Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 01 червня 2002 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох синів, неповнолітнього [PERSON], [INFO] малолітнього [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутністю взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Зазначає, що спільного господарства вони не ведуть з серпня 2015 року, з того часу між ними припинені і фактичні шлюбні відносини, втрачені всі фізичні та духовні звязку. Позивач, вважає, збереження шлюбу є неможливим, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує та просить суд залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 червня 2002 року у Виконкомі Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 14, що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серія 1-БК № 192129, від 01 червня 2002 року.(а.с.6) Від вказаного шлюбу сторони мають двох синів, неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження Серія І-БК № 067024 від 29 липня 2002 року та Серія 1-ОК № 134506 від 27 липня 2009 року. (а.с.5, 7). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище «Олександренко». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved