Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] про заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2016 року по 01.09.2020 року у розмірі 14 647,67 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідач користується та отримує в повному обсязі житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак, не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг. і змісту позовних вимог вбачається, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2020 року у справі № 757/24975/20-ц в прийнятті заяви КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] відмовлено. Ухвалою суду від 30.10.2020 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження. 15.02.2021 року, 02.03.2021 року та 22.03.2021 року від нового власника квартири [ADDRESS] - [PERSON] на адресу суду надійшли заяви про закриття провадження у справі, оскільки на даний час відсутня заборгованість по житлово-комунальним послугам відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 25.03.2021 року витребувано докази у позивача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», а саме інформацію про наявну заборгованість по житлово-комунальним послугам по квартирі [ADDRESS] за період з 01.12.2016 року по 31.08.2020 року. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Судом встановлено, що розпорядженням Печерської районної у м. Києві державної адміністрації від 20.09.2013 р. № 509 «Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації» передбачено здійснення перезакріплення об`єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», «Печерська брама», «Хрещатик» та «Печерськжитло» на баланс Комунального підприємства «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва», яке згідно з розпорядженням Печерської районної у м. Києві державної адміністрації» від 28.01.2015 р. № 48 перейменовано в Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва». Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.08.2020 року квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності відповідачу [PERSON] . При цьому, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.10.2020 року власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бердес М.О. є [PERSON] . Таким чином, власником квартири [ADDRESS] у спірний період з 01.12.2016 року по 01.09.2020 року була відповідач [PERSON] . Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») Крім того, відповідно до п. 7 Правил користування будинку та прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, на власника, наймача житлового приміщення, покладено обов`язок сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено поділ житлово-комунальних послуг залежно від порядку затвердження цін/тарифів. Затвердження цін та тарифів на житлово-комунальні послуги віднесено до повноважень органу місцевого самоврядування; за статтею 32 цього Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, а розмір плати розраховується, виходячи з розміру встановлених цін (тарифів) та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території проводиться за тарифами, затвердженими розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20 вересня 2013 року № 509, від 30 квітня 2015 року № 442 та від 06 червня 2017 року № 668. На виконання ухвали суду від 25.03.2021 року, позивачем надано довідку про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 01.07.2018 року по 01.04.2021 рік та довідку про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 01.12.2016 року по 30.06.2018 року квартири [ADDRESS] , з яких вбачається, що 12.11.2020 року сплачено суму боргу за житлово-комунальні послуги у розмірі 378,81 грн., 14.01.2021 року сплачено борг у розмірі 757,62 грн., 18.02.2021 року та 19.02.2021 року сплачено борг у розмірі 3 000, грн.. та 11 000,00 грн. відповідно, що разом складає 15 136, 43 грн. Таким чином, на час розгляду справи судом заборгованість у розмірі 14 647,67 грн. за спірний період з 01.12.2016 року по 01.09.2020 року у відповідача відсутня. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи наведене, оскільки позивач належних і допустимих доказів на підтвердження наявної заборгованості за житлово-комунальні послуги у позивача не надав, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed