Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв-Ойл», де третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання договору застави, іпотеки припиненими, визнання дій незаконними та зобов'язанням вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначив, що 27 серпня 2010 року між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» був укладений договір іпотеки, що був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 1519. Договором Іпотеки забезпечувалися вимоги ПАТ «Банк «Київська Русь» за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті № 36239-20/10-1 від 25.08.2010, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Резерв-Ойл», за умовами, що останній зобов'язаний до 25.08.2011 включно, повернути кредит у розмірі 2 500 00,00 гривень. Предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. До договору іпотеки неодноразово вносилися зміни, щодо граничного строку повернення кредиту за кредитним договором № 36239-20/10-1 від 25.08.2010, і останні зміни були оформлені договором про внесення змін та доповнень №4 до договору іпотеки, яким встановлений граничний строк повернення кредиту у розмірі 2 235 000,00 грн. до 14 серпня 2013 року. Також 28.08.2012 між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» був укладений договір застави, що був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 1006. Застава за цим договором забезпечувала вимоги Заставодержателя за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті № 36239-20/10-1 від 25.08.2010, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Резерв-Ойл», за умовами, що останній зобов'язаний до 14.08.2013 включно, повернути кредит у розмірі 2 235 000,00 гривень. Предметом застави є наступне рухоме майно: - Автомобіль, марки mitsubishi, модель - outlander, легковий універсал-в, 2007 року випуску, колір - сіра перлина, № шасі (кузов, рама) VIN-[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; - Автомобіль, марки Subaru, модель Legacy, тип легковий універсал-в, 2007 року випуску, колір - блакитна перлина, № шасі (кузов, рама) VIN-[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Як зазначає позивач у своїй позовній заяві йому стало відомо, що 11.03.2014 до Реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна [NUMBER] були внесені наступні зміни, а саме зареєстровано звернення стягнення на підставі договору застави, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) від 11.03.2014. Позивач вважає, що вимоги Відповідача до нього як до поручителя за кредитним договором є необґрунтованими, незаконними, та такими що порушують його законі права та інтереси, що стало підставою для звернення до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, на задоволенні позову наполягала. Представники відповідача ПАТ «Банк «Київська Русь» Холоденко Г.М. та Мироненко О.А. в судовому засіданні позов не визнали, та просили в задоволенні позову відмовити, оскільки останній не ґрунтується на вимогах закону. Представник відповідача ТОВ «Резерв-Ойл» у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, про поважність причини неявки суду невідомо. Від третьої особи до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд цивільної справи за її відсутністю. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Враховуючи той факт, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором № 36239-20/10-1 від 25.08.2010 встановлений саме датою 14.08.2013, та

Outcome: partial