Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

У жовтні 2019 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 13 січня 2018 року між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у розмірі 2 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Вказував, що у пункті 6 вказаної анкети-заяви зазначено: прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити мені в банку. Також визнано, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях, крім того підтвердив, що всі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 01 вересня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 17 316 грн 67 коп., з яких: 7 405 грн 65 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 9 911 грн 02 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Ураховуючи викладене, АТ «Універсал Банк» просило суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 13 січня 2018 року у розмірі 17 316 грн 67 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. 09 жовтня 2019 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 279 ЦПК України. 08 листопада 2019 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» посилаючись на те, що не укладав із відповідачем договір про надання банківських послуг. 21 серпня 2015 року із багажника його автомобіля були викрадені особисті речі, серед яких був паспорт на його ім`я, про що були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015100030009866. Зазначав, що 09 січня 2019 року працівниками поліції затримано чоловіка, на ім`я [PERSON] , у якого був вилучений викрадений паспорт, замість його фото вклеєна фотокартка [PERSON] . Вказував, що станом на 13 січня 2018 року у нього був інший паспорт, серії [NUMBER] , виданий 20 жовтня 2015 року Деснянським районним управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України. 09 жовтня 2019 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. призначено судове засідання у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до пункту 4 прохальної частини позовної заяви, у разі неявки в судове засідання відповідача, АТ «Універсал Банк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. У судовому засіданні відповідач позов не визнавав, та просив відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення відповідача, судом встановлено наступне. 13 січня 2018 року між позивачем АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило [PERSON] поточний рахунок [NUMBER] у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 2 500 грн (а.с. 7). За розрахунками банку, станом на 01 вересня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 17 316 грн 67 коп., з яких: 7 405 грн 65 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 9 911 грн 02 коп. - заборгованість за пенею та комісією (а.с. 6). Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Заперечуючи проти позову, [PERSON] посилався на те, що він жодного договору із АТ «Універсал Банк» не укладав, грошових коштів у борг від них не отримував. Його паспорт було викрадено невідомою особою, а станом на 13 січня 2018 року у нього був інший паспорт, серії [NUMBER] , виданий 20 жовтня 2015 року Деснянським районним відділом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України. Згідно із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 серпня 2015 року 2013 року № 12015100030009866 [PERSON] звертався до Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про те, що 21 серпня 2015 року невідома особа на зупинці громадського транспорту викрала з багажника його автомобіля Део Ланос, номерний знак [NUMBER] , рюкзак із продуктами харчування та документами, а саме паспорт громадянина України (а.с. 45) Із єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 січня 2019 року вбачається, що 09 січня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , було вилучено барсетку коричневого кольору у якій знаходились три паспорти громадян України та дві копії ідентифікаційного коду, які мають ознаки підроблення (а с. 45). Із копії паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] убачається, що він виданий 20 жовтня 2015 року Деснянським районним відділом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України (а.с. 43). АТ «Універсал Банк» до позовної заяви, як на підставу свої вимог окрім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, додано і копію паспорта на ім`я [PERSON] , 01 червня 1973 року, серія [NUMBER] , виданий 22 грудня 1999 року Шевченківським районним управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві. Із листа Деснянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 15 травня 2020 року №8026-665/8026.1-20 убачається, що 20 жовтня 2015 року Деснянським районним відділом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві [PERSON] , [INFO] , був документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] , замість викрадено паспорта серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 1999 року Шевченківським районним управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві. Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина друга статті 207 ЦК України) Частиною другою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Статтею 236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав встановлених статтею 11 ЦК України, в тому числі з договорів та інших правочинів. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог банку, оскільки спірний кредитний договір є нікчемним та не породжує жодних зобов`язань для [PERSON] перед банком, так як укладення такого договору не відповідало його внутрішній волі та було відсутнє вільне волевиявлення на вчинення таких дій з його боку, на момент укладення спірного договору у відповідача паспорт був викрадений, а замість нього виданий інший паспорт громадянина України, серія [NUMBER] , договір не підписував. Докази про те, що вищезазначений кредитний договір за [PERSON] підписаний іншою особою на підставі його доручення позивач суду не надав, тому відповідно до частини другої статті 207 ЦК України зазначений кредитний договір не може вважатись таким, що вчинений у письмовій формі. Відповідно до частини першої - третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. На підставі статей 207, 215, 1055ЦК України,

Outcome: dismissed