overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

у жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 25 236 грн. 76 коп. та судового збору в розмірі 1762 грн. Ухвалою суду від 23.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялась про перебування в провадженні суду даної справи на адресу поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 04.08.2014 відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 19.09.2018 виникла заборгованість в розмірі 25 236 грн. 76 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту - 6081 грн. 03 коп., нараховані відсотки за кредитом - 8729 грн. 37 коп., нарахована пеня - 8748 грн. 42 коп., а також штрафи (фіксована сума) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1177 грн. 94 коп. що підтверджується розрахунком (а.с. 8-11). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 25 236 грн. 76 коп., судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

у жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 15 762 грн. 21 коп. Ухвалою суду від 08.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 1985 року позивач працює у ПрАТ «ЧеЗаРа» на посаді наладчика. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. В порушення вимог закону, відповідач нерегулярно виплачує заробітну плату позивачу, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Відповідно до копії довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 22.10.2018 №414/478 заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 01.10.2018 складає 15 762 грн. 21 коп. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

у жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 75 071 грн. 01 коп. Ухвалою суду від 24.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач працює у ПрАТ «ЧеЗаРа» на посаді заступника начальника відділу. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. В порушення вимог закону, відповідач нерегулярно виплачує заробітну плату позивачу, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Відповідно до копії довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 31.10.2018 №414/515 заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 01.10.2018 складає 75 071 грн. 01 коп. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 19.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 725, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2018 р. провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив. Відповідачем відзиву не надано. Протокольною ухвалою суду від 10.12.2018 р. підготовче провадження у цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.06.2003 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 725 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору. Оскільки спору з приводу питання про залишення неповнолітніх доньок проживати з позивачем між сторонами немає, суд закриває провадження в частині визначення місця проживання дітей з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 30 вересня 1995 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов'язки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 30 вересня 1995 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1965. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від його представника [PERSON] надійшла заява з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 вересня 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 30.09.1955 року, зроблений актовий запис № 1965 (а.с.4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Тривалий час сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 957892256 від 22.10.2015 року в сумі 51 178 грн. 45 коп коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Від відповідача та її представника адвоката Матляка О.М. надійшла заява, у якій вони позов визнають частково, не заперечують проти стягнення саме кредитних коштів у сумі 17 239,06 грн., а в іншій частині просять відмовити, у зв`язку з незаконністю вимог позивача. Судом встановлено, що 22.10.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 957892256. 14.07.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення права вимоги №20170714. Відповідно до даного договору до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 51 178,45 грн., яка складається з: -22259,24 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -3444,88 грн. - сума заборгованості за відсотками; -11704,80 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; -13769,53 грн. - сума заборгованості за пенею; Отже, заборгованість до стягнення становить - 51 178,45 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 957892256 від 22.10.2015 року, в сумі 51 178 грн. 45 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 05.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції в Херсонській області, актовий запис №169. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони з відповідачем з вересня 2018 року спільного господарства не ведуть. Позивач просив шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилась, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутності. Просять позов задовольнити та наполягають на розірванні шлюбу, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.11.2005 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції в Херсонській області, актовий запис №169 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.6,7). Подальше подружнє життя та збереження сім'ї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, з вересня 2018 року спільного господарства не ведуть, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Спір про майно відсутній. Враховуючи позицію відповідача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 08 серпня 2008 року він уклав шлюб з відповідачкою в Виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім'єю не проживають з 2017 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через те що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та вважає недоцільним призначати строк на примирення. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 08 серпня 2008 року в Виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2017 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім'єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 вересня 2000 року він уклав шлюб з відповідачкою в Міському відділі державної реєстрації\~ актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 666. Від шлюбу мають спільну\~ дитину [PERSON], 23 жовтня 2002року народження. Сторони однією сімєю не проживають з 2016 року, спільного господарства не ведуть, оскільки\~ мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, , направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та вважає недоцільним призначати строк на примирення. Після реєстрації шлюбу просить залишити прізвище «Шпилева». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 23 вересня 2000 року в Міському відділі державної реєстрації\~ актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 666. Від шлюбу мають спільну\~ дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2016 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. \~ Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved