Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] С В. звернулася в суд з позовом до Кременчуцької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалами Автозаводського районного суду від 03 грудня 2015 року (а.с. 26) та від 25 лютого 2016 року (а.с. 73) до участі у справі були залучені треті особи: приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] позовні вимоги підтримала; суду пояснила, що ніяких звязків із своїм батьком [PERSON], який помер 24 травня 2015 року, не підтримувала кілька останніх років його життя через конфліктну ситуацію батько свого часу пішов із сімї, матеріальної допомоги їй та її матері не надавав, від сплати аліментів ухилявся. Позивач не цікавилася, як жив батько, а він, у свою чергу, не цікавився її життям. Останні роки він проживав із падчерками, стосунки з якими у неї не склалися. [PERSON] зазначила, що про смерть батька довідалася випадково від спільних знайомих тільки у вересні 2015 року і свідоцтво про його смерть отримала 04 вересня 2015 року. Посилаючись на частину 3 статті 1272 Цивільного Кодексу України, відповідач вважала, що її необізнаність про смерть батька є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Кременчуцька міська рада позов не визнала. У письмових запереченнях (а.с. 29-31) представник відповідача зазначив, що позивач не надала докази поважності причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Посилаючись, зокрема, на правові позиції Верховного Суду України, висловлені у Постанові від 26 вересня 2012 року по справі №6-85цс12 та Постанові від 04 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15, представник просив у позові відмовити. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON], яка є рідною сестрою позивача [PERSON] та донькою [PERSON], вважала, що позов підлягає задоволенню. Суду пояснила, що хоча батько давно пішов з їхньої сімї та створив іншу, проживав із двома своїми падчерками, вона постійно спілкувалася із батьком і принаймні раз на місяць телефонувала йому. У 2012 році батько покликав їх із сестрою та повідомив про свій намір залишити будинок по вул. Ново-Кагамлицькій, 27 у м. Кременчуці одній із своїх падчерок [PERSON] Вони з сестрою не заперечували. Сама вона дізналася про смерть батька від його сусідів у червні 2014 року, але не сказала ні мамі, ні сестрі. Третя особа підтвердила, що [PERSON] дізналася про смерть свого батька у вересні 2015 року. Третя особа [PERSON] вважав позов таким, що не підлягає задоволенню; суду повідомив, що 14 липня 2013 року між [PERSON], від імені якого діяла [PERSON], та ним було укладено спадковий договір, згідно умов якого він як набувач доглянув відчужувача [PERSON] та після його смерті набув право власності на будинок № 27 по вулиці Ново-Кагамлицькій в м. Кременчуці (письмові заперечення, а.с. 75-77). [PERSON] також пояснив, що з 2010 року [PERSON] лише раз навідала батька, хоча ніяких перешкод у спілкуванні його падчерки [PERSON]М і [PERSON] не чинили. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: 24 травня 2014 року у місті Кременчуці у віці 82-х років (а.с. 7) помер [PERSON], якому за життя на праві власності належав будинок № 27 по вул. Ново-Кагамлицькій у м. Кременчуці. Заповіту він не залишив. Його спадкоємцями першої черги є дві доньки від першого шлюбу: [PERSON] та [PERSON]. Останні роки свого життя [PERSON] проживав у належному йому будинку зі своїми падчерками [PERSON] та [PERSON] 21 липня 2008 року [PERSON] уклав спадковий договір із набувачем [PERSON] (а.с. 62), але 17 червня 2013 року [PERSON] померла (а.с. 81). Інша падчерка відчужувача [PERSON] [PERSON] була інвалідом і належно піклуватися про [PERSON] не могла. 04 липня 2013 року [PERSON] уклав спадковий договір із [PERSON] (а.с. 62). [PERSON] в судовому порядку оспорює цей спадковий договір ( а.с. 45-46 ). Виконуючи умови договору, [PERSON] здійснив поховання [PERSON] за власний рахунок (а.с. 82,83). Свідоцтво про смерть [PERSON] [PERSON] отримав 26 травня 2014 року (а.с. 79). Повторне свідоцтво про смерть [PERSON], фотокопію якого надала суду [PERSON], було видано їй 04 вересня 2015 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], пояснили суду, що позивач припинила спілкування з батьком в останні роки його життя через конфліктні стосунки з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та його падчерки зловживали спиртними напоями. З 2012 року [PERSON] тяжко хворів і рідко виходив на подвіря. Свідок [PERSON] підтвердив, що у вересні 2015 року він випадково зустрів [PERSON] та повідомив їй про смерть батька. Вирішуючи спір, суд виходить із такого: за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом\~\~цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання\~\~про смерть спадкодавця без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Такі правові позиції міститься у Постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та у Постанові від 04 листопада 2015 року ( справа № 6-148цс15 ). [PERSON] стверджує, що про смерть батька, який проживав з нею в одному місті, через похилий вік та стан здоров»я потребував догляду та піклування, дізналася випадково тільки через 1 рік і 4 місяці. Водночас судом не встановлені інші обєктивні, непереборні, істотні труднощі, які завадили позивачу прийняти спадщину. Отже, підстав для висновку про поважність причин пропуску для прийняття спадщини немає. На підставі викладеного, відповідно до статей 215-218 ЦПК України,-

Outcome: dismissed