Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа Четверта Полтавська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі представника, зазначивши, що при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи Ленінської районної у м.Полтаві ради в судовому засіданні поклався на розсуд суду щодо вирішення справи. Представник третьої особи Полтавської територіальної громади в особі Полтавської міської ради в судове засідання не з»явився, проте надав суду заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла тепловозоремонтного заводу від 17 серпня 2000 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. Право власності було зареєстроване у ПП ПБТІ «Інвентаризатор». [PERSON] та [PERSON] доводились [PERSON] батьками, а [PERSON] та [PERSON] бабою та дідом. [INFO] року [PERSON] помер. Рішенням Ленінського райсуду м. Полтави від 7 лютого 2007 року визначений розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру і встановлено, що кожному з співвласників належить по 1/4 частці. 21 червня 2007 року право власності на нерухоме майно було зареєстроване за всіма співвласниками у КП ПБТІ «Інвентаризатор», що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 14986345. Після смерті [PERSON] свідоцтва про право на спадщину отримали [PERSON], його дружина,- на 1/6 частку, та [PERSON] - донька, - на 1/12. Таким чином, частка [PERSON] у квартирі загалом становила 5/12(1/4+1/6). [INFO] року [PERSON] померла, відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Відповідно до заповіту посвідченого 16 травня 2006 року нотаріусом Третьої полтавської державної нотаріальної контори ВСТ №078638 [PERSON] заповіла належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS] повністю онуці [PERSON]. У встановлений строк [PERSON] звернулась до Четвертої полтавської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] отримати не може, оскільки право власності на спадщину після померлого [PERSON] ні за ким із співвласників зареєстроване у ПП ПБТІ «Інвентаризатор» не було. Тому державним нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадкових прав на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат» - в зв'язку з відсутністю державної реєстрації (постанова № 1772/02-31 від 15 жовтня 2014 року ). Зареєструвати вказане нерухоме майно на ім'я померлої в даний час позивач не може, оскільки правова дієздатність особи після смерті припиняється ( ст. 25, 346 ЦК України), тому право власності за [PERSON] може бути визнане лише судом на підставі ст. 392 ЦК України. Вказані обставини змусили позивача звертатись до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.1216, 1261 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охопленні заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивач є спадкоємцем по заповіту після смерті 07.03.2014 року [PERSON], але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на відповідну частку за померлим, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту. Тому суд, обираючи спосіб захисту порушеного права, вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] на 5/12 частин квартири [ADDRESS], що складається з 3 кімнат житловою площею 51,7 кв.м., у тому числі: 1-а кімната (3) площею 16,7 кв.м, 2-а кімната (4) площею 16, 8 кв.м, 3-я кімната (8) площею 18,2 кв.м, коридору (1) площею 7,1 кв.м, кухні (2) площею 10,1 кв.м, ванної (5) площею 3 кв.м, коридору (6) площею 0,8 к.м, вбиральні (7) площею 0,8 кв.м, балкон (з к=0,3) площею 0, 6 кв. м. Загальна площа квартири - 74, 1 кв. м, висота приміщень - 2, 90 м.

Outcome: approved