overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що тривалий час вона зі своїм чоловіком не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з [PERSON] не склалося, подружжя втратило повагу один до одного та мають різні погляди на життя, такі обставини в сім'ї призвели до втрати взаєморозуміння подружжя. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 20 червня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 112. У судове засідання позивачка не з'явилася. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин та у відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлено, що 20 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 112. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують. Не проживають разом тривалий час. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При розгляді справ суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, тому шлюб між ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що тривалий час вона зі своїм чоловіком не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з [PERSON] не склалося, подружжя втратило повагу один до одного та мають різні погляди на життя, у зв'язку з чим між подружжям склалися неприязні відносити та виникають постійні сварки, з 2012 року та по теперішній час проживають окремо. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 05 серпня 2000 року у Комишненській сільській раді Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 01. У судове засідання позивачка не з'явилася. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та у відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлено, що 05 серпня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Комишненській сільській раді Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 01. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують. Не проживають разом тривалий час. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При розгляді справ суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, тому шлюб між ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON]. Як підставу позову зазначила, що з 25 серпня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні погляди на життя та ведення господарства. Сімейне життя поступово погіршувалося, внаслідок чого мали місце суперечки та сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Останніх два місяці спільно з відповідачем не проживають, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально. На примирення з відповідачем не згодна. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 55 (а.с. 4). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що останнім часом сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом останніх двох місяців сторони спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні погляди на життя та ведення господарства. На примирення сторони не згодні, оскільки не бажають зберегти шлюб. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК УКраїни. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказувала, що вона з 23.08.2002 перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені з липня 2009 року в зв'язку з тим, що сторони мають різні характери, різні погляди на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем. Сторони проживають і ведуть домашнє господарство окремо. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати. Також просила визначити місце проживання дитини з нею, зазначила, що дитина на даний час знаходиться на її утриманні та проживає з нею. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просив суд розглядати справу за його відсутності. Суд, оцінивши письмові докази, приходить до наступного. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 23 серпня 2002 року уклали шлюб, який був зареєстрований у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23.08.2002, актовий запис № 611. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 07.11.2006, актовий запис № 1197. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені з липня 2009 року в зв'язку з тим, що сторони мають різні характери, різні погляди на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем. Сторони проживають і ведуть домашнє господарство окремо. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне, після розірвання шлюбу між сторонами, за згодою позивача, встановити [PERSON] прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки дитина на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що не спростовано відповідачем, місце проживання малолітнього дитини [PERSON], [INFO], визначити з його матірю позивачем [PERSON]. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову позивачка вказала, що з 10 травня 2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, через постійні сварки, бійки та приниження. Примирення неможливе. У судове засідання сторони не зявилися, на адресу суду спрямували заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (а.с. 18, 20). Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 травня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом у якому зазначає, що 08 липня 2012 року на 40 км+400м автодороги Київ Суми Юнаківка [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER], не був уважним та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем «Шкода Октавія», реєстраційний номер [NUMBER], заподіявши йому механічні пошкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2012 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Згідно звіту № 3276 з оцінки транспортного засобу від 24.07.2012 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Шкода Октавія» внаслідок його пошкодження складає 79730,82 грн. Посилаючись на те, що шкода заподіяна з вини відповідача, позивач просить стягнути з нього на свою користь завдану шкоду в розмірі 79730,82 грн. У судове засідання представник позивач не зявився, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутності. Відповідач на неодноразові виклики у судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, 08 липня 2012 року на 40 км+400м автодороги Київ Суми Юнаківка [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER], не був уважним та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем «Шкода Октавія», реєстраційний номер [NUMBER], заподіявши йому механічні пошкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2012 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Згідно звіту № 3276 з оцінки транспортного засобу, складеного 24.07.2012 року СПД ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Шкода Октавія» внаслідок його пошкодження складає 79730,82 грн. Наведені обставни підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до положень ч. 4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винність відповідача у вчиненні ДТП встановлена постановою суду в справі про адміністративне правопорушення, а тому відповідно до вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України він повинен відшкодувати заподіяну шкоду, розмір якої підтверджується звітом № 3276 від 24.07.2012р. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою про оголошення померлим громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця селища Кірова Дзержинського району Донецької області, значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS], з дня набрання законної сили рішенням суду. Оголошення гр. [PERSON] померлим необхідно з метою розпорядження належною йому земельною ділянкою, розташованої на землях Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області (а.с. 4-5). Заявник та її представник у судове засідання не прибули, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує вимоги і просить суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Червонооскільська сільська рада Ізюмського району Харківської області у судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень на заяву не має, не заперечує щодо задоволення заяви. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до вимог ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок визнання фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Судом встановлено із наданих доказів, що брат заявника громадянин України [PERSON], [INFO], уродженець селища Кірова Дзержинського району Донецької області, значиться зареєстрованим і проживав за адресою: [ADDRESS], але [PERSON] із червня 2007 року в будинку не проживає. Більш ніяких відомостей від [PERSON] не надходило і до теперішнього часу місцезнаходження його невідоме, зв'язок з ним було повністю втрачено, немає ніяких відомостей де [PERSON] знаходиться, жив чи ні. У матеріалах справи є наявні дані, що підтверджують обставини, що у місці постійного проживання громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця селища Кірова Дзержинського району Донецької області, значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS], немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років. (а.с. 6-15) Таким чином, є підстави для задоволення заяви з метою належного здійснення правомочностей щодо розпорядження належною земельною ділянкою, розташованої на землях Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, та оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту відсутності спільного побуту та ведення спільного господарства з 05 лютого 2006 року між нею та [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявниця вказала, що 04 липня 1987 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Після укладання шлюбу вони разом вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Але з 2006 року спільне життя не склалося і вони перестали вести спільний побут та спільне господарство. Заявниця просить встановити зазначений факт для отримання окремих рахунків для оплати комунальних платежів за квартиру в якій мешкає заявник та зацікавлена особа. Заявник - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, подану до суду заяву підтримує в повному обсязі, просить встановити факт відсутності спільного побуту та ведення спільного господарства з 05 лютого 2006 року між нею та [PERSON]. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні обставини викладені в заяві визнав, суду пояснив, що з 05 лютого 2006 року він з [PERSON] не веде спільного побуту та спільного господарства.Подану заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Заслухав пояснення зацікавленої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав Згідно\~ст. 234 ЦПК України\~визначає окреме провадження, як вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту відсутності спільного побуту та ведення спільного господарства. З матеріалів справи судом встановлено, що 04 липня 1987 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 04.07.1987 року був зроблений запис №579. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт того, що з лютого 2006 року [PERSON] та [PERSON], хоч і проживали разом за адресою [ADDRESS], але не вели спільного побуту та ведення спільного господарства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що є всі підстави вважати, що [PERSON] та [PERSON] припинили спільний побут та ведення спільного господарства з 05 лютого 2006 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

у квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO], яка по відношенню до заявника була матір'ю. Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді земельної частики паю та грошових заощаджень, за заповітом заявник прийняв зазначену спадщину і отримала свідоцтва про право на спадщину, проте змушена сплатити податок в розмірі 5%, оскільки в свідоцтві про народження заявника вказано [PERSON], а в свідоцтві про смерті матері - [PERSON], тому звернулася до суду. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву, суду пояснила, що через розбіжність у написані прізвищ її та матері, вона не може довести ступінь родинного зв'язку і після оформлення спадщини змушена бути сплатити податок у значній для неї сумі. Просила встановити факт родинних відносин між не та померлою матір'ю [PERSON], що підтверджується фактом їх спільного проживання та іншими доказами. Приватний нотаріус Микитенко Ю.В. направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] по відношенню до [PERSON] є матір'ю, а остання до неї дочкою. [PERSON] та [PERSON] проживали разом в одному господарстві до заміжжя останньої, а також на час смерті мати проживала у дочки певний період. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Рашівка Гадяцького району, згідно свідоцтва про народження її матір'ю є [PERSON]. За даними виписки з погосподарської книги Рашівської сільської ради за 1958-1960 роки в господарстві [PERSON] проживали [PERSON] - син, [PERSON] - невістка і [PERSON] - внука. [INFO] в м. Гадяч [PERSON] померла. Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом [PERSON] є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] Спадщина, на яку видано свідоцтва, складається з земельної ділянки та грошових заощаджень. За таких обставин суд вважає, що судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що [PERSON] є дочкою [PERSON] Встановлення даного факту має юридичне значення, так як заявник не може скористатися правом на звільнення від податку за відсутності документів, що підтверджують родинні відносини між нею та матір'ю [PERSON], тому вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved