Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

У жовтні 2020 року представник позивача-адвокат Ташкова Анастасія Олександрівна в інтересах [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина у вигляді нерухомого майна, що розташована на території Високівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Поважною причиною пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначає те, що здійснювала догляд за тяжко хворим чоловіком. Просить суд визначити їй [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 27.10.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін. Представник позивача-адвокат Ташкова А.О. у підготовче засідання не з`явилася, заявою від 30.11.2020 року просила розглянути справу за її відсутності, на задоволені позову наполягала з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, заявою від 20.11.2020 року просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За нормою ч.1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Так, за змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, [PERSON] [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] є донькою померлого [PERSON] , де в графі батьки вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Високівською сільською радою від 09.03.2000 року, [PERSON] на підставі рішення ІІІ сесії 23 скликання Високівської сільської Ради народних депутатів від 30.09.1998 року №12-а, було передано у приватну власність земельну ділянку площею 11, 68 гектарів, яка розташована на території Високівської сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с. 15). Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] в с. Високе Бериславського району Херсонської області, про що 26.02.2018 року зроблено відповідний актовий запис № 06 та Виконавчим комітетом Високівської сільської ради Бериславського району Херсонської області видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 26.02.2018 року (а.с. 14). За даними Високівської сільської ради [PERSON] , [INFO] , з 04.09.1979 року по день смерті [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 16). [PERSON] , [INFO] , з 2005 року до дня смерті [INFO] , фактично проживав без реєстрації в [ADDRESS] , разом зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою №1014 від 21.10.2020 року (а.с. 17). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (ст. 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). З огляду на ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. п. 1.2, 1.3, 1.5 ч. 2 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Згідно листа приватного нотаріуса Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Бериславського районного нотаріального округу, Литовченко І.А. №453/01-16 від 19.10.2020 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропущенням встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Спадкова справа не заводилась (а.с. 13). В позовній заяві позивач зазначила, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила через хворобу чоловіка та постійного догляду за ним. На підтвердження поважності причини пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачем надано довідку №1014 від 21.10.2020 року Високівсько сільської ради Бериславського району Херсонської області про те, що її батько, [PERSON] , [INFO] , з 2005 року до дня смерті [INFO] , фактично проживав без реєстрації в [ADDRESS] , разом з нею, (а.с. 17), свідоцтво про шлюб, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2014 року (а.с. 12). З епікризу №03969 виданого КЗ «Херсонський обласний госпіталь інвалідів та ветеранів війни» Херсонської обласної ради, вбачається, що [PERSON] [INFO] був госпіталізований до КЗ «Херсонський обласний госпіталь інвалідів та ветеранів війни» Херсонської обласної ради 19.12.2017 року, виписаний 11.01.2018 року. Хворого було переведено до ХООД для подальшого лікування (а.с. 19-20). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Високе Бериславського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 21). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд встановлено, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки здійснювала догляд за батьком та тяжкохворим чоловіком, що підтверджується матеріалами справи, окрім цього, спадкоємець на момент смерті батька проживав разом з нею, що підтверджується довідкою (а.с. 17), а також подальші дії позивача свідчать про те, що позивач не втрачала інтерес до спадкового майна і бажала реалізувати своє право на його прийняття. Враховуючи все вищевикладене, виходячи з сукупності усіх обставин, що виникли у справі, а саме, що спадкова справа не заводилася за відсутності заяв від інших спадкоємців, заяву про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд вважає за доцільним визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved