [PERSON] . Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Нормою статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 цього Кодексу). Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування, перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників. Таким чином, у зв`язку з прийняттям відповідачем спадщини, до останньої переходить обов`язок померлого. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості в розмірі 5933,27грн., то суд виходить з наступного. В судовому засіданні встановлено, та як вбачається із анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в ній наявна графа «ПЛАТІЖНА КАРТКА КРЕДИТКА УНІВЕРСАЛЬНА», а також графа для відображення бажаного клієнтом кредитного ліміту за платіжною карткою КРЕДИТКА «УНІВЕРСАЛЬНА»/GOLD. Натомість дана графа не містить відмітки та жодного кредитного ліміту. Вказана заява 27.07.2010 року містить загальне формулювання про ознайомлення клієнтом банку з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг. Тарифами, після чого дійсно стоїть підпис [PERSON] . Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до правовідносин між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки без надання підтверджень про отримання кредитної картки, конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін по кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Виходячи із вищевикладеного, суд не приймає до уваги твердження представника позивача про ознайомлення [PERSON] з умовами кредитних договорів, змінами відсотків за кредитними договорами, умовами про зміну кредитних лімітів і взагалі будь-якими умовами, що не пов`язані з заробітною карткою та порядку використання заробітної картки, оскільки за анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку [PERSON] було отримано послугу «ЗАРПЛАТНА КАРТКА», іншого виду послуги зазначена заява не містить, тому вид послуги яку отримав Спадкодавець є саме «ЗАРПЛАТНА КАРТА», а не ПЛАТІЖНА КАРТКА КРЕДИТКА «УНІВЕРСАЛЬНА» /GOLD. Також суд не бере до уваги надану АТ КБ «ПриватБанк» Довідку про видачу кредитних карток (т.2 а.с.а.с.108,207) та Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] про зміну кредитного ліміту (т.2 а.с.а.с. 118 зв., 206,240), оскільки жодного належного доказу щодо отримання кредитної картки [PERSON] суду не надано. Надані суду АТ КБ «ПриватБанк» виписки по картам [PERSON] не містять інформації щодо кредитного ліміту (т.2 а.с.124-150). Статтею 81 ЦПК України на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Однак суду позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано жодних доказів в розумінні ст.ст. 79-78 ЦПК України, якими би спростовувалися доводи відповідача. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, та вимушений в позові відмовити у зв`язку з недоведеністю. Відмовляючи у задоволенні позову, суд, відповідно до п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладає судові витрати на позивача, тому позовні вимоги у частині стягнення з відповідача сплаченого судового збору задоволенню також не підлягають.

Outcome: dismissed