Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 753\~891,78 доларів США та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 02.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNHLGA00000671, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 400\~000 доларів США на термін до 01.03.2013 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з чим відповідач станом на 17.09.2014 року має заборгованість перед банком у розмірі 753\~891,78 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 344\~600 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 120\~640,80 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 45\~402,09 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 243\~248,89 доларів США. Тому, позивач вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У відповідності до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У судовому засіданні встановлено, що 02.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNHLGA00000671, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 400\~000 доларів США на термін до 01.03.2013 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з чим, відповідач станом на 17.09.2014 року має заборгованість перед банком у розмірі 753\~891,78 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 344\~600 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 120\~640,80 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 45\~402,09 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 243\~248,89 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Статтею 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Оскільки, виконання договірних зобовязань в іноземній валюті суперечить чинному законодавству, то позовні вимоги щодо стягнення комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, задоволенню не підлягають, так як їх нарахування повинно здійснюватися в гривні. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 344\~600 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 120\~640,80 доларів США, а всього 465\~240,80 доларів США. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 3654 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial