Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вищеназваним позовом, просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі - 16956,36 грн. та судові витрати. Позивач вказував, що перебував у шлюбі з відповідачем, 07.12.2007 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 лютого 2008 року, відповідач зобов'язана сплачувати на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, відповідач регулярно допускала заборгованість по сплаті аліментів та має станом на 01 лютого 2014 року борг у розмірі 56949,84 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовльнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула по невідомій суду причині, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 лютого 2008 року, відповідач зобов'язана сплачувати на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Незважаючи на цей обов'язок, відповідач допустила заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 лютого 2014 року борг у розмірі 56949,84 грн. Згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, тобто пеня може нараховуватись тільки на ту суму заборгованості, яка виникла після 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість по аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку(доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому співвідношенні. Якщо боржник в цей час не працював заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості. Пунктом 22 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно довідки Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ №9559 від 28.02.2014 року станом на 01 лютого 2014 року заборгованість по сплаті аліментів складає 56949,84 грн. [PERSON] не надала суду доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від неї причин, оскільки відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 196 ч 1 СК України якою передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс-13, яка є обов'язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, зазначено порядок нарахування пені за несплату аліментів, а саме: оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Згідно розрахунку, наданого позивачем, розмір неустойки за прострочення сплати аліментів становить 16956,36 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими, підтверджуються наявним в матеріалах справи розрахунком, який складений у відповідності до довідки Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 28.02.2014 року та не спростовані відповідачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved