overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що в сімї постійно виникають конфлікти та сварки. Між ними втрачено почуття любові та поваги, відсутнє взаємопорозуміння. Біля чотирьох місяців сторони проживають окремо. Вважає подальше примирення та збереження сімї неможливим, просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За відсутності заперечень з боку позивачки суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.11.2009 року, що вбачається з актового запису про шлюб Відділу реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області № 172 від 21.11.2009 року. Після реєстрації шлюбу «Григорчук» змінила прізвище на «Бокша». З актового запису про народження Широківської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 17 від 29.10.2010 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 1/2 частини судових витрат, що були понесені позивачкою у справі і документально підтверджені, а саме: 487,20 грн. судового збору + 300,00 грн. витрат на правову допомогу = 787,20 грн. / 2 = 393,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, так як має у приватній власності вантажний транспортний засіб, працює далекобійником з міжнародних перевезень вантажів, тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту звернення з позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За відсутності заперечень з боку позивачки суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з актового запису про народження Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області № 204 від 19.12.2012 року. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що витрати по утриманню дитини повинні нести батьки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач офіційно не працює, тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 600,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За відсутності заперечень з боку позивачки суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. З актового запису про народження Новомиколаївської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 29 від 15.09.2003 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. З актового запису про народження Новомиколаївської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 34 від 07.11.2011 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що витрати по утриманню дітей повинні нести батьки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і з відповідача мають бути стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі 600 грн. на кожного, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Крім цього, суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 05 серпня 2015 року помер її чоловік [PERSON], який, будучи інвалідом війни, мав право на пільги, встановлені законодавством України. Після його смерті вона не має можливості переоформити на себе пільги, якими користувався її чоловік, оскільки прізвище чоловіка у свідоцтві про одруження не співпадає з прізвищем, яке зазначене у свідоцтві про його смерть. Зокрема, у свідоцтві про одруження прізвище чоловіка вказано «Шумик», а у свідоцтві про його смерть «Шумік». За таких обставин, просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що вона є дружиною [PERSON], який помер 05 серпня 2015 року. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, представник заявниці подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 13). Представник заінтересованої особи [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити, зважаючи на таке. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] народилася у с. Ворокомле 17 серпня 1927 року (а.с.3). Як вбачається з актового запису про шлюб № 4 від 26 вересня 1948 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованого 18 листопада 2015 року за 00016021728, 26 вересня 1948 року у Ворокомлівській сільській раді був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], якому на час укладення шлюбу минуло 21 рік, та [PERSON], якій минуло на час шлюбу 21 рік (а.с. 30-33). В той же час, згідно зі свідоцтвом про одруження № 447259, виданим повторно 10 лютого 1976 року, у Ворокомлівській сільській раді 26 вересня 1948 року одружились [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 4. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 173843, виданим 06 серпня 2015 року та актовим записом про смерть № 16 від 06 серпня 2015 року, а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 12 листопада 2015 року № 00015998618, [PERSON], який народився 03 жовтня 1927 року у с. Ворокомле, помер 05 серпня 2015 року у віці 87 років у с. Ворокомле (а.с. 4, 26, 27-28). Аналізуючи в сукупності наведені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON], уродженка с. Ворокомле, [INFO], є дружиною [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 05 серпня 2015 року у с. Ворокомле Камінь-Каширського району Волинської області. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявниці [PERSON] для оформлення пільг після смерті її чоловіка. Іншим чином встановити факт, про який просить заявниця, неможливо. Згідно з ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати заявниці не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

у жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю п'ять років до відкриття спадщини, вказуючи, що з вересня 2009 року вона стала проживати разом з [PERSON] [ADDRESS], в зв'язку з погіршенням здоров'я останньої. Їх взаємини були пов'язані спільним побутом, веденням спільного господарства. У січні 2015 року [PERSON] померла, після її смерті залишилася спадщина. На даний час заявник, як спадкоємець четвертої черги не може скористатися правом на спадщину, тому звернулася до суду. В судову засіданні [PERSON] заяву підтримала, суду пояснила, що давно товаришує з [PERSON]. В зв'язку з погіршенням стану здоров'я з вересня 2009 року вона стала постійно проживати з [PERSON] [ADDRESS] однією сім'єю, вели спільне господарство. Вона здійснювала за нею догляд, купляла ліки, готувала їжу, разом обробляли город, спільно сплачували комунальні послуги. В січні 2015 року [PERSON] померла, вона здійснила її поховання і звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але в даний час не може скористатися правом на спадщину за відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини. Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. та Гадяцька міська рада звернулися до суду з заявами про розгляд справи без участі представників, проти задоволення заяви не заперечують. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] з вересня 2009 року в зв'язку з погіршенням здоров'я [PERSON] стала проживати разом з нею однією сім'єю, вели спільне господарство, вона здійснювала догляд за хворою, а потім обряд поховання [PERSON] Свідок [PERSON] показала суду, що бачила як [PERSON] та [PERSON] разом ходили на город і обробляли його. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 5 липня 1961 року в с.Сватки Гадяцького району Полтавської області. Згідно свідоцтва про право власності на житло [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно акту на предмет встановлення ведення спільного господарства від 15 травня 2015 року складеного депутатом Гадяцької міської ради, встановлено, що [PERSON] з осені 2015 року проводила облаштування, прибирання квартири [PERSON], разом обробляли город, вели спільне господарство, проживали разом як сім'я. [INFO] року в м. Гадяч [PERSON] померла. Згідно довідки КП «Гадяч-житло» на дату смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна [ADDRESS]. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення даного факту має юридичне значення для оформлення спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як в ході розгляду справи достовірно і об'єктивно встановлено факт проживання однією сім'єю заявника з [PERSON] з вересня 2009 року по [INFO] р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

у жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності, вказуючи, що між нею та відповідачем 19 листопада 1997 року було зареєстровано шлюб. 19 червня 2000 року під час спільного подружнього життя ними було придбано домоволодіння по вул. Жовтнева, 40 в с. Вельбівка Гадяцького району. Договір купівлі-продажу був посвідчений цього ж дня приватним нотаріусом та зареєстрований на імя [PERSON] У липні 2010 року шлюб між подружжям розірвано. Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами не було. У жовтні 2015 року позивач отримала від суду позов відповідача до неї про втрату права на користування житлом, що вважає порушенням її права на частину спільно нажитого житлового будинку, тому звернулася до суду. Ухвалою суду від 5 листопада 2015 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про втрату права на користування житлом залишено без розгляду за його ж заявою. [PERSON] в судовому засіданні зустрічний позов підтримала, пояснила суду, що під час шлюбу з [PERSON] ними було придбано будинок, в якому на даний час ніхто не проживає. Оскільки колишній чоловік поставив питання про втрату права нею на житло, вона вважає необхідним захистити свої права шляхом визнання за нею права власності на 1 /2 частину будинку, так як шлюб розірвано та стягнення на її користь судових витрат. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину будинку та розподіл судових витрат порівну. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 1997 року по 23 липня 2010 року. Під час шлюбу [PERSON] 9 червня 2000 року згідно договору купівлі-продажу будинку купив будинок по вул. Жовтнева, 40 в с. Вельбівка Гадяцького району. 23 липня 2010 року шлюб між подружжям [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки спірний будинок придбаний під час шлюбу, враховуючи рівність часток у праві спільної сумісної власності, суд вважає обґрунтованими вимоги про визнання домоволодіння об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання за кожним із них права власності на ідеальні частки у даному майні та визнання права власності за позивачем 1 /2 частини будинку. Суд також вважає необхідним розподілити судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2012 року. Від цього шлюбу вони з відповідачем мають спільну дитину, сина [PERSON] [INFO]. На сьогоднішній день відповідач не працює, дитині не допомагає, ухиляється від сплати аліментів, не бере участі у вихованні дитини. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону позивач просила суд: позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача проти позову не заперечувала. Представники третьої особи в справі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, просили розглядати справу без їх участі. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ч. 2 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Судом установлено, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2012 року. Від цього шлюбу вони з відповідачем мають спільну дитину, сина [PERSON] [INFO]. На сьогоднішній день відповідач не працює, дитині не допомагає, ухиляється від сплати аліментів, не бере участі у вихованні дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Києво-Святошинської РДА від 31.07.2015 року за № К 44, 12782, останній вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві вказала, що шлюб з відповідачем зареєстрували 12 січня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції в Миколаївській області, актовий запис №2. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Спільне життя не склалося через постійні сварки та непорозуміння в результаті чого подружнє життя не склалося. З травня 2015 року спільно не проживають, кожен живе власним життям в різних місцях. Добровільно розірвати шлюб відповідач не бажає. Збереження шлюбу не можливе, що суперечить її інтересам та має істотне значення. Просить шлюб розірвати через фактичний розпад сімї. У судове засідання позивач не з'явилася, але надіслала письмову заяву, позовні вимоги підтримала, на примирення не погоджується оскільки фактично створила нову сім»ю та згодна на заочний розгляд справи в суді. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, з перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила свої прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 січня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції в Миколаївській області, актовий запис №2 (а.с.3). Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. (а.с.4-5) Спільне життя не склалося через постійні сварки та непорозуміння, застосування відповідачем фізичної сили в результаті чого подружнє життя не склалося. З травня 2015 року спільно не проживають, кожен живе власним життям в різних місцях. Добровільно розірвати шлюб відповідач не бажає. Збереження шлюбу не можливе, що суперечить її інтересам та має істотне значення. Оскільки подальше спільне життя сторін та збереження сім'ї є неможливими, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок відшкодувати позивачу 487.20 гривень за розгляд справи в суді.

Outcome: dismissed