Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд ухвалити рішення яким звернути стягнення на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № DZL0G40000006949 від 16.04.2008 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідачки договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікату правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, розташованій за адресою: м. Дніпропетровськ, [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DZL0G40000006949 від 16.04.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 210\~080 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.04.2008 року. Згідно заяви відповідача від 08.08.2008 року кредитний договір № DZL0G40000006949 від 16.04.2008 року переведено з валюти гривня у валюту Долар США. Розмірі кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 45\~187,17 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених норм та умов договору відповідачка зобовязання належним чином не виконала. У звязку з чим, заборгованість відповідачки перед банком станом на 03.10.2013 року становить 110\~987,59 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 43\~134,90 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 23\~103,94 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 4\~994,96 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором кредиту у розмірі34\~438,87 доларів США, а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) у розмірі 31,29 доларів США, штраф (процентна складова) у розмірі 5\~283,63 доларів США. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою 16.04.2008 року було укладено договір іпотеки № DZL0G40000006949. Згідно з договором іпотеки відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 45,40 кв.м., житловою площею 30,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 328\~250,00 грн. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість за кредитним договором, то позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій, позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного № DZL0G40000006949 від 16.04.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 210\~080 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.04.2008 року. Згідно заяви відповідача від 08.08.2008 року кредитний договір № DZL0G40000006949 від 16.04.2008 року переведено з валюти гривня у валюту Долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 45\~187,17 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачка станом на 03.10.2013 року становить 110\~987,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 886\~790 грн. 84 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 43\~134,90 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 344\~647 грн. 85 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 23\~103,94 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 184\~600 грн. 48 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 4\~994,96 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 39\~909 грн. 73 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором кредиту у розмірі34\~438,87 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 275\~166 грн. 58 коп., а також штрафів відповідно до договору: штраф (фіксована частина) у розмірі 31,29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 250 грн. 01 коп., штраф (процентна складова) у розмірі 5\~283,63 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 42\~216 грн. 21 коп. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою 16.04.2008 року було укладено договір іпотеки № DZL0G40000006949, згідно якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 45,40 кв.м., житловою площею 30,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів. У відповідності до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Згідно ст. 592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена,- звернути стягнення на предмет застави у випадках, встановлених договором. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення на предмет іпотеки. Відповідачці надсилалося повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання. У даному повідомленні позивач повідомив відповідачку про непогашену заборгованість за кредитним договором № DZL0G40000006949 від 16.04.2008 року, та вимагав від [PERSON] повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкції, нарахованих на день повернення кредиту на протязі 30 календарних днів з дня отримання цієї вимоги. Але, як вбачається з матеріалів справи, відповідачка на дані повідомлення не прореагувала та на сьогоднішній день має непогашену заборгованість. Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Таким чином, оскільки [PERSON] порушила умови кредитного договору, добровільно в строк не сплатила заборгованість за договором забезпеченим іпотекою, то суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 45,40 кв.м., житловою площею 30,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], у межах загальної суми заборгованості у розмірі 886\~790 грн. 86 коп., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. Що стосується вимог позивача про виселення відповідачки та інших осіб, які зареєстровані і проживають в даному домоволодінні, то вони також підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. У відповідності до ч. 3 ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем була виконана процедура щодо добровільного врегулювання спору, як це передбачає закон, та на підтвердження цього суду надано копію вимоги від 20.08.2013 року про усунення порушень, в якій зазначено, що у випадку невиконання вимоги про добровільне звільнення вищезазначеної житлової квартири, що є предметом іпотеки, ПАТ КБ «ПриватБанк» має намір звернутися до суду з позовною заявою про примусове виселення та зняття з реєстрації осіб, які зареєстровані та/або проживають у даній квартирі. Тому, з цих підстав, суд вважає за необхідне виселити відповідачку та інших осіб, які зареєстровані та проживають у будинку (квартирі), розташованій за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати у розмірі 3\~654 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved