overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-20 00:00:00

У квiтнi 2010 року позивачка звернулася до суду з цим позовом, в якому посилалася на те, що з вiдповiдачем нона перебувала в зареестрованому шлюбi з 31 липня 1993 року. Вiд спiльного подружнього житгя у них народився син [PERSON] [INFO], та донька Алiна [INFO]. Вiдповiдач участi у вихованнi дитини не приймає, матерiально не забезпечує. У звязку з цими обставинами просила стягнути з вiдповiдача алiменти у твердiй грошовiй сумi по 2000 грн. на кожну дитину. В судовому засiданнi позивачка свої вимоги пiдтримала, просила їх задовольнити. Представник вiдповiдача проти позову заперечував. Заслухавши осiб, якi приймали участь у розглядi справи, перевiривши матерiали справи, суд знаходить, що позов пiдлягає частковому задоволенню з таких пiдстав. Судом встановлено, що сторони у справi перебували в зареєстрованому шлюбi з 31 липня 1993 року. Вiд спiльного житгя у них є син [PERSON] [INFO], та донька Алiна [INFO]. Фактично їхнi шлюбнi вiдносини припинилися, позивач проживає окремо вiд вiдповiдача разом з дiтьми, якi перебувають на її утриманнi. Вiдповiдач участi у вихованнi дитини не приймає, матерiально не забезпечус. За таких обставин позов слiд задовольнити у повному обсязi. Проте враховуючи матерiальний та сiмейний стан вiдповiдача суд позовнi вимоги в частинi розмiру стягуваних алiментiв задовольняє частково. Вiдповiдно до ст.. 88 ЦПК України судовi витрати суд покладає на вiдповiдача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-20 00:00:00

У квiтнi 2010 року позивачка звернулася до суду з цим позовом, в якому посилалася на те, що шлюб з вiдповiдачем вона уклала 30 вересня 2007 року. Вiд спiльного подружнього житгя у них є донька Веронiка [INFO]. Фактично iхнi шлюбнi вiдносини пригiинилися, на даний час вона звернулася в суд з позовом про розiрвання шлюбу. Вiдповiдач участi у вихованнi дитини не приймає, матерiально не забезпечуе. Просила стягнути з вiдповiдача алiменти у твердiй грошовiй сумi у розмiрi 1000 грн. В судовому засiданнi позивач уточнила позовнi вимог, просила стягнути з вiдповiдача алiменти на утримання дитини у розмiрi ? частини з усiх видiв заробiтку, до досягнення дитиною повнолiття. Вiдповiдач проти позову не заперечував. Заслухавши осiб, якi приймали участь у розглядi справи, перевiривши матерiали справи, суд знаходить, що позов пiдлягає задоволенню з таких пiдстав. Судом встановлено, що сторони у справi перебувають у зареєстрованому шлюбi з 30 вересня 2007 року. Вiд спiльного подружнього життя у них є донька Веронiка [INFO]. Фактично їхнi шлюбнi вiдносини припинилися, позивач проживає окремо вiд вiдповiдача разом з донькою, яка перебувас на її утриманнi. Вiдповiдач участi у вихованнi дитини не приймає, матерiально не забезпечуе. За таких обставин позов слiд задовольнити у повному обсязi. Вiдповiдно до ст. 88 ЦПК Украни судовi витрати суд покладас на вiдповiдача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У квартирі [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] та згідно рішення Алчевського міського суду Луганської області від 30.06.2009 року шлюб між ними було розірвано. Згідно акту від 05.02.2013 року [PERSON] не мешкає у спірній квартирі понад 4 роки, особистих речей не має. Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]; 11.03.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та про підтримання позовних вимог (а.с.20). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином сповіщений (а.с.15,19). Третя особа - представник Алчевського МВ УДМС в Луганській області у судове засідання не з'явився, надіславши суду листа про розгляд справи за його відсутністю та про визнання позову (а.с.17). Третя особа - представник КП «АЖЕО» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином сповіщений (а.с.16). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У квартирі [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] та згідно рішення Алчевського міського суду Луганської області від 30.06.2009 року шлюб між ними було розірвано. Згідно акту від 05.02.2013 року (в.с.4) [PERSON] не мешкає у спірній квартирі понад 4 роки, особистих речей не має. У відповідності зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шести місяців без поважних причин, проводиться в судовому засіданні. Враховуючи, що відомості про відповідача відсутні понад 4 роки, свої права він протягом цього часу не відстоював, тому можливо його визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-06 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів, посилаючись на те, що з 10 серпня 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 21 липня 2009 року шлюб між ними розірвано. Спочатку аліменти виплачувались згідно домовленості, а на протязі півроку [PERSON] відмовляється платити аліменти на дитину. Враховуючи викладене, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частин всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. . У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 10 серпня 2002 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою, виданою виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського районук від 1 червня 2010 року № 1840. Як пояснила позивач відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісяця до закінчення нею навчання, тобто до червня 2015 року, при цьому вказуючи, що відповідачем добровільно матеріальна допомога на утримання дочки не надається, в той час, як остання є студенткою першого курсу Харківського національного університету ім.. Каразіна. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти з відповідача починаючи з серпня 2010 року. Відповідач у судове засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу р його відсутність, позовні вимоги визнав проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки не заперечував. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: У відповідності зі ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу їм надати. Якщо повнолітня дочка, продовжує навчання й у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання закінчується у випадку закінчення навчання. Право на звертання в суд з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, яка продовжує навчання, що також відображено у ст. 199 СК України. Зі свідоцтва про народження за [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року в м. Ніжин Чернігівської області та її батьками є і її родителями є: батько - [PERSON]; мати - [PERSON]. [PERSON] є студенткою першого курсу денного відділення факультету іноземних мов Харківського національного університету ім.. Каразіна і проживає разом з матір'ю. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі чи в частині від заробітку (доходу) платника аліментів. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить насамперед позивачу, а спосіб визначення розміру аліментного платежу залежить від обставин, оцінюваних судом. Судом встановлено, що [PERSON] до повноліття [PERSON], регулярно виплачував аліменти на утримання останньої. З огляду на матеріальне становище сторін у справі, суд вважає достатнім та необхідним стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісяця до закінчення навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

У квітні 2010 року ПАТ «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до ТОВ «Агрокапітал 3000», [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором, судові витрати та передати автомобіль GREAT WALL, модель SAFE CC6460DY, 2006 року випуску, р.н. [NUMBER]. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 09.12.2011 року позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» задоволено частково. З [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість у розмірі 142184, 29 грн. та судові витрати в розмірі 120 грн. та 142 грн. Оскільки позивачем ставилися також і вимоги про передачу автомобіля в заклад, разом з тим вони не були вирішені судом під час постановления рішення, то виникла необхідність в постановленні додаткового рішення. Сторони в судове засідання не з»явились , про час і місце слухання справи повідомлялися. Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішив питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках встановлених ст. 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається зі змісту позову, позивач однією із вимог просив передати в заклад автомобіль GREAT WALL д.н.з. [NUMBER], шляхом вилучення у [PERSON]. Згідно п. 17.10 договору застави рухомого майна від 20.02.2007 року кладеного між сторонами , у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань за кредитним договором чи/або заставодержателем за цим договором заставодавець зобов'язаний доставити предмет застави за адресою зазначеною у п. 34.8 цього договору у строк 7 днів з моменту пред'явлення заставодержателем письмової вимоги з вказівкою суми заборгованості, строку сплати якої настав ( у т. ч. по кредиту, відсоткам, ін.. платежам), а також неустойки. В іншому випадку заставодержатель має право здійснити доставку предмету застави за вказаною адресою, як своїми силами, так і на договірних умовах з третіми особами. Витрати пов'язані, з доставкою предмету застави несе заставодавець. У той же строк передати предмет заставодержателю в заклад по акту прийому-передачі,який підписується сторонами. Оскільки позивачем не було дотримано вищевказаної процедури,не надано даних на про направлення відповідної вимоги відповідачеві, то в задоволенні позовних вимог щодо передачу автомобіля в заклад слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 09 серпня 2006 року між ними зареєстровано шлюб, від якого народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, у зв»язку із чим втратили почуття любові та поваги один до одного. Оскільки він не підтримує з відповідачкою подружніх стосунків, не веде спільного господарства, тому вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є не можливим та суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлений позов та наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що даний шлюб суперечить його інтересам. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечила, вказавши, що у тих відносинах, які склались між нею та відповідачем вина мати останнього, а тому просить даний шлюб зберегти. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат [PERSON] проти позову заперечив, вказавши, що позивач не навів достатніх причин для розірвання даного шлюбу, а тому в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 09 серпня 2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №446). Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Сторони хоча й проживають за однією адресою, однак не підтримують подружніх стосунків, мають різні бюджети, не ведуть спільного господарства. Для примирення подружжя [PERSON] судом було надано п»ятимісячний строк на примирення, однак по закінченню цього строку позивач наполягає на розірванні шлюбу та не бажає зберегти сім»ю. Враховуючи, що подружжя [PERSON] не примирилось й позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній його волі, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їх дітей, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. При розподілі судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України і стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] просив суд припинити право власності позивача на літню кухню «В-1» у житловому будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позову послався про те, що вказане приміщення відповідно до рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 9 червня 2011 року перебуває у спільній частковій власності сторін. В той же час, як зазначав позивач, ця будівля є неподільною, спільне її використання неможливо внаслідок стосунків, що вклались між сторонами, цінності для відповідача це приміщення не представляє. Спираючись про таке, позивач просив визнати за ним право власності на все вказане приміщення та стягнути з його на користь відповідача вартість належної відповідачу ? частини вказаної кухні - 6.250 грн.. Відповідач під час судового розгляду справи подала позов про поділ вказаної літньої кухні, спираючись про те, що реальний поділ цієї кухні можливий, вона потрібна їй та з отриманням компенсації її вартості вона не згодна. Ухвалою Центрального районного суду місті Миколаєва позов відповідача об'єднаний в одне провадження з первісним позовом. Під час судового розгляду справи кожна з сторін підтримувала поданий нею позов та не визнавала позов до неї. Після вислуховування пояснень сторін та дослідження письмових матеріалів справи суд доходе такого. Матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують того, що домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку та надвірних будівель та споруд. Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 9 червня 2011 року здійснений реальний поділ житлового будинку та надвірних будівель та споруд у вказаному житловому будинку. Вказаним рішенням, зокрема, встановлено, що спірна споруда літньої кухні літер «В-1» є надвірною будівлею житлового будинку [ADDRESS] та призначена для обслуговування житлового будинку /а.с. ________/ Відповідно ж до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі, є її приналежністю /частина 1/. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом /частина 2/. При цьому головна річ - житловий будинок - в цьому випадку є поділеною між сторонами рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 9 червня 2011 року, цим же рішенням між сторонами розподілені й речі /надвірні будівлі та споруди/ з метою обслуговування кожною з сторін відповідної частини житлового будинку. Що ж стосується спірної надвірної будівлі - літньої кухні літер «В-1», то вона, як доведено вище, є приналежністю головної речі; була розділена згаданим рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва та самостійному поділу окремо від головної речі не підлягає. За такого підстави для задоволення позову [PERSON] є відсутніми. Більше того, оскільки вона не є самостійним об'єктом права власності, через що припинення права власності на неї з виплатою її вартості не є можливим. За такого підстави для задоволення позову [PERSON] також є відсутніми. Отже, у задоволенні позовів, що є заявленими в межах цієї справи, слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], просив суд стягнути з відповідача на його користь 10.000 доларів США /81.650 грн./ боргу. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, до суду надіслав заяву, у якій просив про розгляд справи за відсутності його представника та задоволення позову. Зважаючи про те, що у справі є наявними достатні докази про права та взаємини сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях представника позивача для прийняття рішення по суті справи, суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до статті 224 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Після дослідження письмових матеріалів справи суд дійшов такого. Матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують того, що 5 червня 2009 року між сторонами у справі укладений договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачеві у борг 10.000 доларів США на строк до пред'явлення вимоги. /а.с. _____/. У січні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із вимогою до [PERSON] про повернення коштів, але кошти позивачеві відповідач не повернув. Між цим, відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений законом строк, а відповідно до статті 625 ЦК України у разі неналежного виконання зобов'язань позичальник має, сплатити, зокрема, прострочену суму боргу та пеню. За такого з відповідача на користь позивача слід стягнути 10.000 доларів США /81.650 грн./, задовольнивши в цій частині позовні вимоги Отже, заявлений позов підлягає повному задоволенню. При цьому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі, що є пропорційним частині позовних вимог, що були задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері посилаючись на те, що відповідач є її донькою. Позивач потребує матеріальної допомоги від дочки, яка добровільно їй не допомагає. Уточнивши позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 310,00 грн. щомісяця (а.с.1). Змінивши позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 300,00 грн. щомісяця (а.с.7), а потім 2500,00 грн. щомісяця (а.с.54). Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2013 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с.126). В апеляційній скарзі (а.с.129-133) [PERSON] просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, задовольнивши позовні вимоги. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що позивач отримує пенсію, розмір якої дорівнює прожиткового мінімуму, а у відповідача немає можливості надавати матеріальну допомогу в силу відсутності постійного місця роботи, при цьому позивач має ще одну доньку, до якої позов не пред'явлено. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Згідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При цьому діючим сімейним законодавством не передбачено звільнення від обов'язку утримувати батьків в залежності від матеріального та сімейного стану платника аліментів. Не є підставою для відмови у позові про стягнення аліментів на утримання батьків і наявність іншої дитини, до якої не пред'явлено позов. За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням норм матеріального права з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову про стягнення аліментів. З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує пенсію (а.с.63), але потребує матеріальної допомоги (а.с.83), в той час як відповідач не працює (а.с.109-110). Відсутність у відповідача роботи не свідчить про неможливість надавати допомогу матері. Разом з тим, враховуючи матеріальний стан відповідача та наявність у позивача іншої доньки, до якої позовні вимоги про стягнення аліментів позивачем не заявлені, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 200,00 грн. щомісячно починаючи з 24 квітня 2013 року до зміни матеріального та сімейного стану сторін. У зв'язку з викладеним і

Outcome: partial