Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 2 березня 2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстраці актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 384. Від сумісного проживання у сторін є спільна неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Сторонами досягнуто згоди, що після розірвання шлюбу син буде проживати з матір'ю, а [PERSON] буде приймати активну участь у його вихованні. Спільне життя у сторін не склалося, в зв'язку з чим з серпня 2017 року вони припинили шлюбні стосунки та почали проживати окремо. [PERSON] повідомляє, що вони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Примирення між ними є не можливе. Позивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та інтересам їх дитини, тому він вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між ними. Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до підготовчого засідання. Відповідачу запропоновано в строк протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, подати до суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. В судове засідання позивач не з'явився, надіславши на електронну адресу суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, за участю його представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити залишити за позивачем судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. На виконання вимог ухвали суду відповідачем було подано суду відзив. Відповідно до змісту відзиву [PERSON] позов визнає повністю і просить його задовольнити. Також зазначила, що їх з відповідачем спільне життя дійсно не склалося, у зв'язку з чим вони з серпня 2017 року припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх дитини. [PERSON] зазначає, що вона дійсно має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Примирення між ними є неможливим. Між ними досягнуто згоди щодо місця проживання дитини та виховання. У зв'язку з визнанням нею позову, просить ухвалити рішення у даній справі в ході підготовчого засідання у справі. Через відсутність можливості прибути до суду для участі у розгляді справи, також просить розглядати дану справу без її участі. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 129534, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області 02.03.2013 року, судом встановлено, що 2 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 384. Після одруження [PERSON] залишилась на своєму прізвищі (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ № 293352, виданого 03.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з серпня 2017 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на прохання його представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved