Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

У жовтні 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] , в особі представника адвоката Лисенко І.Ю., із позовом до [PERSON] . У позовній заяві зазначено, що позивач на підставі договору купівлі продажу від 20 листопада 1986 року є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач має реєстрацію місця проживання за вказаною адресою, однак тривалий час не мешкає за місцем реєстрації. Перебування [PERSON] на реєстраційному обліку в належному позивачу житловому будинку створює перешкоди у здійсненні ним права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому він просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування житловим будинком. Самостійно в добровільному порядку з реєстрації відповідач не знявся, в зв`язку з чим позивач не може користуватися та розпоряджатися належним йому майном у повному обсязі. [PERSON] більше року не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актом встановлення факту проживання від 26 вересня 2019 року. Таким чином, оскільки [PERSON] в житловому будинку не проживає, не здійснює плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті, необхідно визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Лисенко І.Ю. не з`явилися, справу просять розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~був повідомлений\~судом своєчасно,\~належним чином\~та у\~встановленому законом\~порядку,\~що підтверджується\~конвертом з\~рекомендованим повідомленням,\~який повернувся\~до суду\~за закінченням\~терміну зберігання.\~Жодних документів\~на підтвердження\~поважності причин\~неявки відповідачкою\~суду не\~надано,\~відзив та\~заперечень на\~позов не\~подано. У зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 20 листопада 1986 року є власником житлового будинку [ADDRESS] . (а.с.6) Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області №5129 від 30 вересня 2019 року в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с.8) [PERSON] відповідно до Акту по встановленню факту проживання від 26 вересня 2019 року, складеного депутатом Василівської міської ради Запорізької області [PERSON] у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , за місцем реєстрації не проживає більше трьох років. Особистих речей [PERSON] в будинку не виявлено. Фактичне місце проживання [PERSON] не відоме. (а.с.9) Тобто на день подачі позовної заяви відповідач більше ніж 3 роки не проживає в будинку, не утримує його в належному стані. Відповідач [PERSON] фактично втратив своє право на проживання у належному позивачу на праві приватної власності житлі. Позивач, як власник квартири, має право відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги до відповідача [PERSON] та визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved