Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивує тим, що рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2007 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2013 року розмір аліментів було зменшено, з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить збільшити аліменти у звязку з тим, що в неї змінився сімейний стан 20 січня 2009 року у неї з її чоловіком [PERSON] народилася дочка [PERSON] та на законодавчому рівні збільшився мінімальний розмір аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з цим, позивач просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявився, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує стосовно ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, був викликаний у суд через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України. За таких обставин, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення, на підставі наявних доказів у справі, відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу та свідоцтвом про шлюб (а.с. 8-13). Діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з матірю позивачкою [PERSON], про що зазначено у довідці про склад сімї Менської міської ради №219/7/04-17 від 26 лютого 2018 року (а.с. 7). Згідно з рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], 07 серпня 2005 року в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25 вересня 2007 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 14). Згідно з рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2013 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], 07 серпня 2005 року в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 15). Як вбачається з обставин справи, змісту позовної заяви та змісту положень закону, якими врегульовано питання зміни розміру аліментів, позивач ставить питання про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, та просить привести їх розмір у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року. Виходячи зі змісту пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем не надано доказів про зміни у матеріальному чи сімейному стані сторін, які б впливали на розмір аліментів після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів з відповідача. Посилання позивача на те, що вона народила другу дитину, яка також потребує належного виховання і матеріального забезпечення, суд не бере до уваги, оскільки позивач народила дочку [PERSON] - [INFO], тобто станом на час ухвалення судового рішення про розмір аліментів 11 квітня 2013 року, ця обставина вже існувала (а.с. 16). За таких обставин, враховуючи відсутність доказів про зміну матеріального стану сторін, а також розмір аліментів, які сплачує відповідач, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed