Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивував тим, [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З 14 лютого 2018 року малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, як дитина з сім`ї, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Сім`я [PERSON] проживає за вище вказаною адресою в приватному будинку, загальною площею 12 квадратних метрів. Будинок налічує одну кімнату, в якій проживає мати малолітньої дитини - [PERSON] , 1992 року народження, [PERSON] , 1974 року народження, [PERSON] , 1969 року народження та [PERSON] , 1941 року народження. Умови для проживання в будинку відсутні, порушенні всі санітарно-гігієнічні норми, по всьому будинку суцільний безлад, бруд, присутній стікий запах цигарок та сирості. На ліжках відсутня постільна білизна, для дитини відсутнє окреме ліжко для сну та місце для навчання, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов. У даній сім`ї низький матеріальний достаток. Всі члени родини не працюють та зловживають алкоголем. Перебування малолітньої дитини в таких умовах неможливе, є загроза життю та здоров`ю дитини. Відповідно до характеристики наданої Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, мати - [PERSON] за місцем проживання характеризується з негативної сторони, перебуває на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, за категорією невиконання батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не працює, за дитиною не доглядає. З матір`ю малолітньої дитини [PERSON] неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов`язків та створення належних санітарних умов для проживання, виховання та навчання малолітньої дитини. Сім`я [PERSON] перебуває на контролі у фахівця з соціальної роботи Білогородської сільської ради, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. Малолітня [PERSON] навчається в Білогородській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області. Так, відповідно до характеристик, наданих адміністрацією навчального закладу, мати - гр. [PERSON] , навчанням і шкільним життям доньки не цікавиться, батьківські збори не відвідує. На теперішній час малолітню [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю до біологічного родича [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з загрозою для життя та здоров`я дитини, за її фактичним місцем проживання. За час перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , в сім`ї [PERSON] , мати - [PERSON] , жодного разу не відвідала малолітню дитину. Також позивач зазначає, що відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2019 року гр. [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З вище наведенного позивач вважає, що гр. [PERSON] фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. На комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області розглянуто питання щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та прийнято відповідне рішення від 28 липня 2020 року (протокол № 13). Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області рекомендовано надати висновок до Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Позивач стверджує, що вищевикладене свідчить, що відповідач нехтуює своїми обов`язками, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Поведінку матері можна розцінювати як свідоме нехтування нею своїми обов`язками, причому робить це без поважних причин, чим порушують вимоги ст. ст. 150, 152, 155, 180 Сімейного Кодексу України, якими передбачено обов`язок батьків виховувати та утримувати дитину. Тому позивач просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судове засідання представник Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не з`явився. Подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засіданні представники служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області, Виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, та [PERSON] не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно характеристики, виданої Виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області гр. [PERSON] за місцем проживання характеризується з негативної сторони, перебуває на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, за категорією невиконання батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не працює, за дитиною не доглядає. Раніше булла позбавлена батьківських прав відносно свого молодшого сина [PERSON] 2013 року народження. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`я [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , в приватному будинку, загальною площею 12 кв.м. Будинок налічує одну кімнату, в якій проживає мати малолітньої дитини - [PERSON] , 1992 року народження, [PERSON] , 1974 року народження, [PERSON] , 1969 року народження та [PERSON] , 1941 року народження. Умови для проживання в будинку відсутні, порушенні всі санітарно-гігієнічні норми, по всьому будинку суцільний безлад, бруд, присутній стікий запах цигарок та сирості. На ліжках відсутня постільна білизна, для дитини відсутнє окреме ліжко для сну та місце для навчання, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов. У даній сім`ї низький матеріальний достаток. Всі члени родини не працюють та зловживають алкоголем. Встановлено, що малолітню [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю до біологічного родича [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з загрозою для життя та здоров`я дитини, за її фактичним місцем проживання. За час перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , в сім`ї [PERSON] , мати - [PERSON] , жодного разу не відвідала малолітню дитину. 01 вересня 2020 року рішенням комісія з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області вирішено питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклуються про її духовний розвиток, не забезпечує її матеріально тривалий час, дій, що свідчили б про усвідомлення нею своїх вчинків відповідачка не вчинила, суд вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітньої дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення, і мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 09 жовтня 2020 року, у розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved