Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У квітні 2016 р. представник позивача - Київського міського центру зайнятості звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.11.2014 р. [PERSON] звернувся до Оболонського районного центру зайнятості м. Києва із заявою про надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю. У відповідності до Закону України «Про зайнятість населення» та на підставі заяви відповідача наказом Київського міського центру йому було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Як вказує позивач, ними було виявлено, що в період перебування на обліку в Оболонському районному центрі зайнятості відповідач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «ГУД-ЛАЙН», в зв'язку з чим позивач вважає, що згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» має право для стягнення з нього виплаченої суми, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь Київського міського центру зайнятості кошти у розмірі 26639,08 грн. та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судовому засіданні так і не зміг чітко пояснити свою думку щодо даного позову. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, так як жодного доказу щодо його працевлаштування у ТОВ «Гуд-Лайн» не має. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Дійсно 12.11.2014 р. [PERSON] звернувся до Оболонського районного центру зайнятості м. Києва із заявою про надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю.(а.с. 10). У відповідно до с. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та на підставі заяви відповідача наказом Київського міського центру за №НТ141112 від 12.11.2014 року йому надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю згідно ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно з п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За правилами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 21), наказом Оболонського районного центру зайнятості № 335 від 16.11.2015 року прийнято рішення про повернення [PERSON] незаконно отриманих коштів у сумі 26639, 08 грн. 17.11.2015 року направлено відповідачу лист-повідомлення з пропозицією повернути дані кошти, але дана вимога була залишена без виконання.(а.с. 24). Як з'ясовано судом під час дослідження трудової книжки відповідача [PERSON] з грудня 2014 по листопад 2015 р. відповідач ніде не був працевлаштований, а лише з листопада 2015 р. по червень 2016 р., тобто по за межами позовних вимог, був працевлаштованийу іншому товаристві. При цьому жодного доказу про існування ТОВ «Гуд-Лайн» та працевлаштування відповідача до ТОВ «ГУД-ЛАЙН» з 01.12.2014 р. по 31.03.2015 р., отримання доходу та звільнення за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, так до суду позивачем і не було надано. Тому на підставі зібраних по справі матеріалів суд вважає, що позовні вимоги Київського міського центру зайнятості щодо стягнення заборгованості із відповідача не підлягають задоволенню у зв'язку із недоведеністю у судовому засіданні. Також суд вважає, що судовий збір у сумі 1378 грн. сплачений позивачем залишається на користь держави у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed