Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулося до суду з позовом до відповідача та просить на підставі ст. ст. 993, 1166, 1167, 1187 ЦК України стягнути з відповідача 31\~996, 48 грн. матеріальної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 листопада 2012 року у м. Чернігові на перехресті пр. Перемоги - вул. Воровського відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON], [PERSON] Акцент ДНЗ СВ3136АХ під керуванням [PERSON] та автомобіля [PERSON] ДНЗ СВ9990АМ під керуванням невстановленого водія, який з місця пригоди зник. 29 грудня 2011 року між ПАТ «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] (Страхувальник) було укладено Договір автомобільного страхування, предметом страхування за яким є майнові інтереси Страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, а саме автомобілем [PERSON] Акцент ДНЗ СВ3136АХ. Страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з заявою про виплату страхового відшкодування. Розмір матеріального збитку було визначено згідно Договору №75/034281/ПР/2.1.5.1. автомобільного страхування на підставі ремонтної калькуляції, згідно яких вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] Акцент ДНЗ СВ3136АХ складає 34 442,48 гривень, у звязку з чим ПАТ «Страхова компанія «Країна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату Страхувальнику страхового відшкодування у розмірі 31 996,48 гривень. Оскільки згідно відповіді Чернігівського міського відділу ВДАІ УМВС України в Чернігівській області №8/7-384 від 21.03.2013 року власником транспортного засобу, який зник з місця ДТП, є [PERSON], позивач вважає, що є підстави для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача та відповідач в судове засідання не зявились, до його початку надали до суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, представник позивача позов підтримує, відповідач позов не визнає. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 14 листопада 2012 року мала місце дорожньо-транспортна пригода на перехресті проспекту Перемоги - вулиці Воровського в місті Чернігові за участю автомобілів „ЗАЗ 1103 ДНЗ СВ 8369АА під керуванням [PERSON], [PERSON] Акцепт ДНЗ СВ 3136 АХ під керуванням [PERSON] та автомобіля [PERSON] ДНЗ СВ 9990АМ під керуванням невстановленого водія. Відповідно до листа Державної прикордонної служби України №62/С -2632 від 10.06.2015 року відповідач, на праві власності якому належав автомобіль [PERSON] ДНЗ СВ 9990АМ, 14 листопада 2012 року знаходився за межами України. Підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає в себе такі елементи: шкода; протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду; причинний звязок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 ЦК України. У матеріалах справи відсутні докази того, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля [PERSON] ДНЗ СВ 9990АМ Правил дорожнього руху України, що свідчить про відсутність належних та допустимих доказів того, що шкоду завдано протиправними діями водія [PERSON] ДНЗ СВ 9990АМ. П. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року зазначає, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що позивачем не надано доказів неправомірності дій водія [PERSON] ДНЗ СВ 9990АМ, що спричинили наслідки у вигляді матеріальної шкоди, позов, за викладеними в ньому підставами, є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed