Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ\~КБ\~ПриватБанк) звернулося до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог (а.\~с. 80-85), просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 21 квітня 2008 року в розмірі 17307 грн. 70 коп. В обґрунтування позову зазначало, що ПАТ\~КБ\~ПриватБанк є правонаступником прав і обов`язків Закритого акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (далі Банк). Відповідно до укладеного 21 квітня 2008 року між Банком і [PERSON] (далі Клієнт, Позичальник) договору №\~б/н відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав, надав Позичальникові кредит у визначеній договором сумі. Проте відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31 січня 2017 року [PERSON] має заборгованість за цим договором у розмірі 17307 грн. 70 коп., з яких: 3550 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 13757 грн. 08 коп. заборгованість по процентам. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 3005 грн. 80 коп. В іншій частині проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими, розрахунок заборгованості здійснений без урахування періоду перебування його в Збройних Силах України по частковій мобілізації в зоні АТО. Просив суд задовольнити позовні вимоги лише частково. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 21 квітня 2008 року на підставі заяви Позичальника, Умов і правил надання банківських послуг і тарифів між Банком і [PERSON] було укладено кредитний договір №\~б/н. За умовами цього договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] у заяві на видачу кредитної платіжної картки підтвердив, що його заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним і Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, який в будь-який момент має право змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою Позичальника на прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно із п. п. 6.5, 6.6 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У п. 6.7 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що Клієнт зобов`язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою недопущення овердрафту. За змістом п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 5.5 Правил користування платіжною карткою за користування кредитом Банк нараховує проценти у розмірі, встановленому тарифами, із розрахунку 360 календарних днів на рік. Суд встановив, що Банк свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 21 квітня 2008 року виконав, надав [PERSON] кредит у визначеному договором розмірі 5000 грн. Відповідач своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконував, у встановлений договором строк суму кредиту не погашав, проценти за його користування, а також інші платежі не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. 09 лютого 2015 року на підставі Указу Президента України №\~15/2015 від 14 січня 2015 року відповідач [PERSON] був призваний по частковій мобілізації в Збройні Сили України та 01 квітня 2016 року демобілізований з лав Збройних Сил України на підставі Указу Президента України №\~115/2016 від 25 березня 2016 року, що підтверджується довідкою №\~179 від 17 травня 2016 року, виданою Броварським об`єднаним міським військовим комісаріатом Київської області (а.\~с. 31). Із довідки №\~2669/64 від 29 березня 2016 року, виданої військовою частиною польова пошта [NUMBER] , вбачається, що старший солдат [PERSON] у період з 09 березня 2015 року по 28 лютого 2016 року дійсно безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (а.\~с. 32). Згідно із п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Враховуючи зазначені вище обставини, для здійснення позивачем належного розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №\~б/н від 21 квітня 2008 року суд неодноразово направляв ПАТ\~КБ\~ПриватБанк довідки про період перебування відповідача в Збройних Силах України по частковій мобілізації, пропонував позивачу врахувати дані обставини та провести розрахунок заборгованості по кредиту і процентам з урахуванням цих обставин. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що станом на 31 січня 2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №\~б/н від 21 квітня 2008 року складає 18423 грн. 09 коп., з яких: 3550 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 13757 грн. 08 коп. заборгованість по процентам, 1115 грн. 38 коп. судові штрафи. Відповідач [PERSON] у суді проти вказаної вище суми заборгованості за кредитним договором заперечував та пояснив, що станом на 09 лютого 2015 року на момент призову його по мобілізації в Збройні Сили України у нього була наявна заборгованість за кредитом у розмірі 7905 грн. 15 коп., з яких: 3350 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 4354 грн. 53 коп. заборгованість по процентам. 24 листопада 2015 року у період перебування в зоні АТО із його зарплатної картки, відкритої у ПАТ\~КБ\~ПриватБанк, у рахунок погашення боргу за кредитним договором відповідачем була знята грошова сума в розмірі 5659 грн. У зв`язку з чим, ним повністю була погашена заборгованість по процентам у розмірі 4354 грн. 53 коп. та частина заборгованості по кредиту, після чого заборгованість за кредитом становила 2210 грн. 15 коп., яку він визнає. Також він частково визнає заборгованість по процентам за період з 01 квітня 2016 року по 31 січня 2017 року в розмірі 795 грн. 70 коп. (по 79 грн. 57 коп. у місяць), обчислену ним виходячи із тарифів банку в розмірі 3,6\~% у місяць або 43,2\~% у рік. Обставини щодо погашення 24 листопада 2015 року заборгованості за кредитом у розмірі 5659 грн. під час перебування [PERSON] у зоні АТО знайшли своє підтвердження в суді. Також суд встановив, що відповідно до зазначеного розрахунку заборгованості у період перебування відповідача в Збройних Силах України по частковій мобілізації всупереч вимогам п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей [PERSON] нараховувались проценти за користування кредитом і пеня. У супровідному листі до розрахунку заборгованості ПАТ\~КБ\~ПриватБанк зауважило, що розрахунок заборгованості у справі не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. У ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд встановив, що станом на 09 лютого 2015 року на момент призову [PERSON] по частковій мобілізації в Збройні Сили України у відповідача була заборгованість за кредитним договором у розмірі 9305 грн. 15 коп., з яких: 3350 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 4354 грн. 53 коп. заборгованість по процентам, 1400 грн. сума комісії та пені. Починаючи з цього часу до 01 квітня 2016 року відповідно до вимог п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей проценти за користування кредитом, пеня і штрафи відповідачу не повинні були нараховуватися. 24 листопада 2015 року у рахунок погашення заборгованості за кредитом здійснено платіж у розмірі 5659 грн. Таким чином, виходячи із суми заборгованості за кредитним договором та суми платежу в розмірі 5659 грн., суд вважає, що відповідачем повністю була погашена заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 4354 грн. 53 коп., наявна у [PERSON] на день призову його в Збройні Сили України по частковій мобілізації. Після демобілізації 01 квітня 2016 року з лав Збройних сил України відповідно до умов договору і вимог закону [PERSON] знову повинен був сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі. За період з 01 квітня 2016 року по 31 січня 2017 року, виходячи із процентної ставки 43,2\~% річних та суми заборгованості за кредитом у розмірі 2210 грн. 15 коп., відповідачем самостійно здійснено розрахунок суми процентів у розмірі по 79,57 грн. у місяць. Всього за цей період за 10 місяців нарахована ним сума процентів становить 795 грн. 70 коп. Крім того, у період розгляду справи у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 17 січня 2017 року відповідачем здійснено ще один платіж у розмірі 3217 грн. 06 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що згідно із п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей з часу призову на військову службу під час мобілізації військовослужбовцям і військовозобов`язаним пеня, штрафи та проценти за користування кредитом не нараховуються, надані суду сторонами докази, часткове визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ\~КБ\~ПриватБанк підлягають задоволенню частково. На користь позивача із відповідача підлягає стягненню визнана [PERSON] сума заборгованості за кредитним договором №\~б/н від 21 квітня 2008 року в загальному розмірі 3005 грн. 85 коп., з яких: 2210 грн. 15 коп. заборгованість за кредитом, 795 грн. 70 коп. заборгованість по процентам за період з 01 квітня 2016 року по 31 січня 2017 року. В іншій частині підстав для задоволення позову суд не вбачає, оскільки інших доказів обґрунтованості нарахування заборгованості по сумі кредиту та процентам позивачем суду не надано та судом не здобуто. Із посвідчення серії [NUMBER] , виданого 11 серпня 2015 року, видно, що відповідач [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни учасників бойових дій. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. У зв`язку з наведеним, сплачений ПАТ\~КБ\~ПриватБанк при подачі позову судовий збір у розмірі 1378 грн. стягненню на користь позивача із відповідача не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial