Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

У зазначеній заяві [PERSON] покликається на те, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,5580 га, розташована на території Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.10.2003 року. Вказує, що відповідно до змісту ст. 530 ЦК УРСР 1963 року вона є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] . Однак, через відсутність документів, що підтверджують їх родинні стосунки, оформити спадщину не має можливості. Вказує, що фактично прийняла спадщину. На протязі шести місяців після смерті [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном, проживала разом із спадкодавцем на день її смерті та залишилася там проживати, доглядала за будинком та господарством, прийняла на зберігання правовстановлюючі документи на земельну ділянку та інше майно, належні спадкодавцю. Із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не зверталася, свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримувала, спадкоємці першої черги за законом відсутні. На даний час має намір оформити спадщину. Однак, у позасудовому порядку факт родинних відносин із спадкодавцем та прийняття спадщини довести не може. Встановлення зазначених юридичних фактів їй необхідне для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб Зарічненської районної державної нотаріальної контори, Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. П. 5 ч. 2 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Борове Зарічненського району Рівненської області померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.04.2001 р. До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 0,5580 га, розташована на території Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.10.2003 року, виданого Зарічненською райдержадміністрацією. З довідки Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 253 від 17.01.2020 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] з 1932 року проживала та була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживали та були зареєстровані її сестра [PERSON] (заявник у справі) та племінниця [PERSON] . У паспорті заявника [PERSON] , [INFO] зазначено, що вона народилася у с. Борова Зарічненського району та значиться зареєстрованою [ADDRESS] . З копій трудових книжок колгоспника № [NUMBER], [NUMBER] від 20.10.1966 року народження вбачається, що заявниця [PERSON] та спадкодавець [PERSON] проживали та працювали в одному і тому ж населеному пункті. З повідомлення Зарічненського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 262\\544-22.9-04-21 від 25.03.2020 р. вбачається, що копії актових записів про народження [PERSON] , 1937 року народження та [PERSON] , 1932 року народження відсутні. Таким чином встановлено, що документи, які б підтвердили родинність відносин заявника та спадкодавця не збереглися. Разом з тим, суд вважає, що зазначені вище письмові докази у своїй сукупності доводять факт родинних відносин між [PERSON] , та [PERSON] , зокрема того, що вони є рідними сестрами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), чинного на час виникнення цивільних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно до ст. 530 ЦПК УРСР (1963 р.) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). З повідомлення Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області № 1-16\\307, інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 24.04.2020 року вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, заповіт не посвідчувався, свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалися. Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963р.), чинного на час виникнення цивільних правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Встановлено, що заявник фактично вступила у володіння та управління спадковим майном у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини проживала у будинку разом із спадкодавцем, після її смерті залишилася проживати у вказаному будинку, доглядала за ним, прийняла на зберігання відповідні правовстановлюючі документи на майно, належне спадкодавцю, що підтверджується довідкою Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 253 від 17.01.2020 р. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст. 549 ЦК УРСР (1963р.), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає доведеним факт прийняття заявником спадщини після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. На підставі наведеного та

Outcome: approved