Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У жовтні 2014 року ПАТ «Старокиївський Банк» звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки мотивуючи заявлені вимоги тим, що 13 листопада 2009 року між ПАТ «Старокиївський банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №02/980/К/035 з додатковими угодами до нього, згідно з умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 270 000 грн. з кінцевим терміном погашення заборгованості 10 вересня 2010 року, а відповідачка зобов'язалася повернути кредит щомісячним платежем у сумі не менше 38 000 грн. починаючи з березня 2010 року та сплачувати щомісячно 24% річних за користування кредитом. Посилаючись на те, що внаслідок неналежного виконання позичальником умов договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, позивач просить суд задовольнити пред'явлені вимоги та стягнути спірну суму з відповідачки. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідачки у заочному порядку, оскільки представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13 листопада 2009 року між ПАТ «Старокиївський банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №02/980/К/035 з додатковими угодами до нього, згідно з умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 270 000 грн. з кінцевим терміном погашення заборгованості 10 вересня 2010 року, а відповідачка зобов'язалася повернути кредит щомісячним платежем у сумі не менше 38 000 грн. починаючи з березня 2010 року та сплачувати щомісячно 24% річних за користування кредитом. Банком на виконання умов пункту 2.1. Кредитного договору Позичальнику відкрито позичковий рахунок № 2202 9 503311001 для видачі кредиту та його обліку. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачці грошові кошти відповідно до п. 2.1. кредитного договору, перерахувавши кредитні кошти на поточний рахунок позичальника. Факт отримання коштів позивачкою підтверджується меморіальним ордером № 6770/1 від 13 листопада 2009 року та виписками з особових рахунків, які містяться у матеріалах справи. 10 вересня 2010 року між позивачем та відповідачкою укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до 09 вересня 2011 року, а нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з остаточним погашенням кредиту. 09 вересня 2011 року між позивачем та відповідачкою укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до 07 вересня 2012 року. 07 вересня 2012 року між позивачем та відповідачкою укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до 06 вересня 2013 року. 06 вересня 2013 року між позивачем та відповідачкою укладено додаткову угоду №4 до кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до 30 березня 2014 року. Пунктом 2.5. кредитного договору передбачено, що розрахунок процентів користування кредитом здійснюється від суми фактичної заборгованості по кредиту період з дати надання коштів кредиту до повного погашення заборгованості по кредиту. Відповідно до пункту 2.6. кредитного договору нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з остаточним погашенням кредиту. У відповідності до пунктів 4.2., 4.3. кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення суми кредиту та сплати відсотків) позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості, за кожний день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка здійснювала погашення заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідачкою було порушено порядок погашення кредиту за договором, загальна заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 22 жовтня 2014 року складає 573 802,24 (п'ятсот сімдесят три тисячі вісімсот дві) гривні 24 копійки, в тому числі: заборгованість за кредитом - 230 861,89 грн.; заборгованість за процентами - 257731,88 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 28 487,72 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 29 720,75 грн.; штраф за недотримання положень Кредитного договору (несвоєчасне повернення кредиту) - 13 500,00 грн.; штраф за недотримання положень кредитного договору (несвоєчасну сплату процентів) - 13 500,00 грн. Наявність заборгованості підтверджується доданим позивачем до матеріалів справи розрахунком заборгованості. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Оскільки в ході розгляду знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо повернення в обумовлені правочином строки спірних коштів та сплати відсотків за користування кредитом, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 3654 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved