Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Московського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, який у подальшому уточнила та просила: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] . - стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду із позовом та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.01.2016 року. З травня 2015 року [PERSON] не цікавиться дітьми, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по їх вихованню, не надає матеріальну допомогу на їх утримання, не спілкується з дітьми, не цікавиться їх станом здоров'я та розвитком. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Також повідомила суд, що 26.07.2016 року вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER], виданого Московським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 23.08.2016 року. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, проти позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів не заперечував. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явилося, надало заяву про розгляд справи без участі його представника, при винесенні рішення просило врахувати інтереси малолітніх дітей. Служба у справах дітей Московського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, заяв про розгляд справи за відсутності представника не надала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. За змістом ч. 3 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 24.04.2012 року, та серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції від 04.07.2009 року, батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 січня 2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволені, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 18.03.2016 року за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] (бабуся позивача), [PERSON] (мати позивача), [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає, не цікавиться життям та станом здоров'я дітей, матеріальної допомоги не надає. Згідно довідки Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 98 від 14.03.2016р. за № 60, [PERSON] дійсно навчається в 4-а класі з 10.08.15 року. Батько дитини з сім'єю не проживає, за період навчання навчальними досягненнями сина не цікавився, не приймав участі в вихованні дитини, в класних заходах, не відвідував батьківські збори, матеріальної допомоги школі та класу не надавав, всі матеріальні витрати, пов'язані з навчанням сина надає мати дитини [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до довідки Харківського Палацу дитячої та юнацької творчості Харківської міської ради № 80 від 24.03.2016 року [PERSON], [INFO], дійсно навчається у студії комплексного виховання «Малюк» Харківського Палацу дитячої та юнацької творчості ХМР з 01.09.2015 року. Зі слів куратора студії [PERSON], приводить на заняття дитину та збирає її після її закінчення мати або бабуся, оплату за навчання здійснює також мати дівчинки. [PERSON] не цікавиться навчальними досягненнями дитини, жодного разу не приходив до Палацу.(а.с.10) Згідно листа КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 7» №267 від 30.03.2016 року, [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в дитячій поліклініці №7. З 2014 року [PERSON] спостерігається лікарем офтальмологом з приводу далекозорості слабкого ступеню обох очей, а [PERSON] з 2014 року спостерігається лікарем кардіоревматологом з приводу диспластичної кардіопатії, аберантної хорди лівого шлуночка. З лютого 2015 року відвідування поліклініки та догляд за дітьми вдома здійснюється бабусею [PERSON] та матір'ю [PERSON]. (а.с.11) З висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 447 від 29.07.2016 року вбачається, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, байдуже ставиться до розвитку та успіхів дітей, їх здоров'я, не надає дозвіл на виїзд дітей за кордон для оздоровлення. Посилаючись на вказані обставини, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].(а.с. 35-37) Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, а також орган опіки та піклування. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 16 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У судовому засіданні на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що перешкоди для виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків відсутні, він свідомо ухиляється від їх виконання, крім того не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], то відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2, 3 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позов визнав у повному обсязі, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували незадовільний стан здоров'я дитини чи відповідача, перебування чи необхідність перебування відповідача на стаціонарному лікуванні, наявність у відповідача інших дітей та/або непрацездатних батьків або інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07 квітня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття. У силу положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також, враховуючи те, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року звільнений від сплати судового збору, розмір якого у справах про стягнення аліментів складає 551 гривня 20 копійок, відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача вказану суму судового збору в дохід держави у повному обсязі.

Outcome: approved