Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 3-тя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», про відшкодування пені, 3% річних та інфляційних збитків. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Запорізького окружного адміністративного від 21.06.2018 у справі № 808/3292/17 задоволено її позов до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. щодо не включення [PERSON] до переліку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка має право на відшкодування коштів у розмірі 40 115 грн. 84 коп. по поточному рахунку № [NUMBER] . Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю., оформлене наказом від 01.06.2016 № 42/2 про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакції), здійснених за рахунок № [NUMBER] , що належать позивачу у сумі 115,84 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору від 18 січня 2016 року № 980-015-000177580» та 19 травня 2016 року на поточний рахунок [NUMBER] у сумі 40 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором від 18 січня 2016 року № 980-015-000177580». Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) як вкладника, яка має право на відшкодування коштів у розмірі 40 115,84 грн. по поточному рахунку № [NUMBER] у Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для внесення даних щодо неї до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича - залишено без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі № 808/3292/17 - залишено без змін. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 квітня 2019 року відмовлено у прийнятті касаційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Смолія Богдана Володимировича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року, касаційну скаргу та додані до скарги матеріали було повернуто скаржнику. Таким чином, вищевказані судові рішення першої та апеляційної інстанції набрали законної сили. [PERSON] у вересні 2016 року звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою щодо відшкодування вкладу у сумі 40 115,84 грн. та внесення її до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Однак з листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.09.2016 вона дізналася про те, що Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вважає її договір з банком нікчемним, у зв`язку з чим відсутні підстави для повернення їй коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Лише 18.04.2019 позивач фактично отримала вказані грошові кошти в межах гарантованої суми відшкодування у сумі 40 115,84 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, через банк-агент АТ «Альфа-Банк». Виплата гарантованої суми згідно спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та інформації на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочалась 15 липня 2016 року. Позивач звернулась із заявою до Фонду у вересні 2016 року, а 12.09.2016 року Фонд відмовив їй у виплаті гарантованої суми відшкодування у сумі 40 115,84 грн. Фактично отримати свої кошти вона змогла лише через більш ніж два з половиною роки, а саме 18.04.2019, тобто лише після визнання незаконної бездіяльності з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рішенням суду 21 червня 2018 року. Отже, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб своїми незаконними діями, щодо несвоєчасного повернення позивачу грошових коштів за вкладом в сумі 40 115,84 грн., порушив як умови договору, так і застереження визначені Цивільним кодексом щодо належного та добросовісного виконання зобов`язання, що є результатом неотримання цих коштів у визначений строк. Оскільки відповідач своєчасно не виплатив позивачу вказану суму вкладу у розмірі 40 115,84 грн., позивач, посилаючись на положення ст.549 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 12.09.2016 по 12.09.2017 у розмірі 10 913,71 грн., відповідно до ст. 625 ЦК України просить суд стягнути з відповідача 3% річних за неналежне виконання грошового зобов`язання за період з 12.09.2016 по 18.04.2019 у розмірі 3 125,74 грн. та інфляційні збитки за період з 12.09.2016 по 18.04.2019 у розмірі 15 524,83 грн., а всього 29 564,28 грн. Ухвалою судді від 22.10.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). 13.11.2019 до суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на позовну заяву в якому останній заперечує проти задоволення позову та зазначає наступне. Так, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Повноваження щодо формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування, та визначення сум, що підлягають відшкодуванню покладені на Уповноважену особу Фонду. Оскільки позивача не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Після задоволення позову, уповноваженою особою було включено додаткову інформацію щодо позивача до Переліку рахунків, за якими мають право відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. 18.04.2019 позивачу було відшкодовано грошові кошти у розмірі 40 115,84 грн., а тому Фонд гарантування виконав свій обов`язок в повному обсязі, і тому права позивача не могли бути порушені Фондом гарантування. Також Фонд посилається на те, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України. Зазначеним Законом визначено початок виплат вкладникам гарантованих сум відшкодування - в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для деяких банків - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку (ч.1 ст.28 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), та завершення - у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи (ч.7 ст.26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Оскільки строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» встановлено до 12.07.2020, документи про ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб не подавалися, а отже на час розгляду справи строк здійснення вкладникам гарантованого відшкодування не сплинув. Крім того, відповідно до п. 3, 5 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку та нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами. З урахуванням зазначеного, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі. 13.11.2019 до суду надійшло клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження у справі, оскільки позов підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. 15.11.2019 до суду від ПАТ «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позову та посилається на те, що оскільки під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування штрафних санкцій (п.3 ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), а з 23.05.2016 у ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджено тимчасову адміністрацію та з 13.07.2016 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський», яку продовжено до 21.06.2019, а тому підстав для стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб пені, 3% річних та інфляційних збитків немає. 20.11.2019 до суду від представника позивача - адвоката Гуцала Т.О. надійшла відповідь на відзив ПАТ «Банк Михайлівський» у якій зазначено про те, що ПАТ «Банк Михайлівський» є третьою особою у справі, а ЦПК України передбачено подання відзиву лише відповідачем, а тому відзив ПАТ «Банк Михайлівський» є просто додатковими поясненнями третьої особи. Крім того, відповідач не включив вчасно позивача до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зокрема, [PERSON] звернулась до відповідача у вересні 2016 року та 12.09.2016 року отримала відповідь, що відповідач вважає її договір з банком Михайлівським нікчемним, у зв`язку із чим фактично відмовив їй у поверненні коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Позивач була вимушена звернутись до суду, пройти всю судову тяганину, отримати відповідні судові рішення, і лише 18.04.2019 року фактично отримала свої грошові кошти в межах гарантованої суми відшкодування у розмірі 40 115,84 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, через банк-агент «Альфа-Банк». Саме тому третя особа ПАТ «Банк Михайлівський», на думку позивача, посилається лише на загальні норми права, не враховуючи суттєві обставини справи, які вже були відображені у первісному позові до суду з боку позивача. Також, саме завдяки неправомірним діям відповідача позивач не отримала вчасно свої грошові кошти. А тому саме у зв`язку з цим і було подано вказаний позов, який і просить задовольнити. 10.12.2019 до суду від представника позивача - адвоката Гуцала Т.О. надійшла відповідь на відзив Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якій зазначено про те, що позивач звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ще у вересні 2016 року та 12.09.2016 вона отримала відповідь, що відповідач вважає її договір з банком нікчемним, у зв`язку з чим фактично відмовив їй у поверненні коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому саме наявна вина відповідача саме у тому, що позивач не змогла вчасно отримати грошові кошти та була вимушена звертатися до суду за захистом свого порушеного права на отримання коштів. Вказані обставини свідчать, що вона має право вимагати відшкодування їй витрат за незаконне користування її грошовими коштами у той період поки йшли суди та вона фактично не могла покласти ці грошові кошти в іншу фінансову установу та отримувати фінансову вигоду у вигляді процентів за депозитом. Крім того, відповідач своїми незаконними діями, щодо неповернення грошових коштів на відшкодування за вкладом в сумі 40 115,84 грн., порушив, як умови договору, так і застереження, визначені ЦК України, щодо належного та добросовісного виконання зобов`язань, що є результатом неотримання цих коштів у визначений строк. Також зазначено про те, що справа підсудна саме суду загальної юрисдикції, оскільки спрів має приватноправовий характер. 11.12.2019 до суду від ПАТ «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки позов підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2020 провадження по справі закрито, оскільки з вказаними позовними вимогами слід звертатися в порядку адміністративного судочинства. Постановою Запорізького апеляційного суду від 24.06.2020 ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2020 про закриття провадження у справі скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2020 задоволено заяву про самовідвід судді Крамаренко І.А. та справу передано для вирішення питання про передачу справи іншому судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В. від 13.07.2020 цивільну справу прийнято до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання. Належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання позивач [PERSON] , її представник, а також представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та представник третьої особи - ПАТ «Банк Михайлівський» у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Позивачем подавалася заява про розгляду справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідно ст. 247 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» 18 січня 2016 року було укладено договір №980-015-000002419 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) та відкрито [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] . 18 січня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір №980-015-000177580 банківського вкладу, що складає 40 000,00 грн. 19 травня 2016 року сума коштів у розмірі 40 000 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором № 980-015-000177580 від 18 січня 2016 року та 115,84 грн. з призначенням платежу «оплата процентів по договору №980-015-000177580 від 18 січня 2016 року перераховано ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на користь позивача на розрахунковий рахунок ПАТ «Банк Михайлівський». На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 № 14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та рішення від 13 червня 2016 року № 991«Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський». Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12 липня 2016 року оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01 вересня 2016 року призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову О.Ю. з 05 вересня 2016 року. У вересні 2016 року позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. із заявою про виплату їй суми відшкодування вкладу та внесення її до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак відповідно до листа № ЗГ1(К)/11198/1 від 12 вересня 2016 року позивачу відмовлено у зв`язку з тим, що переказ коштів, здійснений ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр», визнано нікчемним. Рішенням Запорізького окружного адміністративного від 21.06.2018 у справі № 808/3292/17 задоволено позов [PERSON] до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю., третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. щодо не включення [PERSON] до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка має право на відшкодування коштів у розмірі 40 115 грн. 84 коп. по поточному рахунку № [NUMBER] . Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю., оформлене наказом від 01.06.2016 № 42/2 про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакції), здійснених за рахунок № [NUMBER] , що належать позивачу у сумі 115,84 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору від 18 січня 2016 року № 980-015-000177580» та 19 травня 2016 року на поточний рахунок [NUMBER] у сумі 40 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором від 18 січня 2016 року № 980-015-000177580». Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) як вкладника, яка має право на відшкодування коштів у розмірі 40 115,84 грн. по поточному рахунку № [NUMBER] Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для внесення даних щодо неї до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича - залишено без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі № 808/3292/17 - залишено без змін. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 квітня 2019 року відмовлено у прийнятті касаційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Смолія Богдана Володимировича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року, касаційну скаргу та додані до скарги матеріали було повернуто скаржнику. 18.04.2019 [PERSON] було виплачено грошові кошти в межах гарантованої суми відшкодування у сумі 40 115,84 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, через банк-агент АТ «Альфа-Банк». Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частинами 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, слід зазначити, що згідно вимог ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. При цьому, положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом. На підставі рішення правління Нацбанку України від 23.05.2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016 року прийнято рішення № 812 про запровадження з 23.05.2016 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський». Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Згідно із ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Частиною 6 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що у разі прийняття Національним Банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною 2 ст. 77 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Відповідно до ч. 4 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що Фонд не порушував права позивача, оскільки згідно функцій Фонду, визначених статтею 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на нього покладено обов`язок здійснювати заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії і ліквідації банку. Тобто, Фонд гарантує виплату вкладнику коштів в граничному розмірі, передбаченому ст. 26 цього Закону, в тому числі за рахунок коштів самого Фонду, які надаються банку у вигляді цільової позики на ці потреби. Запровадження тимчасової адміністрації і ліквідація банку не позбавляє особу можливості реалізації права на судовий захист. Фонд набуває право кредитора банку на відшкодовані вкладникам кошти та надану банку цільову позику. Таким чином, у зв`язку із прийняттям Нацбанком України рішення від 12.07.2016 року № 124-рш про відкликання банківської ліцензії ПАТ «Банк Михайлівський» у відповідача виникло зобов`язання з виплати позивачу коштів у розмірі неповернутої суми вкладу, у розмірі 40 115,84 грн. Оскільки рішенням Запорізького окружного адміністративного від 21.06.2018 у справі № 808/3292/17 було визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. щодо не включення [PERSON] до переліку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка має право на відшкодування коштів у розмірі 40 115 грн. 84 коп. по поточному рахунку № [NUMBER] , суд доходить до висновку про те, що позивач має право на компенсацію за рахунок відповідача пені, 3% річних та інфляційних збитків за несвоєчасну виплату суми вкладу. При цьому, суд звертає увагу, що несвоєчасне виконання відповідачем обов`язку щодо виплати гарантованої суми вкладу за її заявою, яка була подана у вересні 2016 року, було пов`язано саме із неправомірною бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення [PERSON] до переліку вкладників ПАТ «Банк «Михайлівський», що встановлено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року, а не з підстав, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на що посилався відповідач у своєму відзиві. Посилання позивача та третьої особи у справі на неможливість нарахування у даному випадку штрафних санкцій, трьох відсотків річних та індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобов`язань, що передбачено п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є безпідставними, з огляду на те, що відповідно до вказаної норми Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюєтьсянарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку. Разом із тим, несвоєчасне виконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб свого обов`язку щодо виплати позивачу гарантованої суми відшкодування було пов`язане не із запровадженням у ПАТ «Банк Михайлівський» тимчасової адміністрації, а у зв`язку з неправомірною бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення [PERSON] до переліку вкладників ПАТ «Банк «Михайлівський» та прийняттям неправомірного рішення Уповноваженою особою про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакції), що належать позивачу, а відтак суд доходить до висновку, що положення п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі, не можуть бути застосовані. Згідно розрахунків позивача, за несвоєчасну виплату позивачу суми вкладу у розмірі 40 115,84 грн., позивачем нараховано пеню за період з 12.09.2016 по 12.09.2017 у розмірі 10 913,71 грн., 3% річних за неналежне виконання грошового зобов`язання за період з 12.09.2016 по 18.04.2019 у розмірі 3 125,74 грн. та інфляційні збитки за період з 12.09.2016 по 18.04.2019 у розмірі 15 524,83 грн., а всього 29 564,28 грн. Відповідно до ч. 1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України спеціальна позовна давність позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно розрахунку позивача розмір пені за період з 12.09.2016 по 12.09.2017 становить 10 913,71 грн. Розмір пені розраховано за формулою: Пеня = сума боргу ? 2 ? облікову ставку НБУ / 100% / 365 днів ? кількість днів прострочки. Наданий позивачем розрахунок пені судом перевірено та встановлено, що він є правильним, і більш того, вказаний розрахунок відповідачем не оспорювався. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача, сума 3% річних за період з 12.09.2016 по 18.04.2019 розрахована за формулою: 40 115,84 грн.(сума боргу) ? 3% річних / 100% / 365 днів ? 948 (кількість днів прострочки) = 3 125,74 грн. Судом перевірено та встановлено, що розрахунок позивача 3% річних у зв`язку з несвоєчасною виплатою позивачеві суми вкладу у розмірі 40 115,84 грн. за період з 12.09.2016 по 18.04.2019 також є вірним і обґрунтованих сумнівів не викликає, крім того, відповідачем цей розрахунок не оспорювався. Згідно розрахунку позивача сума інфляційних збитків за період з 12.09.2016 по 18.04.2019 розрахована за формулою: збитки від інфляції = 40 115,84 грн. (сума боргу) ? 138,7% (індекс інфляції за період з 12.09.2016 по 18.04.2019) / 100 % - 40 115,84 грн. (сума боргу) та становить 15 524,83 грн. Судом перевірено та встановлено, що розрахунок позивачем суми інфляційних збитків у зв`язку з несвоєчасною виплатою позивачеві суми вкладу у розмірі 40 115,84 грн. за період з 12.09.2016 по 18.04.2019 також є вірним. Отже, перевіривши надані позивачем розрахунки пені за період з 12.09.2016 по 12.09.2017 у розмірі 10 913,71 грн., 3% річних за період з 12.09.2016 по 18.04.2019 у розмірі 3 125,74 грн. та інфляційних збитків за період з 12.09.2016 по 18.04.2019 у розмірі 15 524,83 грн. у зв`язку з несвоєчасно виплатою відповідачем суми вкладу у розмірі 40 115,84 грн. та встановивши що їх зроблено вірно, суд приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 137, 141 ЦПК України обидві сторони звільнені від сплати судового збору, а тому судовий збір компенсується за рахунок держави.

Outcome: approved