Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з Фірми «КОРАЛ С.Р.Л.» (Румунія) Представництво фірми «КОРАЛ С.Р.Л.» на його користь заборгованість з виплати заробітної плати у загальному розмірі 914 296,00 (дев`ятсот чотирнадцять тисяч двісті дев`яносто шість гривень 00 коп.) грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 01.09.2018 року [PERSON] був прийнятий на роботу у Представництво фірми «CORAL S.R.L.» («КОРАЛ С.Р.Л.»), Румунія, що здійснює свої функції згідно законодавства України на підставі Свідоцтва про реєстрацію, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України за р. № ПІ-5205 28.11.2016 року на посаду «керівника проекту». 01 вересня 2018 року [PERSON] було прийнято на роботу у Представництво на посаду «керівника проекту» згідно чиним законодавством України. Починаючи з листопада 2018 року і станом на момент звернення до суду виплата заробітної плати Позивачу Представництвом не здійснювалась. Таким чином, у Представництва виникла заборгованість із виплати позивачу заробітної плати за період з 01 листопада 2018 року по вересень 2020 року (23 повні календарні місяці), сукупний розмір якої складає 914 296,00 грн. Тому позивач просить стягнути з Представництва на його користь заборгованість з виплати заробітної плати у загальному розмірі 914 296,00 (дев`ятсот чотирнадцять тисяч двісті дев`яносто шість гривень 00 коп.) грн. В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше його представник, адвокат Дударенко А.Д., подала заяву, в якій просила позовну заяву задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала, а судове засідання провести без сторони позивача. Представник фірми «Корал С.Р.Л.» в особі представництва фірми «Корал С.Р.Л.» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Представник Головного управління Держпраці у Київській області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. (Офіційне тлумачення положення частини першої статті 233 див. в Рішенні Конституційного Суду № 4-рп/2012 від 22.02.2012). Судом встановлено, що позивач з 01 вересня 2018 року працює на Фірмі «КОРАЛ С.Р.Л.» (Румунія) Представництво фірми «КОРАЛ С.Р.Л.». 01 вересня 2018 року між [PERSON] та Представництвом фірми «КОРАЛ С.Р.Л.» в особі директора [PERSON] було укладено трудовий договір, відповідно до якого [PERSON] прийнято на посаду керівника проекту (а.с. 9). Крім цього, 01 вересня 2018 року «Представництво «КОРАЛ С.Р.Л.» видано наказ по особовому складу № 4-ВК, відповідно до якого [PERSON] призначено на посаду керівника проекту «Представництва « [PERSON] » з 01 вересня 2018 року з оплатою праці згідно штатного розпису (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Нормами же\~ч.\~1\~ст.\~24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» встановлено,\~що заробітна\~плата виплачується\~працівникам регулярно\~в робочі\~дні у\~строки,\~встановлені колективним\~договором або\~нормативним актом\~роботодавця,\~погодженим з\~виборним органом\~первинної профспілкової\~організації чи\~іншим уповноваженим\~на представництво\~трудовим колективом\~органом (а\~в разі\~відсутності таких\~органів -\~представниками,\~обраними і\~уповноваженими трудовим\~колективом),\~але не\~рідше двох\~разів на\~місяць через\~проміжок часу,\~що не\~перевищує шістнадцяти\~календарних днів,\~та не\~пізніше семи\~днів після\~закінчення періоду,\~за який\~здійснюється виплата. Аналогічні положення містить ч. 1\~ст. 115 КЗпП. У пункті 6 (абз.5) постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Вказані вище висновки Верховного Суду України повністю узгоджуються з п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України, згідно якого особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Відповідно до п. 7.1 трудового договору від 01.09.2018 року, укладеного між позивачем та відповідачем, строк трудового Договору набуває чинності з моменту його підписання сторонами, тривалість якого встановлюється угодою сторін. Згідно ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Таким чином, трудовий договір від 01.09.2018 року, укладений між позивачем та відповідачем є безстроковим, тобто такий що укладається на невизначений строк. Договір є діючим, не розірваним та не припиненим будь-яким чином. Відповідно до ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому, згідно з ч. ч. 1-2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивачем надано до суду довідки про доходи, а саме: відповідно до довідки про доходи від 24.04.2019 року заборгованість Представництва фірми «КОРАЛ С.Р.Л.» (Румунія) перед [PERSON] з виплати заробітної плати за 2018 рік складає 79 504, 00 (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот чотири гривні 00 коп.); згідно довідки про доходи від 17.03.2020 року заборгованість Представництва фірми «КОРАЛ С.Р.Л.» (Румунія) перед [PERSON] з виплати заробітної плати за 2019 рік складає 477 024, 00 (чотириста сімдесят сім тисяч двадцять чотири гривні 00 коп.); відповідно до довідки про доходи від 10.12.2020 року заборгованість Представництва фірми «КОРАЛ С.Р.Л.» (Румунія) перед [PERSON] з виплати заробітної плати за 2020 рік складає 437 272, 00 (чотириста тридцять сім тисяч двісті сімдесят дві гривні 00 коп.) (а.с. 32-34). Відтак,\~заборгованість відповідача\~перед позивачем\~становить 993800,00\~грн. (сума без урахування відрахувань і податків). Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Як зазначено вище, позивачем було надано довідки про доходи, з яких вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 993800,00 грн., а доказів зворотного відповідачем не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 914296,00 грн. За таких\~обставин,\~з урахуванням\~всього вищевказаного,\~дослідивши наявні\~в матеріалах\~справи докази\~в сукупності,\~суд вважає\~необхідним стягнути\~з фірми\~«Корал С.Р.Л.»\~в особі\~представництва фірми\~«Корал С.Р.Л.»\~на користь\~ [PERSON] нараховану,\~але невиплачену\~заробітну плату\~у розмірі\~914296,00\~грн. (сума без урахування відрахувань і податків). При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. За таких обставин, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 840 грн. 80 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved