Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулась до суду із позовом до Фермерського господарства «[PERSON]Г.», третя особа: Управління Держгеокадастру в Первомайському районі Миколаївської області про розірвання договору оренди землі № 8 від 19.02.2009 року, укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «[PERSON]Г.» в особі директора підприємства [PERSON], зареєстрованого 25.03.2009 року у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лисогірській сільській раді Первомайського району Миколаївської області за № 040902200128, з підстав зміни власника землі. Свої вимоги вмотивувала тим, що 19 лютого 2009 року між матірю позивачки [PERSON] та ФГ «[PERSON]Г» в особі директора підприємства [PERSON] було укладено договір оренди землі № 8, згідно якого [PERSON] надає в строкове платне користування земельні ділянки товарного сільськогосподарського призначення площею 4,33 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:0362, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 143112, виданого Первомайською райдержадміністрацією Миколаївської області 11 лютого 2009 року та площею 4,33 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:0361, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 143113, виданого Первомайською райдержадміністрацією Миколаївської області 11 лютого 2009 року, а всього земельні ділянки загальною площею 8,66 га, які знаходяться в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Даний договір був укладений строком на 10 років і був зареєстрований 25.03.2009 року у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лисогірській сільській раді за № 040902200128. 20 листопада 2011 року [PERSON] померла. Після смерті матері позивачка [PERSON] прийняла спадщину, та отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-2298 від 26.12.2012 року та № 1-2301 від 26.12.2012 року, посвідчені Державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON], яка складалася із двох земельних ділянок площею 4,33 га кожна, кадастрові номери 4825484600:03:000:0362 та 4825484600:03:000:0361, загальною площею 8,66 га, для ведення сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області У п. 4 розділу «Зміна умов договору і припинення його дії» Договору оренди землі № 8 від 19.02.2009 року, зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору, а тому позивачка просить розірвати вказаний договір в судовому порядку, оскільки відповідач відмовляється визнати її право на таку односторонню дію. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що [PERSON], на його думку, з 2014 року є нерезидентом, оскільки мешкає в АР Крим, а тому відносини між нею та юридичною особою орендарем регламентуються з урахуванням всіх обмежень визначених нормами Податкового кодексу України. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч. І ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обовязків. Відповідно до ч. І ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), які визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є відповідними до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України « Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачене договором оренди землі. Умовами договору оренди землі, який укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «[PERSON]Г.» 19 лютого 2009 року, а саме п. 4 розділу «Зміна умов договору і припинення його дії» передбачено припинення дії договору в разі зміни власника переданої в оренду земельної ділянки. Позивачка [PERSON] у встановленому порядку отримала спадщину у вигляді вищевказаних земельних ділянок, а тому її вимоги законні та обгрунтовані, а позов підлягає задоволенню. Слід розірвати договір оренди землі № 8 від 19.02.2009 року, укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «[PERSON]Г.». На підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею при подачі позову судовий збір. Щодо заперечень відповідача то в даному випадку суд виходить з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України, в яких визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Представник відповідача не надав суду будь яких доказів зміни громадянства позивачкою та не обгрунтував суду причини, з яких спірний договір оренди землі не може бути розірваний.

Outcome: approved