overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У жовтні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 03.09.1994 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 1520. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У жовтні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 14.12.2014 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2042. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов, з викладених в ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

У жовтні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 15.09.2012 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1130. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У жовтні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 27.06.2013 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 750. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У жовтні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач, з врахуванням уточнень до позовних вимог, просить стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] РНОКПП [NUMBER], аліменти на утримання дини [PERSON], [INFO], адреса: [ADDRESS] в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. А також, допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, на підставі ст. 430 ЦПК України. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити її заяву з урахуванням письмових уточнень. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, враховуючи уточнені позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов з урахуванням уточнених позовних вимог у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

У жовтні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дини [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в підготовчому засіданні просила задовольнити її заяву з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав. Представник відповідача в підготовчому засіданні підтримав думку свого довірителя. Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово учасників судового процесу, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов з урахуванням уточнених позовних вимог у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

У жовтні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач, з врахуванням уточнень до позовних вимог, просить стягнути з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. А також, допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, на підставі ст. 430 ЦПК України. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити її заяву з урахуванням письмових уточнень. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, враховуючи уточнені позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов з урахуванням уточнених позовних вимог у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

У жовтні 2017 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилався на те, що при заповненні Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], переданої для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 4.700 га, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 9676 від 20 вересня 2002 року, вказане прізвище заявника «[PERSON]», але вірно прізвище - «[PERSON]». Даний факт позбавляє можливості ідентифікувати заявника як особу, яка має право на встановлене законодавством право володіння та користування даною земельною ділянкою. Тому заявник змушений звертатися до суду та прохає встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заявник в судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області - в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20 вересня 2002 року виданий на ім'я «[PERSON], на підставі розпорядження голови Магдалинівської районної державної адміністрації № 31 від 475-р від 23 липня 2002 року, переданий у приватну власність площею 4.700 га. Земельна ділянка розташована на території Личківської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а. с. 7). Згідно паспорта серії [NUMBER], виданого 12 травня 2003 року Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, прізвище заявника - «[PERSON]. (а. с.5). Даний факт також підтверджується довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера. (а. с. 5). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імя'м, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що земельна ділянка, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON].Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У жовтні 2017 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилався на те, що при заповненні Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 031661, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6.130 га, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 7526 від 07 лютого 2002 року, вказане по батькові заявника «Петрівна», але вірно «Миколаївна». Даний факт не дозволяє виготовити технічну документацію на земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер на земельну ділянку. Тому заявник змушена звертатися до суду та прохає встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заявник та представник заявника в судове засідання не зявилися, надавши письмові заяви, в яких підтримали позовні вимоги та прохали їх задовольнити. Від представника заінтересованої особи письмових заперечень проти задоволення заяви не надійшло. Представник заінтересованої особи Новопетрівської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 031661 від 07 лютого 2002 року, виданий на імя [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради № 215 від 29 грудня 2001 року, виданий у тому, що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 6.130 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Новопетрівської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а. с. 9). У паспорті серія АК № 384911, виданого 08 грудня 1998 року Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, вказано дані заявника «Хрипонюк Ганна Миколаївна». (а. с. 4-5). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що земельна ділянка, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фактично передана [PERSON].Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

У жовтні 2017 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилався на те, що при заповненні Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 130786, переданої для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 4.700 га, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 9676 від 20 вересня 2002 року, вказане прізвище заявника «Акименко», але вірно прізвище «Акіменко». Даний факт позбавляє можливості ідентифікувати заявника як особу, яка має право на встановлене законодавством право володіння та користування даною земельною ділянкою. Тому заявник змушений звертатися до суду та прохає встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заявник в судове засідання не зявився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області - в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 130786 від 20 вересня 2002 року виданий на імя «Акимова» [PERSON], на підставі розпорядження голови Магдалинівської районної державної адміністрації № 31 від 475-р від 23 липня 2002 року, переданий у приватну власність площею 4.700 га. Земельна ділянка розташована на території Личківської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а. с. 7). Згідно паспорта серії АН № 148114, виданого 12 травня 2003 року Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, прізвище заявника «Акімов» [PERSON]. (а. с.5). Даний факт також підтверджується довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера. (а. с. 5). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що земельна ділянка, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фактично передана [PERSON].Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У жовтні 2017 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилався на те, що при заповненні Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0333789 від 01 березня 2000 року, вказане прізвище матері заявника «Шипотиник», але вірно «Шипотинник». Даний факт не дозволяє отримати свідоцтво про право на спадщину. Тому заявник змушений звертатися до суду та прохає встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заявник в судове засідання не зявилася, письмових заперечень проти позову не надійшло. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0333789 видано члену колективного сільськогосподарського підприємства «Шипотиник» [PERSON], яка проживає в [INFO], на підставі рішення Магдалинівської районної державної адміністрації від 12 травня 199 року № 350-р, в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КДСП «Котівка», розміром 5.00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). (а. с. 7). У свідоцтві про смерть серії І-КИ № 604660, виданого 22 грудня 2014 року виконкомом Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, вказано дані матері заявника «Шипотинник» [PERSON]. (а. с. 6). Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що сертифікат на право за земельну частку (пай), виданий [PERSON], фактично переданий [PERSON].Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved