Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У жовтні 2015 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказав, що із 12.01.2013 р. сторони перебувають у шлюбі, внаслідок якого мають неповнолітню дитину, 2013 р. н. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 110 Сімейного кодексу України, позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки причиною припинення сімейних відносин стало те, що в березні поточного року відповідач без будь-яких пояснень та без попередження покинула позивача та їхню доньку і виїхала з с. Жовтневе в невідомому йому напрямку й з цього часу вони не спілкуються та не бачаться. Протягом останніх декількох місяців спільного проживання їхні стосунки поступово погіршувались, відповідач вела себе неврівноважено, постійно нехтувала сімейними цінностями, влаштовувала сварки, внаслідок чого у них зникли почуття поваги один до одного, на сьогоднішній день шлюб носить формальний характер, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відновлювати сімейні відносини сторони не бажають, спільного майна немає, ведення спільного господарства припинено. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позов повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Додатково позивач [PERSON] пояснив, що з квітня 2015 р. він став проживати у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. Оскільки вони мають намір у подальшому зареєструвати новий шлюб у встановленому законом порядку, то примиритися з відповідачем він не бажає. Окрім цього, заявник стверджує, що відповідач проживає у сусідньому районі у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком. Відповідач [PERSON] у суді спочатку не визнала позов повністю, бо бажає примиритися. У подальшому вона погодилася на розірвання шлюбу, оскільки позивач категорично не згоден на примирення, але у дебатах залишила вирішення питання на розгляд суду. Заслухавши вказані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з березня 2015 р., спільне господарство не ведеться. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 12.01.2013 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого [INFO]. народилася дитина. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 105 ч. 3, 110-112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved