Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що під час перебування з 1995 року у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] 14 жовтня 1997 року у неї народилась дитина донька [PERSON]. 27 квітня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 156. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 жовтня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом із позивачем. Починаючи з 11.02.2014 року до моменту досягнення [PERSON] повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. З 01.09.2013 року донька навчається у «Маріупольському професійному машинобудівному ліцеї», знаходиться на неповному забезпеченні. [PERSON] як інвалід дитинства отримує соціальну пенсію у розмірі 1104,00 грн., у звязку із чим не має можливості забезпечити доньку всім необхідним, у свою чергу батько дитини матеріальної допомоги на її утримання не надає. У звязку із цим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно, до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2016 року. У травні 2016 року позивач змінила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2016 року. Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Третя особа у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 27.04.2000 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що 14 жовтня 2015 року [PERSON] виповнилось 18 років. Згідно довідки № 103 від 18.02.2016 року, виданої директором «Маріупольського професійного машинобудівного ліцею», [PERSON], [INFO], навчається на 3 курсі ліцею денної форми навчання. Термін навчання в навчальному закладі з 01.09.2013р. по 30.06.2016 рік. Також [PERSON] отримує стипендію та її загальний дохід, згідно виданої «Маріупольським професійним машинобудівним ліцеєм» довідки від 19.02.2016р. № 126, за період з лютого 2015 року по січень 2016 року складає 5315,46 грн. В свою чергу, у відповідності до довідки № 686 від 17.02.2016 року, виданої Управлінням пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя, розмір отриманої соціальної пенсії [PERSON] як інваліда з дитинства 2 групи за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року становить 6624,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року. Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Як вбачається з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, який відповідач має сплачувати на утримання своєї доньки на період її навчання, суд враховує, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дітей, відповідач [PERSON] працює, [PERSON] проживає із матірю, яка забезпечує її житлом, харчуванням, одягом, а також, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів, який отримує стабільну заробітну плату, та позивача, яка є інвалідом 2 групи, стан її здоровя, вважає можливим задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення нею навчання, а саме до 30.06.2016 року. Приймаючи до уваги, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved