Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі - відповідач) про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 10.01.2014 року був укладений договір - заява №300131/1378/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті у сумі 15146,00 доларів США на строк до 15.01.2015 року за ставкою 10,10% річних, а також між позивачем та відповідачем 15.01.2015 року був укладений договір - заява №300131/157797/370-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті у сумі 10000,00 доларів США на строк до 20.01.2016 року за ставкою 12,10% річних. Відповідач порушив права позивача і не повертає належні позивачу грошові кошти, у зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Тому позивач просив суд визнати відмову відповідача про виплату готівки в сумі шість тисяч доларів США і переведення трьох тисяч доларів США з договору - 2 до іншого банку такою, що не відповідає вимогам закону; зобов'язати відповідача перевести три тисячі доларів США з особового рахунку позивача №300131/157802/1-15 та три тисячі доларів США з особового рахунку позивача №300131/1378/370-14 до ПАТ «Промінвестбанк» на особистий рахунок позивача [NUMBER]; стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування майнової шкоди у розмірі 234,73 доларів США та компенсації моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 10.01.2014 року був укладений договір - заява №300131/1378/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті у сумі 15146,00 доларів США на строк до 15.01.2015 року за ставкою 10,10% річних, а також між позивачем та відповідачем 15.01.2015 року був укладений договір - заява №300131/157797/370-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті у сумі 10000,00 доларів США на строк до 20.01.2016 року за ставкою 12,10% річних. Після вимоги про повернення та переведення коштів, відповідачем не повернуто позивачу внесені кошти та не переведене кошти до іншого банку. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Судом було встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»», згідно з яким з 17.09.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду. За захистом своїх порушених прав позивач звернувся до суду 17.04.2015 року, проте, на час вирішення справи в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» діє тимчасова адміністрація, що унеможливлює задоволення його позовних вимог, враховуючи вимоги ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Outcome: dismissed