Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

У квітні 2016р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 14 грудня 2006р. між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. За рішенням загальних зборів від 30.04.2009р. було змінено найменування ЗАТ КБ «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі-ПАТ КБ «ПриватБанк»), яке є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010р. та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідачка ухиляється від належного виконання взятих на себе зобовязань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором б/н від 14 грудня 2006р. в розмірі 16693,99грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00грн. Представник ПАТ КБ «Приват Банк», діючий за довіреністю від 04 вересня 2015р., в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності в порядку заочного провадження, у звязку з неявкою відповідача в судові засідання (а.с.2,20). Відповідачка в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.32,37). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» є юридичною особою, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.19,21,22). Судом встановлено, що 14 грудня 2006р. між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11-17). За рішенням загальних зборів від 30.04.2009р. було змінено найменування ЗАТ КБ «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі-ПАТ КБ «ПриватБанк»), яке є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.22). Відповідно до умов кредитного договору, договір складається з заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною картою» та «Тарифів Банку». Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010р. та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором б/н від 14 грудня 2006р. виконав в повному обсязі, однак відповідачка від виконання своїх зобовязань ухиляється. Через невиконання зобовязань за кредитним договором б/н від 14 грудня 2006р. у [PERSON] станом на 29 лютого 2016р. склалася заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» в розмірі 16693,99грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 4878,18грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 8022,96грн., заборгованості за пенею та комісією 2521,71грн., штрафу (фіксована частина) 500,00грн., штрафу (процентна ставка) 771,14грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору б/н від 14 грудня 2006р. (а.с.7-10). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилась на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1378,00грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.23).

Outcome: approved