overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 23 липня 2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції міста Одеси, актовий запис за №427. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши в обґрунтування вимог, що протягом останніх двох років спільного життя у них зіпсувались відносини через те, що відповідач став вживати наркотичні засоби, почав підіймати на неї руку та ображати. У фактичних шлюбних відносинах перебувала з відповідачем з 2002 року, а 21.05.2003 року у них народилась донька [PERSON]. У січні 2016 року припинили шлюбні стосунки та на даний момент проживає з донькою у своєї матері. На теперішній час сімю зберегти не можливо, оскільки вони зовсім різні люді і між ними повністю втрачені взаємоповага та любов один до одного. Спору про розподіл майна і про місце проживання дитини між ними не має. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином /а.с.16/, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило. Вислухавши пояснення позивачки, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 23 липня 2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та Михайловою Віттою Ігорвною, [INFO], актовий запис за №427. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЖД №123301 /а.с.10/. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №187390 /а.с.5/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2005 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований в ВРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві. У сторін народилася дочка [PERSON], 2006 року народження. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне життя не склалося, збереження шлюбу та примирення сторін неможливо. За таких обставин, позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29 жовтня 2005 року між [PERSON] та [PERSON]. укладено шлюб, зареєстрований ВРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1797. 22 квітня 2006 року у позивача народилася дочка [PERSON]. Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. Намір розірвати шлюб підтверджується заявами сторін, які надійшли до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 21 листопада 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач посилаючись на те, що за час їхнього спільного подружнього життя виявилась несумісність поглядів на права та обовязки подружжя, ставлення до сімї та її проблем, вихованню дітей, також непорозуміння, невирішені побутові проблеми, призвели до того, що вони разом однією сімєю не проживають майже півтора року, спільного господарства та взаємних обовязків, інтересів не мають, їхні спільні діти [PERSON] та [PERSON] весь цей час проживать разом із позивачкою, та знаходяться на її вихованні та повному утриманні, просила шлюб розірвати, та залишити дітей з матірю. В заяві, направленій до суду позивач свою вимогу підтримала та просила суд слухати справу у її відсутність (а.с.20). Відповідач, в заяві направленій до суду позов визнав у повному обсязі та також просив суд слухати справу у його відсутність (а.с.21). Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони практично сумісне життя припинили, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дітей. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалася повністю і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

у квітні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Свій обов'язок по утриманню дитини відповідач не виконує, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % неоподаткованого мінімуму для дитини певного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання з'явилася позивач [PERSON] та її представник [PERSON], які просили позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 13.11.2013 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1709. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 13.11.2013 року. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про її народження, виданого 10.02.2014 року Чеською Республікою.(а.с.3). Згідно довідки від 11.02.2014 року [PERSON], яка народилася [INFO] року, зареєстрована громадянкою України. (а.с.4). У судовому засіданні встановлено що малолітня [PERSON], [INFO] проживає із матір'ю[PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, натомість відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2003 року. Від даного шлюбу мають двох дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а діти залишаться проживати разом з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2003 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 408. Від даного шлюбу мають двох дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2003 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 353. Від даного шлюбу мають двох малолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині різних поглядів на сімейне життя, відсутності між ними взаємного порозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим. Майнового спору між ними немає, а діти залишаться проживати разом з відповідачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2003 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 353. Від даного шлюбу мають двох малолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, наявними в матеріалах справи. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом із відповідачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 2010 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, а син залишиться проживати з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 2010 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 598. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, звільнення майна з-під арешту, визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просила суд визнати за нею право власності вцілому на квартиру [ADDRESS] виключити спірну квартиру з-під арешту. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у не зареєстрованому шлюбі, під час якого було придбано квартиру [ADDRESS] Позивач зазначає, що спірну квартиру було придбано за її власні кошти. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти,користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідност. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як вбачається зст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормами ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 29 вересня 2006 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1634. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. 27 квітня 2016 року відповідач підписав нотаріально засвідчену заяву про те, що він не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29 вересня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1634. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-29 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2010 року, від якого вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сім»я розпалася, по причині протилежних поглядів на життя, їхнього нерозуміння один одного, що нерідко призводило до скандалів у присутності дитини. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, шлюб носить тільки формальний характер. тому просить суд його розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. У судове засідання відповідач не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2010 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №183043, виданим Амур-Нижньодніпровськом відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1086. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено. Спільне господарство вони не ведуть. Застосуванні судом заходи до примирення сторін, позитивного результату не дали. Характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Суд також виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії йому розясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачкою слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений нею при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved