Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

У жовтні 2016 року представник [PERSON] та [PERSON] на підставі відповідних довіреностей [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просив розірвати договір оренди землі на земельну ділянку (рілля) загальною площею 2,95 га, кадастровий номер 7421482400:03:000:0188, укладений 29 листопада 2013 року за № 10, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно між [PERSON] та СТОВ «Іскра» в особі директора [PERSON], та розірвати договір оренди землі на земельну ділянку ( рілля ) загальною площею 2,95 га, кадастровий номер 74214882400:03:000:0397, укладений 29 листопада 2013 року за № 12, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно між [PERSON] та СТОВ «Іскра» в особі директора [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] і [PERSON] та СТОВ «Іскра», в особі директора [PERSON], 29.11.2013 року уклали договори оренди земельної ділянки ( ріллі ) № 10 та № 12, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказані договори оренди укладено на земельні ділянки (рілля) загальною площею 2,95га кожна, кадастровий номер 7421482400:03:000:0188 та 7421482400:03:000:0397, строком на 10 років з орендною платою 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1039,85 грн.. Як зазначає [PERSON], відповідно до пункту 10 зазначених договорів оренди землі обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації, проте всупереч умовам договорів СТОВ «Іскра» виплата орендної плати проводилась без урахування індексації, що призвело до невиплати орендної плати згідно умов договору протягом всього періоду оренди. Посилаючись на положення ст.ст. 24, 31 Закону України «Про оренду землі», п.п. 11, 38-39 договорів оренди землі, представник позивачів [PERSON] вважає, що є всі підстави для розірвання вищевказаних договорів оренди землі та задоволення заявлених в інтересах позивачів позовних вимог. Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2016 року позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволено. Розірвано договір оренди землі № 10, укладений 29 листопада 2013 року між [PERSON] та СТОВ «Іскра» в особі директора [PERSON] щодо земельної ділянки (рілля) площею 2,95 га, кадастровий номер 7421482400:03:000:0188, зареєстрований 25.06.2014 року реєстраційною службою Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 6165996. Розірвано договір оренди землі № 12, укладений 29 листопада 2013 року між [PERSON] та СТОВ «Іскра» в особі директора [PERSON] щодо земельної ділянки ( рілля ) площею 2,95 га, кадастровий номер 7421482400:03:000:0397, зареєстрований 09.07.2014 року реєстраційною службою Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 6314351. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В апеляційній скарзі представник СТОВ «Іскра» просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність рішення суду вимогам матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що згідно укладених договорів [PERSON] та [PERSON] відповідно до витягу технічної документації з нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнта індексації була нарахована і виплачена орендна плата за 2014-2015 роки, що підтверджується особистими підписами позивачів у відомостях про отримання орендної плати. Тому вважає, що СТОВ «Іскра» умови договорів оренди землі, укладені з [PERSON] та [PERSON], виконує у повному обсязі, розрахунок по орендній платі проводиться в розмірі, передбаченому договорами, і при розрахунку орендної плати враховувався коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки землі. Апелянт зазначає, що індекс інфляції при нарахуванні орендної плати не враховувався, оскльки умовами спірних договорів не передбачено його врахування. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено наступне. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що невиконання СТОВ «Іскра» передбаченого договорами оренди землі обовязку щодо обчислення та виплати орендної плати за земельні ділянки з врахуванням індексів інфляції, тобто виплати орендної плати, яка має бути проіндексована на дату виплати відповідно до рівня інфляції, є підставою для розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених між сторонами. Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна, з огляду на таке. Як встановлено апеляційним судом, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 817827 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,95 га, кадастровий номер земельної ділянки (рілля) 7421482400:03:000:0188, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010784000040 ( а.с. 20 ). На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 817823 від 23.03.2007 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,95 га, кадастровий номер земельної ділянки (рілля) 7421482400:03:000:0397, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010784000042 ( а.с. 13 ). Як убачається з матеріалів справи 29 листопада 2013 року між [PERSON] та СТОВ «Іскра» укладений договір оренди земельної ділянки, за умовами якого позивач передав відповідачу у строкове платне користування на 10 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2,95 га, у томі числі ріллі 2,95 га, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Також 29 листопада 2013 року між [PERSON] та СТОВ «Іскра» укладений договір оренди земельної ділянки за умовами якого позивач передав відповідачу у строкове платне користування на 10 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну їй на праві власності земельну ділянку площею 2,95 га, у томі числі ріллі 2,95 га, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить по 34661,82 грн. ( п. 5 договорів ). Зазначені договори оренди зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і ці обставини в апеляційному суді учасники судового розгляду не спростовували і не заперечували. Пунктом 9 договорів передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1039,85 грн. Пунктом 10 договорів встановлено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше до 31 грудня поточного року (п. 11 договорів). Розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік, в тому числі у разі зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством ( п. 13 договорів). Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення і її передача здійснюється у 3 робочих дні після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом ( п. 38 договорів). Відповідно до ч. 9 ст. 93 ЗК України відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору та вимог земельного законодавства. За приписами ст. 288 ПК України, у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються в договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Відповідно до ч.4 ст.31 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання регламентується ст. 32 Закону України «Про оренду землі», де частиною 1 статті 32 передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Із системного аналізу ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» та умов спірних договорів слідує, що систематична несплата орендної плати є підставою для розірвання договору. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства. Як встановлено апеляційним судом, вартість орендної плати щорічно визначається відповідачем у відповідності до умов договорів оренди та становить 3% нормативної грошової оцінки землі, з урахуванням коефіцієнта індексації, який щорічно встановлюється Держгеокадастром України згідно до затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 «[PERSON] нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» у редакції, чинній на час триваючих у 2014, 2015 р.р. між сторонами правовідносин. Перевіряючи доводи скарги, апеляційним судом встановлено, що орендна плата за 2013, 2014, 2015 роки відповідачем виплачена [PERSON] та [PERSON] із урахуванням індексації грошової оцінки землі і позивачами отримана, що підтверджується наявними в матеріалах справи документальними доказами - відомостями на виплату орендної плати за землю. Факт отримання орендної оплати за землю позивачами упродовж розгляду справи в апеляційному суді не заперечувався і не спростований ніякими належними і допустимими документальними доказами (а.с. 38-41). Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі документальні докази, які б достовірно підтвердили істотність порушення договорів оренди відповідачем. Разом з тим, позивачами не доведено у суді першої інстанції і не представлено апеляційному суду доказів на підтвердження завданої шкоди, яка була б істотною для позивачів та не доведено, яких матеріальних або немайнових благ позивачі були позбавлені внаслідок такої шкоди, а згідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Зазначені обставини не були у повній мірі зясовані та не досліджені судом першої інстанції, внаслідок чого суд прийшов до передчасного висновку про задоволення позову [PERSON] та [PERSON] до СТОВ «Іскра» про розірвання договорів оренди. З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з позивачів на користь СТОВ «Іскра» підлягають стягненню документально підтверджені понесені витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 606 грн. 32 коп. з кожного.

Outcome: approved