Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У квітні 2015 року Прокурор Києво-Святошинського району Київської області в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, [PERSON], про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди і супроводу батька, посилаючись на те, що до прокуратури Києво-Святошинського району звернулась [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] з приводу необхідності виїзду дитини [PERSON], [INFO], за кордон без згоди та супроводу батька [PERSON] з метою лікування. [PERSON] і неповнолітній [PERSON] згідно довідки від 30 грудня 2014 року № 3244003878 перебувають на обліку осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 11 вересня 2001 року. Діючим законодавством України не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідно до виписки з історії хвороби, виданої Дитячою поліклінікою Києво-Святошинського ЦРЛ та ДЗ «Вузловою поліклінікою ст. Джанкой ДП «Придніпровської залізниці» у [PERSON], [INFO], встановлено наступний діагноз: нижній спастичний парапарез із порушенням функцій нижніх кінцівок, двосторонній патологічний вивих стегон, підвивих правої гомілки, S-подібний сколіоз 4 ступеню. Згідно виписки з розвитку [PERSON], виданої 18 лютого 2015 року Дитячою поліклінікою Києво-Святошинської ЦРЛ, дитина потребує подальшого лікування. Одночасно із цим згідно пояснень матері [PERSON] [PERSON] батько на протязі всього життя не приймає участі у вихованні сина, не зустрічається з ним, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини і взагалі не підтримує будь-яких контактів із ним. На теперішній час [PERSON] проживає на тимчасово окупованій території АРК та передбачений законодавством дозвіл для виїзду дитини за кордон від нього отримати неможливо. Як передбачено ч. 2 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Враховуючи викладене, Прокурор Києво-Святошинського району Київської області просив дозволити без згоди і супроводу батька [PERSON] оформити документи для тимчасового виїзду громадян України за кордон неповнолітнього [PERSON], [INFO], в супроводі осіб, уповноважених матір»ю [PERSON], і надати дозвіл на виїзд за межі території України [PERSON], [INFO], до досягнення ним шістнадцятирічного віку у супроводі матері [PERSON] або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди батька [PERSON]. У судовому засіданні прокурор Прокуратури Києво-Святошинського району Київської області позов підтримав і просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. У судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, [PERSON] не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суду надані заяви про розгляд справи у відсутності третіх осіб, треті особи позов Прокурора Києво-Святошинського району Київської області підтримали і просили його задовольнити. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], і матір»ю-[PERSON]. Рішенням Джанкойського міського суду АР Крим від 12 червня 2001 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу шлюб, зареєстрований між [PERSON] і [PERSON] 26 вересня 1998 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Джанкойського місквиконкому, актовий запис № 224, розірвано. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 11 вересня 2001 року серії № [NUMBER], шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 11 вересня 2001 року зроблено запис № 165. Постановою судді Джанкойського міського суду АР Крим від 09 лютого 2001 року в справі за заявою [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з [PERSON], постановлено стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 30 січня 2001 року, і до його повноліття. Згідно довідки від 30 грудня 2014 року № 3244003878 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції [PERSON] і неповнолітній [PERSON] перебувають на обліку осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, і їх місцеперебування за адресою: [ADDRESS] Відповідно до Виписки з історії розвитку [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], виданої Дитячою поліклінікою Києво-Святошинської центральної районної лікарні 18 лютого 2015 року, та згідно Виписки з історії хвороби дитини [PERSON], [INFO], виданої ДЗ «Вузлова поліклініка ст. Джанкой ДП «Придніпровської залізниці» від 13 червня 2013 року № 207, [PERSON], [INFO], виписаний з діагнозом: нижній спастичний парапарез з порушенням функції нижніх кінцівок, двосторонній патологічний вивих бедер, підвивих правої голені, S-подібний сколіоз IV ст.. Стан після хірургічного видалення інтрамедулярної пухлини спинного мозку на рівні Д6-L1; потребує подальшого лікування. У наданому суду Висновку органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 02 червня 2015 року № 07-21/1638 органом опіки та піклування було встановлено, що [PERSON] і неповнолітній [PERSON] згідно довідки від 30 грудня 2014 року № 3244003878 перебувають на обліку осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. На засіданні комісії була присутня мати дитини [PERSON], а батько [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації не з»явився, про що був повідомлений належним чином. Згідно виписки з розвитку [PERSON], виданої 18 лютого 2015 року Центральною районною лікарнею Києво-Святошинського району, дитина потребує подальшого лікування в зв»язку з вищезазначеним захворюванням. Також з пояснень матері [PERSON] батько дитини [PERSON] на протязі всього життя не приймає участі у вихованні сина, не зустрічається з ним, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини і взагалі не підтримує будь-яких контактів із ним. На підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації від 13 березня 2015 року № 7 (протокол № 5) орган опіки та піклування (Києво-Святошинська районна державна адміністрація) вважає за доцільне тимчасовий виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], за кордон у зв»язку зі станом здоров»я без згоди батька [PERSON]. Згідно вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Стаття 33 Конституції України та ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» гарантують громадянам України право вільно виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в»їхати в Україну. Відповідно до вимог п. 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» таке перетинання здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України та в»їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Відповідно до вимог п. 17 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. Відповідно до вимог п. 18 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З матеріалів справи суду зрозуміло, що право на виїзд за кордон без згоди і супроводу батька [PERSON] бажає отримати в інтересах дитини [PERSON], [INFO], а саме для проходження її сином лікування в зв»язку із захворюванням неповнолітнього. Відповідно до вимог ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього виїзду за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до вимог п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий у раз пред'явлення оригіналу або нотаріально засвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до інформаційної довідки Державної міграційної служби України заявнику для оформлення проїзного документа дитини необхідно звернутися до відділу Державної міграційної служби України із відповідною заявою та пакетом документів, серед яких, зокрема, нотаріально засвідчене клопотання батьків (або законних представників батьків чи дітей) у разі потреби самостійного виїзду таких осіб за кордон, а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Аналіз змісту вказаних норм дає підстави для висновку, що у разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом зі з»ясуванням строку та мети виїзду неповнолітнього громадянина України за кордон. З огляду на вимоги закону, а також враховуючи, що відповідач [PERSON] ухиляється від надання нотаріального дозволу на тимчасовий виїзд за межі України його сина для проходження лікування, суд вважає за необхідне надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], за межі України, без згоди батька неповнолітнього [PERSON]. При цьому суд враховує, що надання такого дозволу відповідає інтересам дитини і дитина виїздить на лікування з чітко визначеною метою. Суд в даному випадку дотримується балансу інтересів батька на спілкування з дитиною та самої дитини на лікування і оздоровлення. Перевагу при вирішенні спору мають саме інтереси дитини, що прямо передбачено ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, згідно яких дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов Прокурора Києво-Святошинського району Київської області підлягає задоволенню і слід надати дозвіл без згоди і супроводу батька [PERSON] оформити документи для тимчасового виїзду громадян України за кордон неповнолітнього [PERSON], [INFO], в супроводі осіб, уповноважених матір»ю [PERSON], та надати дозвіл на виїзд за межі території України [PERSON], [INFO], до досягнення ним шістнадцятирічного віку у супроводі матері [PERSON] або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди батька [PERSON].

Outcome: approved