Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» звернулось до суду із позовом до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про стягнення боргу за кредитом, який 28. 07. 2017 року було уточнено позивачем в частині суми позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03. 11. 2015 року між ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» (надалі - банк), та [PERSON] (надалі - позичальник) укладено кредитний договір, шляхом надання підписаної позичальником анкети-заяви про приєднання до Правил надання банківських послуг № 20.00.000399 від 03.11.2015 року та акцептованої банком (надалі - кредитний договір) про надання кредитних коштів на картку № [NUMBER] у розмірі 15 000,00 (пятнадцять тисяч) гривень строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом на залишок суми основного боргу в розмірі 0,0001 % річних та щомісячної комісії у розмірі 3,5%, в разі наявності простроченої заборгованості, на суму простроченої заборгованості в розмірі 54,0001% річних, виходячи з графіку погашення заборгованості за кредитом, на задоволення поточних потреб, оплати послуг банку та супутніх послуг на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Підписанням анкети відповідач підтвердила ознайомлення та згоду з умовами договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «АКБ «Конкорд», який є публічним договором та розміщений на офіційному сайті ПАТ АКБ «Конкорд», а також підтвердила ознайомлення та згоду з тарифами позивача та погоджується з ними. Приєднавшись до умов договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних його умов, а саме: найменування банківського продукту - кредитна картка, валютою рахунку - українська гривня, сумую ліміту кредитування - 15 000,00 грн., строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом на залишок суми основного боргу в розмірі 0,0001 % річних та щомісячної комісії у розмірі 3,5 %, в разі наявності простроченої заборгованості, на суму простроченої заборгованості в розмірі 54,0001 % річних. Відповідно до кредитного договору банк надав клієнту споживчий кредит на задоволення поточних потреб, оплату послуг ПАТ «АКБ «Конкорд» та супутніх послуг. Між ПАТ «ПриватБанк», ТОВ «Українське бюро кредитних історій» та ПАТ «АКБ «Конкорд» було укладено генеральний договір (надалі - генеральний договір). Відповідно до п. 1.6 генерального договору кредитні угоди з клієнтами, вважаються акцептованими банком (ПАТ «АКБ «Конкорд») та клієнтом при дотриманні в сукупності наступних умов: 1.6.1. для кредиту готівкою: 1.6.1.1. проведення належної ідентифікації клієнта, 1.6.1.2. підписання клієнтом кредитної угоди, як це передбачено Додатком № 2; 1.6.1.3. належне оформлення документів, передбачених п. 5.3. договору, 1.6.1.4. передачі кредитної угоди та інших супутніх документів, зазначених в п. 5.3. договору, банку (у всіх випадках). Згідно п.1.7. генерального договору в разі якщо клієнтом укладається кредитна угода на отримання кредиту готівкою, то достатнім для акцептування кредитної угоди банком вважається виконання клієнтом п.1.6. договору та надання клієнту доступу до кредитних коштів через карту КВІТ. Після укладення кредитної угоди, банк зобов'язаний, не пізніше наступного робочого (операційного) дня банку після отримання повідомлення від ПриватБанку про можливість видачі кредиту та передачі банку номеру картки, на яку має бути зарахований кредит, здійснити платіж з призначенням платежу «___(ІПН Клієнта)__ ___(ПІБ Клієнта)_#__(№картки Квіт клієнта)__ кредит зг. Дог. №__ від __» у розмірі кредитних коштів, призначених для зарахування ПриватБанком на картковий рахунок клієнта: 1.7.1.за кредитами, пакет ризику яких становить передбачений п.6.1.1. договору рівень, на транзитний рахунок № [NUMBER] у ПриватБанку, код банку 305299. Меморіальним ордером ПАТ АКБ «Конкорд» було перераховано на рахунок ПриватБанку відповідно до п.1.7.1.генеральної угоди кошти в розмірі 15 000,00 гривень з відповідним призначенням платежу. Призначення платежу: [NUMBER] [PERSON] № [NUMBER] кредит зг. Дог № 20.00.000399 від 03.11.2015 року. Згідно п. 1.8.2 генерального договору ПриватБанк зобов'язаний здійснити перерахунок кредитних коштів від банку клієнту шляхом її перерахування з відповідного рахунку ПриватБанку, зазначеного в п. 1.7. договору, на картковий рахунок, доступ до якого надає картка КВІТ відповідного клієнта, згідно з призначенням платежу. Відповідно до виписки ПриватБанку останній кошти в розмірі 15 000,00 грн. перерахував з відповідного рахунку ПриватБанку, зазначеного в п. 1.7. договору, на картковий рахунок № [NUMBER] [PERSON] Відповідно до додатку № 3 до генерального договору п. 1.9. на пошту ПриватБанком покладається вчинення наступних послідовних дій: за допомогою технічних засобів зробити фотографію клієнта та фотографію або скан-копію відповідних сторінок паспорта, першої сторінки Анкети-заяви. Таким чином, [PERSON] отримано кредитну картку «КВІТ». Останньою було активовано картку № [NUMBER] та знято кошти. Отже, свої зобов'язання банк перед [PERSON] виконав, надавши кредитні грошові кошти згідно з умовами кредитного договору в сумі 15 000, 00 грн. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконав, своєчасно відсотки за користування кредитом не сплачував. Відтак станом на 25.07.2017 року (згідно уточних позовних вимог) виникла заборгованість за картковим рахунком дорівнює сумі 29868 грн. 85 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за основною заборгованістю - 13813,89 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 8 076,06 грн.; простроченої заборгованості за відсотками- 7 978,90 грн. Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, надав суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи до судового засідання не з*явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання двічі не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого і від якого не надходила заява про розгляд справи у його відсутність або якщо вказані ним підстави неявки визнано неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, з питання виконання зобов'язань. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Матеріалами справи підтверджено, що 03. 11. 2015 року між ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» (надалі - банк), та [PERSON] (надалі - позичальник) укладено кредитний договір, шляхом надання підписаної позичальником анкети-заяви про приєднання до Правил надання банківських послуг № 20.00.000399 від 03.11.2015 року та акцептованої банком (надалі - кредитний договір) про надання кредитних коштів на картку № [NUMBER] у розмірі 15 000,00 (пятнадцять тисяч) гривень строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом на залишок суми основного боргу в розмірі 0,0001 % річних та щомісячної комісії у розмірі 3,5%, в разі наявності простроченої заборгованості, на суму простроченої заборгованості в розмірі 54,0001% річних, виходячи з графіку погашення заборгованості за кредитом, на задоволення поточних потреб, оплати послуг банку та супутніх послуг на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Проте як було встановлено судом, відповідачем умови договору не виконувались. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, п.3.1.5 умов надання споживчих кредитів передбачено, якщо на дату погашення кредиту, а також сплати процентів та інших, обумовлених кредитним договором платежів, клієнт не забезпечує наявність на відповідному рахунку для погашення заборгованості за кредитом до кінця робочого дня, то така заборгованість за кредитним договором, на наступний банківський день вважатиметься простроченою заборгованістю. Враховуючи відсутність оплати за кредитом з боку відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог про стягнення зі [PERSON] суми простроченої заборгованості за основною заборгованістю по кредиту. Крім того, відповідно до п. 4.10.1 зазначених умов, незважаючи на інші положення цих умов, банк має право дострокового погашення заборгованості в цілому, або у визначеній частині, у випадку непогашення клієнтом заборгованості та інших зобов'язань за кредитним договором або інших правомірних вимог банку. При цьому, погашення заборгованості повинно бути вчинене протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання клієнтом відповідної письмової вимоги банку. Згідно вимог п. 4.10.2 умов надання споживчих кредитів, банк має право відмовитись від кредитування клієнта, а також вимагати негайного дострокового повернення наданого кредиту, належних процентів, інших платежів, передбачених кредитним договором та можливих штрафних санкцій: 4.10.2.1. у разі настання та/або існування хоча б одної з таких обставин, до яких сторони відносять: а) отримання банком несприятливої інформації, що свідчить про можливість невиконання та/або неналежного виконання клієнтом зобов'язання кредитом; б) невиконання чи неналежного виконання клієнтом обов'язків за кредитним договором; в) погіршення фінансового стану клієнта. Таким чином банком нарахована поточна заборгованість за основною заборгованістю, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, за умовами договору [PERSON] зобов'язана була сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 0,0001 % річних на залишок суми основного боргу, та щомісячну комісії в розмірі 3,5 %, в разі наявності простроченої заборгованості, на суму простроченої заборгованості в розмірі 54,0001 % річних. Як вбачається з п. 3.16 публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за користування кредитним лімітом (овердрафтом) банк нараховує, а клієнт сплачує проценти. Проценти нараховуються на суму використаного кредитного ліміту (овердрафту) на кінець кожного дня, в розмірі згідно з тарифами. Розрахунок процентів на заборгованість клієнта за кредитним лімітом (овердрафтом) здійснюється виходячи з умовної кількості днів у році 365 днів (за методом факт/факт). При нарахування процентів, використану суму кредитного ліміту (овердрафту) враховується день виникнення та не враховується день погашення заборгованості. Також, п. 3.1.6 умов надання споживчих кредитів визначено, що у разі прострочення повернення кредиту проценти за ставкою, визначеною п. 3.1.7 цих умов, нараховуються на суму заборгованості за кредитом за період прострочення до моменту повного погашення основної заборгованості за кредитом. Проценти нараховані на прострочену заборгованість за кредитом, вважаються простроченими процентами. Відповідно п. 3.1.7. вищезазначених умов, на суму простроченої заборгованості за кредитом чи його частини (без врахування процентів), нараховується процентна ставка № 2. Така процентна ставка встановлюється з наступного банківського дня за датою погашення кредиту, передбачених кредитним договором. Нарахування процентів на прострочену заборгованість за кредитом, (без врахування процентів) за процентною ставкою № 2, здійснюється на суму фактично прострочених до повернення платежів за кредитом. Вказане нарахування здійснюється за методом факт/факт, який передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці (28/29, 30, 31) та фактична кількість днів у році (365/366). Сплата процентів, нарахованих за процентною ставкою № 2 здійснюється клієнтом в будь-який банківський день в порядку передбаченому кредитним договором на рахунок для погашення кредиту. Позивач у своїй заяві надав розрахунок простроченої заборгованості за нарахованими процентами, тому, враховуючи, що визначення предмету та підстав позову є виключним правом позивача, суд вважає за можливе прийняти до уваги розрахунок належних до стягнення процентів. Пунктом 3.24 публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що у разі перевищення витратного ліміту та виникнення внаслідок цього Несанкціонованої заборгованості за поточним рахунком, банк автоматично, в момент її виникнення відкриває клієнту рахунок «Простроченої заборгованості». Клієнт повинен здійснити негайне погашення несанкціонованої заборгованості в повному обсязі. Клієнт повинен сплатити банку комісію та/або плату за супроводження несанкціонованої заборгованості в розмірі, визначеному в тарифах. Відповідач [PERSON], яка отримала суму кредиту в повному обсязі, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, тому має поточну заборованість за комісією. Крім того, п. 3.2.3 умов надання споживчих кредитів передбачено, якщо на дату погашення комісії, клієнт не забезпечив наявність коштів на відповідному рахунку для погашення заборгованості за кредитом до кінця робочого дня, то така заборгованість за несплату комісії на наступний банківський день вважатиметься простроченою заборгованістю. Таким чином, зі [PERSON]. підлягає стягненню прострочена заборгованість за комісією. Також, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За приписами частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з Відповідача на користь Позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 29868,85 грн. (згідно розрахунку), та з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

Outcome: approved