Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому зазначала, що [INFO] року помер її брат [PERSON], який склав заповіт на частину належного майна. З питання оформлення прав на спадкування грошового вкладу в банку та майнових прав автора, які не охоплюються заповітом [PERSON], 23.09.14 року позивачка зверталася до нотаріальної контори, проте у прийнятті заяви про прийняття спадщини було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини, не подання документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, та подання документів, що містять розбіжності. Вважала, що з поважних причин пропустила строк для прийняття за законом спадщини [PERSON], оскільки тяжко переживала смерть брата та мала проблеми зі здоров'ям, перебувала на стаціонарному лікуванні, часто зверталась до станції швидкої медичної допомоги, відвідувала дільничного лікаря. Також зазначала, що причиною розбіжностей у поданих нотаріусу документів, а саме, невідповідності прізвища матері у свідоцтві про народження брата та її свідоцтві про народження є те, що [PERSON] народився у матері від першого шлюбу, коли остання мала прізвище [PERSON], а позивачка народилася від другого шлюбу матері, тому у її свідоцтві про народження мати записана як [PERSON] З цих підстав, просила встановити, що вона є рідною сестрою [PERSON], [INFO], визнати причини пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті останнього поважними та визначити її додатковий строк - три місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 6 лютого 2015 року позов задоволено частково, встановленого факт родинних відносин, що [PERSON], [INFO], є рідною сестрою [PERSON], який помер [INFO] року. Визначено [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON], надавши їй додатковий строк, терміном один місяць для подання заяви до нотаріальної контори. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь держави судовий збір по 60 грн. 90 коп. з кожного. В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення у частині задоволення позову про визнання [PERSON] додаткового строку протягом одного місяця для прийняття спадщини, з підстав невідповідності висновків суду у цій частині обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права і ухвалення нового рішення, яким у задоволенні даної позовної вимоги відмовити. Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню підлягає задоволенню. Виходячи з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального й процесуального права. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За змістом ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із справи вбачається, що [INFO] року помер [PERSON], залишивши заповіт від 4.05.11 року, посвідчений приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу ПОХИЛОЮ І.Г., відповідно до якого, на випадок смерті, зробив наступні розпорядження: квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, автомобіль [NUMBER] - [PERSON], житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] - [PERSON], земельну ділянку, площею 4,03 га, розташовану на території Землянківської сільської ради Глобинського району, Полтавської області заповів [PERSON] Згідно з вимогами закону строк на прийняття спадщини розпочався з [INFO] року та сплинув 6.01.14 року. Після заведення 7.10.13 року спадкової справи у межах зазначеного строку до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулись: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивачка до 6.01.14 року дій з прийняття спадщини [PERSON] не вчинила, з заявою до нотаріальної контори звернулась лише 23.09.14 року. Постановою державного нотаріуса Другої Полтавської державної нотаріальної контори від 23.09.14 року №1379/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] (а.с. 13). Постанова державного нотаріуса обґрунтована як пропуском заявником строку для прийняття спадщини, так і ненадання нотаріусу документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії та подання [PERSON] документів на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем, які містять розбіжності у написанні прізвища: «[PERSON]» та «[PERSON]». Пред'являючи позов, [PERSON] зазначала, що після [PERSON] залишилось спадкове майно, яке не охоплюється заповітом та може спадкуватися спадкоємцями за законом. Задовольняючи позов у частині визнання додаткового строку для прийняття спадщини, місцевий суд виходив з того, що пропуск позивачкою строку для прийняття спадщини пов'язаний з незадовільністю стану її здоров'я, яка, окрім того, є інвалідом другої групи. Проте, з таким висновком місцевого суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та нормам матеріального й процесуального права. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, [PERSON] надала виписку із медичної карти хворого, з якої вбачається, що остання перебувала на стаціонарному лікуванні у періоди з 3.06.13 року по 19.06.13 року, з 19.10.13 року по 21.10.13 року та з 21.10.13 року по 1.11.13 року з приводу гіпертонічної хвороби (а.с. 19). Між тим, у справі відсутні докази на підтвердження наявності обставин, що перешкоджали позивачці звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у періоди з 20.06.13 року по 18.10.13 року та з 2.11.13 року по 6.01.14 року. Слід зазначити, що після закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини до моменту звернення [PERSON] до нотаріальної контори (23.09.14 року) минуло понад 9 місяців. Поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини після 7.01.14 року позивачкою, окрім посилання на наявність у неї хронічних захворювань та встановлення 2 групи інвалідності, жодним чином не обґрунтовано. Позивачкою не заперечується, що про смерть брата їй стало відомо невдовзі. Також [PERSON] надала до суду газетні статті, датовані червнем 2014 року, у яких вона давала інтерв'ю з нагоди річниці смерті [PERSON] З урахуванням зазначеного, у справі не вбачається переконливих доказів наявності у позивачки перешкод для прийняття спадщини впродовж 1,5 року з моменту смерті брата. Таким чином, у місцевого суду були відсутні правові підстави для визнання за позивачкою додаткового строку для прийняття спадщини. За таких обставин, рішення місцевого суду у частині задоволення позовних вимог щодо визнання додаткового строку терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини підлягає скасуванню, з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні даної позовної вимоги.

Outcome: dismissed