Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

У жовтні 2019 року представник Органу опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації, який діє в інтересах дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа: Добропільський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, про позбавлення її батьківських прав щодо її дітей. В обґрунтування позовних вимог представник Органу опіки та піклування посилається на те, що наказом начальника служби у справах дітей Добропільської районної державної адміністрації від 01 грудня 2016 року № 64 на облік взяті діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як такі, що проживають в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Діти мають матір [PERSON] , [INFO] . Батько дітей записаний згідно ст. 135 СК України. 27 серпня 2018 року Добропільським міськрайонним судом ухвалено рішення про відібрання малолітніх дітей від відповідачки без позбавлення її батьківських прав та стягнуто з неї аліменти на утримання дітей. 03 вересня 2019 року дітей було взято на первинний облік службою у справах дітей, як таких, що залишилися без батьківського піклування. А з 17 жовтня 2018 року дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. З 23 жовтня 2018 року дітей було влаштовано під опіку [PERSON] . За час перебування дітей під опікою мати відвідувала їх два рази. 09 лютого 2019 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП. А в Добропільському міськрайонному суді з 22 березня 2019 року перебувають матеріали кримінального провадження відносно [PERSON] за обвинуваченням її у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. За час проживання відповідачки в с. Кам`янка Добропільського району остання зарекомендувала себе з негативного боку, зловживає алкогольними напоями, схильна до крадіжок, серед односельчан не користується повагою та авторитетом. Родина з 2011 року постійно перебуває під соціальним супроводом та соціальним обслуговуванням Добропільського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. За весь час соціального супроводу з родиною постійно працювали спеціалісти центру соціальних служб, надавався комплекс соціальних послуг, але це позитивного результату не дало. Відповідачка постійно зловживає алкогольними напоями. З урахуванням того, що причини, які перешкоджали належному вихованню дітей не були усунені протягом року після прийняття рішення судом про відібрання дітей у відповідачки, 17 вересня 2019 року комісією з питань захисту прав дитини Добропільської районної державної адміністрації було розглянуто питання та складено висновок про доцільність позбавлення матері батьківських прав. В судове засідання представник Органу опіки та піклування не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] , яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Проте, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги визнала, та не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно її дітей. (а.с.57) Представник третьої особи Добропільського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судове засідання не прибула. Однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов Органу опіки та піклування підтримала та просила його задовольнити. Зважаючи на те, що учасники процесу в судове засідання не з`явилися, суд враховує вимоги ст. 223 ЦПК України, відповідно до яких неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] відповідно. (а.с.10-12) Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 13 червня 2018 року та [INFO] року, батьком дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] записаний [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. (а.с.13-15) Місце проживання відповідачки [PERSON] зареєстроване за адресою [ADDRESS] . Проте проживає остання за адресою [ADDRESS] . (а.с.49) Відповідно до наказу Служби у справах дітей Добропільської районної державної адміністрації № 64 від 01 грудня 2016 року малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було взято на облік, як таких, що проживають в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. (а.с.18) Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2018 року відібрано дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення останньої батьківських прав. Стягнуто із відповідачки аліменти на утримання цих дітей в розмірі 1/2 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2018 року до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. (а.с.19-22) 31 жовтня 2018 року судом було ухвалено додаткове рішення, в якому вирішено питання та передано дітей на опікування Органу опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації. 03 вересня 2018 року малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було взято на облік як таких, що залишилися без батьківського піклування, відповідно до наказу Служби у справах дітей Добропільської районної державної адміністрації № 89 від 03 вересня 2018 року. (а.с.26) 17 жовтня 2018 року малолітнім дітям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, що підтверджується розпорядженнями голови Добропільської районної державної адміністрації №№ 341, 342, 343 відповідно. (а.с.27-29) 23 жовтня 2018 року розпорядженнями № № 353,354, 356 голови Добропільської районної державної адміністрації було встановлено опіку над малолітніми дітьми та призначено опікуном [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . (а.с.30-32) З характеристики по місцю проживання [PERSON] від 05 вересня 2019 року вбачається, що остання зарекомендувала себе з негативного боку, зловживає спиртними напоями, схильна до крадіжок, не займається вихованням дітей. Вдома не проживає, будинок занедбаний, не приймає участі в житті села. Серед односельчан не користується повагою та авторитетом. Ніде не працює. (а.с.33) Діючим опікуном неповнолітніх дітей [PERSON] начальнику Служби у справах дітей Добропільської районної державної адміністрації було надано письмові пояснення, як опікуна, де зазначено, що [PERSON] ніякої участі в утримання та вихованні дітей у період здійснення ним опікунських обов`язків не приймала, навідувала дітей не більше двох разів, проїздом. (а.с.34) З метою соціального захисту дітей, згідно п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, після ухвалення Добропільським міськрайонним судом 27 серпня 2018 року рішення про відібрання від матері [PERSON] її дітей, Добропільському районному центру соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді було рекомендовано продовжити соціальних супровід сім`ї [PERSON] (а.с.39) Згідно щоквартальної інформації Добропільського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 05 грудня 2018 року, 12 березня 2019 року, 23 червня 2019 року, 12 вересня 2019 року за цей період було неодноразово відвідано родину [PERSON] . Під час візитів було виявлено, що тривалий час відповідачка проживала в матері, з якою вони разом вживають алкогольні напої. На даний час [PERSON] проживає в знайомої. До свого помешкання не повернулася, оскільки будинок перебуває в занедбаному стані, без електропостачання. Коштів та бажання на його відновлення вона не має. Продовжує вживати алкогольні напої. Не працевлаштована, але іноді трапляються тимчасові підробітки. Старша донька [PERSON] зі своїм молодим чоловіком проживає у м. Костянтинівці, менші діти перебувають під опікою та проживають в опікуна в м. Покровську. Дітьми відповідачка не цікавиться. Зі старшою донькою не спілкується. Життєві орієнтири не змінилися й не направлені на повернення дітей додому. (а.с. 35-38, 40-43) [PERSON] з 24 червня 1998 року перебуває на обліку в лікаря-нарколога з діагнозом Синдром залежності від алкоголю, що підтверджується довідкою наркологічного відділення КНП «Добропільська ЛІЛ» № 1427 від 18 грудня 2019 року. Згідно інформації Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 04 вересня 2019 року, відносно [PERSON] працівниками Добропільського ВП 10 травня 2018 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП; та 09 лютого 2019 року складено постанову за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. (а.с. 44) 13 вересня 2019 року вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] визнано винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, та звільнено останню від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Згідно висновку органу опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей від 17 вересня 2019 року № 608/01-37/03/0/19 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .(а.с.6-7) Звертаючись до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, орган опіки та піклування посилається на те, що відповідачка покладених на неї батьківських обов`язків не виконує; не бере участі у вихованні дітей; зловживає алкогольними напоями; протягом одного року з моменту відібрання дітей на шлях виправлення не стала та ніяких заходів, направлених на налагодження стосунків з дітьми та створення умов для їх повернення в свою родину, відповідачки не вживала. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року. № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Як передбачено ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками. За роз`ясненнями п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За змістом п. 16 вищевказаної Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Добропільський міськрайонний суд, ухвалюючи 27 серпня 2018 року рішення про відібрання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, виходив з якнайкращих інтересів дітей, та надав можливість відповідачці вжити всіх можливих заходів для працевлаштування, зміни соціального становища родини, зміни її ставлення до вживання алкоголю, а найголовніше для зміни її ставлення до дітей та створення сприятливих умов для повернення дітей в родину. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. З матеріалів справи вбачається, що причини, які перешкоджали вихованню дітей [PERSON] не усунено, та бажання щодо повернення дітей в свою родину шляхом написання заяви про це [PERSON] не виявила. Крім того, як встановлено судом, з 23 жовтня 2019 року і на теперішній час неповнолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають під піклуванням, а малолітня [PERSON] - під опікою [PERSON] , який мешкає за адресою [ADDRESS] . Мати дітей [PERSON] ніяким чином не допомагає в їх утриманні, не приділяє увагу вихованню та розвитку дітей. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка самоусунулася від виховання своїх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не займається їх матеріальним забезпеченням, не цікавиться їх життям, станом здоров`я та успіхами в навчанні, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, перебуває на обліку в лікапя-нарколога з 1998 року з діагнозом Синдром залежності від алкоголю, свідомо не вчиняє дій, спрямованих на відновлення повноцінного спілкування з дітьми, які потребують батьківської уваги та виховання, а тому позовна вимога про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дітей є обґрунтованою та підлягає до задоволення. На підставі викладеного, та

Outcome: approved