Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за договором строкового банківського вкладу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір строкового банківського вкладу, за умовами якого банк прийняв від позивача грошові кошти у сумі 12000 доларів США строком до 18 грудня 2014 року. Після закінчення строку депозиту банк почав частково виплачувати на користь позивача депозитні кошти, однак у повному обсязі договірні зобов'язання відповідачем не виконані. Залишок невиплачених коштів складає 5988,83 доларів США. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по банківському вкладу у сумі 5988,83 доларів США, три проценти річних - 58,08 доларів США, упущену вигоду у сумі 203,30 долара США та 5000 грн. в якості витрат на правову допомогу. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позову у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких підстав, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 18 вересня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір - заява про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» №300937/56074/3-14, за умовами якого позивач вніс, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок у сумі 12000 доларів США, на строк з 18 вересня 2014 року по 18 грудня 2014 року. За час користування коштами вкладу протягом вищевказаного строку банк нараховує і виплачує позивачу проценти за ставкою 10,50% річних. У відповідності до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За приписами ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно зі ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами укладено договір строкового банківського вкладу, на виконання умов якого позивачем передано банку грошові кошти у сумі 12000 доларів США, що підтверджується квитанцією від 18 вересня 2014 року № 69. (а.с. 15) Після закінчення строку депозиту позивач звернувся до банку з вимогою повернути банківський вклад. Така вимога позивача була частково задоволена відповідачем. Станом на 27 травня 2015 року сума коштів, які не були повернуті, становить 5988,83 доларів США, що підтверджується випискою з банківського рахунку. За період з 18 грудня 2014 року по 14 квітня 2015 року позивачем нараховані три проценти річних у сумі 58,08 доларів США, а також упущена вигода у сумі 203,30 долари США із розрахунку розміру процентної ставки за банківським вкладом (10,5%). У разі належного виконання банком своїх договірних зобов'язань, позивач мав змогу укласти договір банківського вкладу з іншою банківською установою та отримати відповідний дохід. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Станом на дату ухвалення судового рішення загальний розмір задоволених позовних вимог по курсу НБУ в гривневому еквіваленті становить 131504 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до складу яких, зокрема, включені витрати на правову допомогу. Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. За правилами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. 10 квітня 2015 року між позивачем та адвокатом Драган Я.С. укладено договір про надання правової допомоги. З обліку витрат робочого часу адвоката по справі вбачається, що Драган Я.С. витрачено на надання правової допомоги витрачено 15 годин, що становить 5000 грн. Витрати, понесені позивачем на оплату правової допомоги, не перевищують граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, встановлений законом. Відтак, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн. та в дохід держави судовий збір у сумі 1315,04 грн.

Outcome: approved