Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - відповідач, Банк) про захист прав споживачів та стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 липня 2014 року між сторонами був укладений договір про банківський строковий вклад (депозит) відповідно до якого позивач внесла на депозитний рахунок відповідача 230000,00 грн. на строк з 01.07.2014 року по 01.02.2015 року. Позивач зазначала, що 08.04.2015 року вона повідомила Банк про бажання повернути вклад, однак до даного часу кошти вкладу не повернуті, у зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором-заявою № 335816/50386/7-14 від 01.07.2014 року в сумі 230000,00 грн., 36100,00 грн. інфляційних втрат та 11890,68 грн. 25,50 процентів річних понад строк дії договору. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд про їх задоволення. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених в письмових запереченнях по справі. Пояснив, що у зв'язку із тим, що позивач звернулась до банку із заявою про повернення вкладу після закінчення строку його розміщення, вклад відповідно до п. 5.1. Основних умов та п. 6 Договору-заяви було розміщено на умовах тарифів вкладу на вимогу, а тому підстави для стягнення з банку інфляційних втрат та 25,50 процентів річних понад строк дії договору відсутні. Окрім того, зазначав, що перевірити заявлені позивачем вимоги не виявляється можливим у зв'язку із тим, що договір було підписано у місті Донецьк, що позбавляє банк надати повну та достовірну інформацію по вкладу. При цьому надав виписку по рахунку позивача станом на 27.05.2015 року. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що 01.07.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (за договором - Банк) та [PERSON] (за договором - Вкладник) був укладений Договір-заява № 335816/50386/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 7 місяців в національній валюті за умовами якого, Вкладник вніс, а Банк прийняв грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] в сумі 230000,00 грн. на строк з 01.07.14 року по 01.02.2015 року у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Основні умови), які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою www.fcbank.com.ua (п.1 Договору-заяви) (а.с. 7). За вказаний термін користування коштами Вкладнику нараховуються проценти в розмірі 25,50% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку [NUMBER] (п. 2 Договору-заяви). Після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних умов (п. 6 Договору-заяви). Як зазначено в п. 9 Договору-заяви, Вкладник підписанням цього Договору-заяви усвідомлює та погоджується з тим, що Основні умови разом з цим Договором-заявою складають договір банківського вкладу та є його невід'ємними частинами. Також Вкладник підписанням цього Договору-заяви підтверджує факт ознайомлення з Основними умовами, чинними на дату підписання Банком та Вкладником цього Договору-заяви, погоджується з положеннями Основних умов у повному обсязі, бере на себе права та обов'язки, що визначені Основними умовами, та безумовно зобов'язується їх виконувати. З матеріалів справи вбачається, що Договір-заява підписана сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з визначеними умовами. 01.07.2014 року позивач здійснила зарахування коштів в сумі 230000,00 грн. на депозитний рахунок, що підтверджується квитанцією № 761/41716, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 8). 07.04.2015 року позивач повідомила Банк про бажання отримати кошти банківського вкладу та відсотків шляхом зарахування на картковий рахунок, проте Банк вимоги позивача не виконав та грошові кошти не повернув ( а.с. 10). Випискою по рахунку, наданою відповідачем підтверджується знаходження суми коштів в розмірі 230000,00 грн. на рахунку позивача станом на 27.05.2015 року, доказів зворотного Банком суду не надано. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до листа Банку від 03.04.2015 року, вихідний залишок коштів на вкладному рахунку [NUMBER] станом на 03 квітня 2015 року становить 230000,00 грн. (а.с. 11). Знаходження вказаної суми і станом на 27.05.2015 року підтверджується наданою Банком випискою на вимогу суду. Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність вимоги позивача щодо повернення суми вкладу у розмірі 230000,00 грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 36100,00 грн. інфляційних втрат та 11890,68 грн. 25,50 процентів річних понад строк дії договору суд зазначає наступне. Так, відповідно до п. 2. Договору-заяви за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п. 1. цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладнику процент за ставкою 25,5% річних. Проте, згідно з положеннями п.6 Договору після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1. Основних умов. Пунктом 7 Договору-заяви визначено, що строк розміщення Вкладу, визначений п.1 цього Договору-заяви не може бути продовжений Сторонами. Пунктом 5.1. Основних умов визначено, що у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється. У випадку, коли Вкладник не вимагає отримання Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою, Договір вважається продовженим ми умовах вкладу на вимогу та нарахування процентів на суму вкладу на вимогу після закінчення вказаного строку за період подальшого знаходження коштів у користування Банку здійснюється по процентній ставці за вкладом на вимогу, розмір якої встановлений Тарифами Банку та є чинним у період знаходження коштів на вкладі на вимогу. Оскільки матеріалами справи підтверджується звернення позивача до Банку із заявою про повернення вкладу після закінчення строку його розміщення, відповідно до умов Договору-заяви та Основних умов строк розміщення вкладу був продовжений на умовах вкладу на вимогу із нарахуванням відповідної процентної ставки відповідно до тарифів банку в розмірі 0,0001% річних. Таким чином, за розрахунком суду, в період з 08.04.2015 року по 15.04.2015 року банк зобов'язаний сплатити позивачу 0,0001% річних процентної ставки за вкладом на вимогу, що складає 0,05 грн., тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, за розрахунком суду за період з 08.04.2015 року по 15.04.2015 року інфляційна складова боргу була відсутня. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 230000,00 грн. суми вкладу та 0,05 грн. процентної ставки за вкладом на вимогу. Судові витрати суд розподіляються судом відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial