overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У квітні 2015 року заявник звернувся в суд із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатною та призначити її опікуном її сина [PERSON], [INFO].В обгрунтування заяви послався на те, що його мама [PERSON] знаходиться на обліку в психоневрологічному відділенні Червоноградської ЦМЛ з приводу психічного захворювання з 1999 року. Внаслідок свого психічного стану вона грубо дезадаптована в соціально-побутовому плані, поводить себе неадекватно, бувають напади агресії, часто змінюється настрій, на вулиці дезорієнтується і може заблукати, такі прояви з`явились з 1997 року. Він весь час проживає разом з нею. У зв`язку із захворюванням, вона періодично проходить курс лікування, а також знаходиться під постійним наглядом в психоневрологічному відділенні Червоноградської ЦМЛ. Її захворювання призводить до того, що вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує медичного нагляду та лікування, а також постійної сторонньої допомоги та контролю. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просить заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила, пояснила, що подання про призначення опікуна [PERSON] немає, оскільки не було доказів її хвороби. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки КП «Комінтех» № 2584 від 25.03.2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 479 від 19.06.2015 року [PERSON]страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі органічної деменції, з періодичними психотичними розладами. Наявні в неї розлади в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сферах виражені та позбавляють її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. Згідно з ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно із ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] за своїм станом здоровя не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, потребує постійного стороннього догляду, опіки, тому її слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Оскільки органом опіки і піклування не внесено подання про призначення опікуна [PERSON], заява в частині призначення її опікуном заявника задоволенню не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У квітні 2015 року заявник звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності йому довідки Державного архіву Львівської області № С-7278 від 27.04.2015 року. На обґрунтування заяви послався на те, що народився [INFO] року в с. Прелуки республіки Польща. У дитячому віці разом з родиною був переселений на територію України, де проживає по даний час. У 2015 році разом з братом вирішили поїхати до Польщі, щоб відвідати місця, де народилися, де проживала їхня сім'я. Для оформлення візи заявнику необхідно було подати документ, який підтверджує, що його родина була переселена з території Польщі на територію України. У такому документі, а саме: довідці Державного архіву Львівської області № С-7278 від 27.04.2015 року, помилково вказано рік його народження «1932 рік» замість «1930 рік». Усі інші дані у довідці відповідають дійсності. При зверненні у візовий центр, заявникові було відмовлено у прийнятті документів у зв'язку з помилкою у вказаній вище архівній довідці. Заявник в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Як видно з копій свідоцтва про народження серії [NUMBER], паспорта громадянина України серії [NUMBER], закордонного паспорта серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року у селі Прелуки республіки Польща (а.с. 5, 6). Відповідно до довідки Державного архіву Львівської області від 27.04.2015 року № С-7278 родина у складі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у 1946 році була переселена у Тернопільську область у зв'язку з Угодою від 09.09.1944 року між УРСР та Польщею, з с. Репедь Саноцького повіту Жешівського воєводства, Польща (а.с. 4). Ураховуючи, що в довідці Державного архіву Львівської області від 27.04.2015 року № С-7278 зазначається рік народження заявника «1932 рік», а розбіжність між даними цього документа та інших документів, наявних у матеріалах справи (копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], паспорта громадянина України серії [NUMBER], закордонного паспорта серії [NUMBER]) полягає лише у помилковому,на переконання суду, зазначенні у вищевказаній архівній довідці року народження заявника: замість «1930 рік» вказано «1932 рік», тому суд приходить до висновку про те, що архівна довідка у справістосується однієї і тієї ж особи. Таким чином, оскільки встановлення факту належності вказаної довідкидля заявника має правове значення, суд заяву задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У квітні 2015 року заявник звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 21 листопада 2014 року. Вимоги заяви обґрунтовані наступним. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно, що належить ТОВ «ЕКОП-ЮГ». Під час перегляду справи в апеляційному суді позов [PERSON] був залишений без задоволення. Посилаючись на положення ст. 154 ЦПК України, заявник просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року з урахуванням змін, внесених ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 22 грудня 2014 року. Сторони у судове засідання не з'явилися, явку своїх представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. від 21 листопада 2014 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно, що належить ТОВ «Екоп-Юг» в межах заявленої суми позовних вимог у розмірі 566724,47 грн. Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року виправлено описку у резолютивній частині ухвали в частині зазначення органів ВДВС, яким направлена ухвала для виконання. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача ТОВ «ЕКОП-ЮГ» на користь позивача заподіяні збитки у розмірі 690050,98 грн. Задоволено зустрічний позов. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 31 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову [PERSON] про відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов'язання скасовано, в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. За правилами ст. 154 ЦК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Як убачається з матеріалів справи, рішенням апеляційного суду скасовано рішення місцевого суду в частині задоволення позову [PERSON] про стягнення з відповідача ТОВ «ЕКОП-ЮГ» заподіяних збитків у розмірі 690050,98 грн. Рішення апеляційного суду набрало законної сили. За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення заяви представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. від 21 листопада 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У квітні 2015 року заявник звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 22 травня 2014 року. Вимоги заяви обґрунтовані наступним. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 березня 2015 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог. Посилаючись на положення ст. 154 ЦПК України, заявник просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та дату розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Шумейко О.І. від 22 травня 2014 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], заборонено останньому та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд на земельній ділянці, розташованій у [ADDRESS], а також вчиняти будь-які дії з земельною ділянкою у [ADDRESS], у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно зазначеної земельної ділянки. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 березня 2015 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог заступника прокурора міста Києва про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту про право власності на землю, відновлення становища, що існувало до порушення. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 09 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 березня 2015 року залишені без змін. За правилами ст. 154 ЦК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Приймаючи до уваги те, що рішенням суду в задоволенні позову відмовлено, судове рішення набрало законної сили, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву представника [PERSON] та ухвалює скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

У квітні 2015 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності документу, зазначивши, що 20 серпня 1976 року на його ім'я було видано трудову книжку серії [NUMBER]. Однак в зазначеному документі допущено помилку при написанні прізвища заявника, а саме: «[PERSON]», в той час як вірно слід вказувати «[PERSON]», про що свідчать копія паспорта заявника, копія ІПН та копія свідоцтва про народження. Заявник звернувся до відповідача з метою оформлення пенсії за віком. У зв'язку з наявністю описки в його трудовій книжці, заявник був змушений звернутись до суду з вказаною заявою. В судове засідання заявник не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи за відсутності представника управління та вирішити питання на розсуд суду. Суд, враховуючи, що сторонами підтверджено факт того, що трудова книжка, видана 20 серпня 1976 року на ім'я [PERSON], [INFO] належить заявнику, однак при її заповненні допущено описку при зазначенні прізвища останнього, а саме: «[PERSON]», а також, приймаючи до уваги, що задоволення заяви не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У квітні 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Вказував, що 26.03.1997 року він придбав квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої білоцерківської державної міської нотаріальної контори за реєстром № 1-292. Посилаючись на наявність помилки у вказаному договорі купівлі-продажу квартири, оскільки його прізвище вказано як [PERSON], замість правильного [PERSON], просив встановити факт належності йому вказаного правовстановлюючого документа. В судове засідання заявник не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не зявились, надіслали до суду листи з проханням проводити розгляд справи без участі їхніх представників. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено. 26 березня 1997 року між [PERSON], яка діє від імені [PERSON] по дорученню, та [PERSON], який проживає в [INFO], укладено договір купівлі-продажу, посвідченого Білоцерківською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-292, відповідно до умов якого останній набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Заявнику по справі - [PERSON], вказана квартира належить на праві власності, що підтверджується довідкою ОСББ «Орбіта-БЦ» від 05.05.2015 року № 41 та відповідною копією будинкової книги з якої також вбачається, що заявник прибув у м. Біла Церква з м. Ростов-на-Дону. Крім того, місце реєстрації [PERSON] у вказаній вище квартирі підтверджується відповідним штампом у паспорті громадянина України. Разом з цим, у договорі купівлі-продажу квартири замість прізвища [PERSON], вказано [PERSON]. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, наявні в матеріалах справи письмові докази у своїй сукупності свідчать про те, що вимоги про встановлення факту належності [PERSON] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню, а також те, що вказаний у договорі [PERSON] та заявник по справі [PERSON] є однією і тією ж особою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У квітні 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Вказувала, що в державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3567 га, яка розташована на території Острійківської сільської ради її ім'я по-батькові помилково вказано [PERSON], замість правильного [PERSON] Посилаючись на наявність вказаної помилки, заявник просила встановити факт належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3567 га, яка розташована на території Острійківської сільської ради. В судове засідання заявник та її представник не з'явились, представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - реєстраційної служби Білоцерківського МУЮ в судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання з проханням здійснювати справи без їхнього представника. Представник заінтересованої особи - ПП «Паралель плюс експерт» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено. 12.11.2001 року Білоцерківською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] видано державний акт [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 4,3567 га, що розташована в межах Острійківської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Вказаний вище державний акт виданий на підставі розпорядження Білоцерківської райдержадміністрації від 07.07.2004 року № 224. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у державному акті про право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 12.11.2001 року, замість ім'я по батькові [PERSON] помилково вказано [PERSON], тому вказана у державному акті [PERSON] та заявник по справі [PERSON] є однією і тією ж особою. З огляду на викладене, заява [PERSON]. про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає до задоволення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У квітні 2015 року заявник звернулась в суд із заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO], проживаючого [ADDRESS], встановити над ним опіку, призначивши її опікуном [PERSON].Вимоги обгрунтовані тим, що її син - [PERSON] є інвалідом I групи з дитинства, хворий на хронічне психічне захворювання, у зв'язку з чим обмежений у здатності до самообслуговування, самостійного пересування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, внаслідок чого не може в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги і контролю. Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення представника заявника, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року (а.с. 4). Як видно з довідки МСЕК серії 10 ААВ № 708534 від 16.10.2014 року [PERSON] являється інвалідом I «А» групи з дитинства. Інвалідність встановлена безтерміново. Потребує постійної сторонньої допомоги (а.с. 6). Відповідно до довідки про склад сім'ї КП «Комінтех» № 3099 від 16.04.2015 року [PERSON] зареєстрований разом із заявником за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 699 від 18.09.2015 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - глибкою розумовою відсталістю в ступені ідіотії; за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; потребує опіки. Згідно з поданням Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 15.006.2015 року № 3/22-4237/6-18 комісією з питань захисту прав повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки, визнано доцільним призначення опікуном [PERSON] [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно із ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що [PERSON] за своїм станом здоров'я не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду, опіки, тому його слід визнати недієздатним та призначити його опікуном [PERSON].

Outcome: approved