Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернулвся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив позбавити останнього батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] народився [PERSON], матір'ю якого є відповідач [PERSON], а батьком - [PERSON]. Відповідач з часу народження сина не займається його вихованням, життям своєї дитини не цікавиться, не спілкується з нею, не приймає участі у вихованні, не піклується про гармонійний розвиток дитини. Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 322 від 26.07. 2016 року [PERSON] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та призначено позивача по справі опікуном дитини. На даний час дитина проживає в сім'ї позивача, вони з чоловіком займаються вихованням хлопчика, турбуються про його здоров'я, фізичний стан і духовний розвиток та створюють необхідні умови для проживання. Оскільки відповідач ігнорує виконання батьківських обов'язків відносно своїх дітей, опікунською радою Обухівської районної державної адміністрації Київської області було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Ухвалою судді від 22.10.2018 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі і проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу у його відсутність, та просив при винесенні рішення врахувати наданий висновок Органу опіки та піклування виконавчого Обухівської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач з поясненнями чи запереченнями ( Відзивом на позов ) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.06.2016 року [PERSON] народився [INFO], а його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до висновку Обухівської районної державної адміністрації від 28.09.2018 року, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту обстеження умов проживання жительки смт Козин Обухівського району Київської області [PERSON]. комісією в складі депутата Козинської селищної ради Малоокого В.А., секретаря селищної ради Черванчук Т.Г. встановлено, що у квартирі [ADDRESS] існують та створені необхідні умови для виховання дитини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого малолітнього сина. Малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем, якого призначено його опікуном та її чоловіком. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про неї, життям сина не цікавиться. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п.п.15.16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 р. по справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». Враховуюче вищевикладене, суд знаходить доведеним факт ухилення відповідача від піклування про фізичний і духовний розвиток свого малолітнього сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, а тому за таких виняткових обставин та з метою захисту інтересів дитини, забезпечення її зростання в умовах турботи, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по відшкодуванню судового збору слід покласти на відповідача, стягнувши їх на користь позивача, оскільки зазначені витрати документально підтверджені та доведені. На підставі викладеного та

Outcome: approved