Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 01 листопада 2007 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 5,55 га., розташована в межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку спадкодавець успадкувала, проте не оформила після смерті свого чоловіка та батька позивача [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті матері. Проте нотаріус відмовила позивачу в оформленні спадкових прав щодо ділянки в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ, що підтверджує факт належності спірної ділянки [PERSON], містить виправлення, що не допускається законом. Враховуючи вказані обставини та неможливість приведення правовстановлюючого документа у відповідність до вимог закону, а тому [PERSON] просив в судовому порядку визнати за ним право власності на спірну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Прибужанівської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вищевказаних осіб, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 01 листопада 2007 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 5,55 га., розташована в межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку спадкодавець відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України успадкувала, оскільки постійно проживала разом чоловіком на час відкриття спадщини (а.с. 26), проте не оформила після смерті свого чоловіка та батька позивача [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті матері. Проте нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав щодо ділянки в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ, що підтверджує факт належності спірної ділянки [PERSON], містить виправлення, що не допускається законом. Проте факт належності первісному спадкодавцю спірного майна повністю підтверджується: -копією Державного акту на право приватної власності на землю від 21 листопада 2002 року, реєстр. №588, згідно якого [PERSON] (міститься застережене виправлення прізвища власника на «Тіт») дійсно набув у власність спірну земельну ділянку (а.с. 10); - довідкою відділу у Вознесенському районі ГУ Держгеокадастру від 08 листопада 2017 року, згідно якої [PERSON] дійсно значиться власником земельної ділянки площею 5,55 га., розташованої в межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 24). Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Позивач належним чином прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори (а.с. 22-23). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з неможливості приведення правовстановлюючого документа у відповідність до вимог закону в адміністративному порядку таяк наслідок того, що позивач не має іншої можливості оформити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved