overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. На обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 05 червня 1999 року. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Відносини з відповідачем не склалися, протягом останніх кількох років відносини між ними погіршились, часто виникали сварки в результаті чого між сторонами склались неприязні стосунки. Більше року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, почуття любові та поваги між ними втрачено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 06.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області [NUMBER]. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, тривалий час разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, почуття любові та поваги між ними втрачено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Що стосується позовної вимоги про залишення позивачу шлюбного прізвища, відповідно до статті 113 цього Кодексу, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 02.07.05 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.07.05 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1331. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 04.07.14 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву, в якій просив не заперечував проти задоволення позову. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 124 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.07.14 року у Донецькому міському відділі ДРАЦС ГУЮ у Донецькій області, актовий запис № 459. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 21.09.91 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглядати справу у його відсутності. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.09.91 року у міському відділі РАГС м. Торез Донецької області, актовий запис № 613. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 27.04.12 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглядати справу у його відсутності. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.04.12 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 376. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 27.09.13 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглядати справу у його відсутності. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.09.13 року у Відділі ДРАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1327. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

у квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 січня 1995 року у Хотинівській сільській раді Носівського району Чернігівської області за актовим записом № 2 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що позивач та відповідач стали зовсім чужими людьми. Можливості зберігати сім'ю немає. Подружні відносини припинились з серпня 2010 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Зазначила, що на примирення не згодна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов підтримує, просить його задовольнити та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 січня 1995 року у Хотинівській сільській раді Носівського району Чернігівської області за актовим записом № 2 (а.с. 4). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з серпня 2010 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

у квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та [PERSON] 11 серпня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 479 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що під час спільного проживання, в останні півтора року між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки, внаслідок того, що мають різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Також втрачено почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини фактично припинились з листопаду 2015 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, також зазначила що позов підтримує, та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, також зазначив що позов визнає. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 479 зареєстровано шлюб (а.с. 5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з листопада 2015 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

у квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та [PERSON] 19 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 710 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовної заяви зазначає, з січня 2013 року фактичні шлюбні відносини припинені, з відповідачем спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Основна причина розпаду сім'ї - це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри. Збереження сім'ї неможливо і суперечить інтересам позивача та відповідача. Позивач бажає створити нову сім'ю. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, також зазначила що позов підтримує, та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, також зазначив що позов визнає. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 710 (а.с. 4). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з січня 2013 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved