Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування в якому вказували, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS], а також двох земельних ділянок - ділянки площею 0,2500 га., розташованої за цією ж адресою, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 0,2511 га., розташованої за цією ж адресою, призначеної для ведення особистого селянського господарства. 7/10 часток спадщини буди прийняті, проте не оформлені [PERSON], як спадкоємцем за заповітом. Інші 3/10 частки спадщини (спадкового будинку) були прийняті та оформлені в рівних частках (по 1/10 частці за кожним) іншими спадкоємцями, які мали право на обов'язкову частку у спадщині, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 7/10 часток житлового будинку та спірних земельних ділянок. [PERSON], як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті племінника та частину її оформила (7/10 часток житлового будинку [ADDRESS]). Проте позивачі не мають можливості оформити свої спадкові права на частку спірних земельних ділянок після смерті [PERSON] та [PERSON] в зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на це майно є зіпсованими. Враховуючи вказані обставини та неможливість приведення правовстановлюючих документів у відповідність до вимог закону в адміністративному порядку, а тому позивачі просили визнати за ними право власності на 1/10 частку (за кожним) земельних ділянок - ділянки площею 0,2500 га., розташованої по [ADDRESS], призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ділянки площею 0,2511 га., розташованої за цією ж адресою, призначеної для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Крім цього [PERSON] просила визнати за нею право власності на 7/10 часток спірних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Ухвалами суду від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, проведено підготовку справи з призначенням її до судового розгляду. Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року до участі в справі в якості відповідачки залучено [PERSON] З 15 грудня 2017 року суд відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII зі змінами) продовжив розгляд справи за правилами, що почали діяти після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 19 грудня 2017 року представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] (повноваження якого в подальшому були припинені за угодою між ним та відповідачкою) надав суду відзив на позов в якому вимоги [PERSON] в частині визнання за нею право власності на 7/10 часток спірних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] не визнав, вказуючи на відсутність у позивачки законних підстав для спадкування отриманої [PERSON] у спадщину частини житлового будинку та спірних ділянок. Щодо задоволення інших вимог позивачів не заперечував. 29 грудня 2017 року позивачка [PERSON] надала суду відповідь на відзив в якому вказувала на те, що [PERSON] не є стороною спадкових відносин після смерті [PERSON], а тому не має права надавати оцінку правам та діям позивачки, а також її вимогам в цій частині. Водночас вказувала на те, що викладені у відзиві заперечення проти позову виходять за межі предмета спору. 16 січня 2018 року представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] (повноваження якого в подальшому були припинені за угодою між ним та відповідачкою) надав суду заперечення на відповідь на відзив в якому вимоги позивачів не визнав в зв'язку з відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів неможливості оформлення останніми спадщини в нотаріальному порядку. Також вказував на те, що зазначені у відповіді на відзив доводи позивачки [PERSON] є безпідставними. 29 січня 2018 року представником відповідачки [PERSON] - [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом з клопотанням про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним. Ухвалою суду від 31 січня 2018 року в прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним відмовлено. Зустрічну позовну заяву повернуто особі, яка її подала. Також своєю ухвалою від 31 січня 2018 року суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 14 лютого 2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням в цивільній справі №473/406/18 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року провадження у справі поновлено. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Також просили відшкодувати понесені позивачкою судові витрати, а саме сплачений судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу, витрати на виготовлення технічної документації на спірні земельні ділянки, що була необхідна для правильного вирішення спору. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проте не погодилася з вимогою про відшкодування судових витрат. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає. Представник відповідача - Прибужанівської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи, які не з'явилися в судове засідання, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], її представника [PERSON], відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів та відповідачки [PERSON] - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS], а також дві земельні ділянки - ділянка площею 0,2500 га., розташована за цією ж адресою, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельна ділянка площею 0,2511 га., розташована за цією ж адресою, призначена для ведення особистого селянського господарства. 7/10 часток спадщини буди прийняті, проте не оформлені [PERSON], як спадкоємцем за заповітом (заповіт складений на все майно спадкодавця). Водночас згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Інші 3/10 частки спадщини (спадкового будинку) були прийняті та оформлені в рівних частках (по 1/10 частці за кожним) іншими спадкоємцями, які мали право на обов'язкову частку у спадщині, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 7/10 часток житлового будинку та спірних земельних ділянок. [PERSON], як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті племінника та частину її оформила (7/10 часток житлового будинку [ADDRESS]). Проте позивачі не мають можливості оформити свої спадкові права на частку спірних земельних ділянок після смерті [PERSON] та [PERSON] в зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на це майно є зіпсованими, що підтверджується довідкою Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 21 серпня 2017 року та іншими доказами (а.с. 15, 23-24). Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» відповідно до статей 1225 ЦК і 131 ЗК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Спадкодавець може передавати за заповітом частину належної йому земельної ділянки, тоді інша частина цієї ділянки спадкується за законом. У разі, коли спадкодавець заповів всю земельну ділянку або її частину іншим особам, які не успадковували нерухоме майно, то спадкоємці мають право на земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно та на частину ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, незалежно від змісту заповіту. За такими правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна, а якщо був установлений порядок користування ним - то з урахуванням цього порядку. В судовому засіданні доведено належними, допустимими та достатніми доказами: - належність 7/10 часток спірного майна спадкодавцю [PERSON], 3/10 часток - [PERSON] (без врахування 7/10 часток майна, що було успадковане [PERSON].); - факт прийняття [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцями за законом, спадщини після смерті [PERSON] (кожна по 1/3 частці) та факт прийняття [PERSON], як спадкоємцем за законом, спадщини після смерті [PERSON] (7/10 часток); - відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з неможливості приведення правовстановлюючих документів на спірне майно у відповідність до вимог закону в адміністративному порядку та,як наслідок того, що позивачі не мають іншої можливості оформити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та виходячи з того, що належними відповідачами в спадкових спорах є спадкоємці, що прийняли спадщину та не мають статусу позивачів, а в разі їх відсутності - органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, слід стягнути понесені [PERSON], [PERSON] судові витрати, а саме: -з [PERSON] на користь [PERSON] 1 150 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 160 грн. судового збору; -з Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області на користь [PERSON] 1 150 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 160 грн. судового збору; -з [PERSON] на користь [PERSON] 320 грн. судового збору. Решту понесених позивачкою [PERSON] витрат (витрати на виготовлення технічної документації щодо спірних земельних ділянок), що є необхідними для подальшого оформлення права власності щодо спірних ділянок не є судовими витратами в розумінні ст. 133 ЦПК України та не підтверджені належними доказами, а тому не підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved