Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

у жовтні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 22 776 грн. 43 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 5 листопада 2013 року в м. Києві відбулася Дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Опель» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП застрахований позивачем автомобіль [NUMBER], отримав механічні ушкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2013 року [PERSON] визнано винним у порушенні правил дорожнього руху та вчиненні ДТП. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові страхового автомобіля, ПрАТ «АСК «Інго Україна» було складено Звіт від 6 листопада 2013 року № 56/11/13 відповідно до якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Шевролет», складає 22 376 грн. 43 коп. Також позивач поніс додаткові витрати пов'язані із складанням вищевказаного звіту в розмірі 400 грн., які перерахувалися на користь ФОП «[PERSON].». Оскільки вина відповідача у вчиненні ДТП доведена позивач набув права відшкодування збитків. В судовому засіданні представник позивача присутній не був. Надіслав на адресу суду клопотання у якому просив розгляд справи проводити за його відсутності та задовольнити заявлений позов. Згідно частини 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2013 року між ТДВ «СК «Київ Ре» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 4). 5 листопада 2013 року в м. Києві, автомобілем «Опель» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] було здійснено ДТП, у результаті якої застрахований позивачем автомобіль [NUMBER], отримав механічні пошкодження (а.с. 5). Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва, яка набрала законної сили, від 2 грудня 2013 року, [PERSON] визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с. 4). Згідно Звіту від 14 листопада 2013 року № 56/11/13 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає: 22 376 грн. 43 коп. (а.с.17-24). 27 січня 2014 року ТДВ «СК «Київ Ре» було складено Страховий акт № 150174 відповідно до якого відшкодуванню підлягає сума у розмірі 22 376 грн. 43 коп. (а.с.26). Згідно платіжних доручень № 4664, 4908, 4875, 75, 497, 4889, 505, 513, 508, 498, 188, 4735, 4796, 4719, 4695, 4781, 4822 ТДВ «СК «Київ Ре» перерахувало кошти страхового відшкодування в розмірі 22 376 грн. 43 коп. (а.с.12-16). Також позивач поніс додаткові витрати пов'язані із складанням вказаного звіту в розмірі 400 грн., які перерахувалися на користь ФОП «[PERSON].» згідно платіжного доручення від 25 грудня 2013 року № 3823 (а.с.12). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до статі 933 ЦК України передбачає перехід до страховика прав до страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved