Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON] про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію. В обґрунтування позову зазначає, що 12 серпня 2008 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк» (з 21 грудня 2009 року ПАТ «УкрСиббанк») було укладено договір поруки №223060, відповідно до умов якого позивач поручився за позичальником [PERSON] усіх її зобовязань, що виникли з кредитного договору про надання споживчого кредиту №11382649000 від 12 серпня 2009 року. Вважає вищезазначений договір поруки таким, що припинив свою дію на підставі ч.4 ст.559 ЦК України. У позовній заяві зазначає, що з довідки-розрахунку вбачається, що прострочена заборгованість за кредитним договором виникла 13 лютого 2012 року, внаслідок чого настав строк виконання основного зобовязання за кредитним договором. За таких обставин, на думку позивача, у ПАТ «УкрСиббанк» виникло право предявлення вимоги до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 14 лютого 2012 року, яким банк не скористався. Таким чином строк такої вимоги поручителю сплинув 15 серпня 2012 року. На час подання даної позовної заяви позивач вимог про виконання порушеного зобовязання боржника не отримував, натомість у 2014 році банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з нього заборгованості солідарно з позичальником за вищезазначеним кредитним договором. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання призначене на 10 травня 2016 року повторноне зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав. В матеріалах справи наявні заперечення проти позову, в яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що останній платіж по процентам здійснювався позичальником 25 листопада 2013 року. 09 січня 2014 року на адресу [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушень, які так і не були виконані. Тому підстав вважати, що банком порушено строк, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України, для визнання договору поруки припиненим, у звязку із пропуском шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя, відсутні. [PERSON] у судове засідання призначене на 10 травня 2016 року не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11382649000, відповідно до умов якого останній було надано кредит у розмірі 31900 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,50% річних. Строк погашення кредиту не пізніше 15 серпня 2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 11382649000 від 12 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] (відповідачем) було укладено договір поруки № 223060 від 12 серпня 2008 року, за умовами якого відповідач поручився перед позивачем за невиконання [PERSON] усіх її зобов`язань перед позивачем, що виникають з договору про надання споживчого кредиту № 11382649000 від 12 серпня 2008 року. Порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори. Відповідно до\~ст. 553 ЦК України\~під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається. Відповідно до п. 3.1. вказаного договору поруки договір набуває чинності з моменту його підписання. Сторони,

Outcome: approved