Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У жовтні 2014 року ОСББ «Сонячне місто» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якій просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг в розмірі 2546,02 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Згідно рішення установчих зборів міської ради, за актом прийому-передачі, корпуси 2,3 житлового будинку [ADDRESS] передано на баланс позивача, який його обслуговує та утримує. Відповідач своїх обов'язків по оплаті житлово-комунальних послуг не виконує. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач позов не визнала, проти його задоволення заперечувала, надала суду письмові заперечення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Згідно рішення установчих зборів міської ради, за актом прийому-передачі, корпуси 2,3 житлового будинку [ADDRESS] передано на баланс позивача, який його обслуговує та утримує. Відповідач своїх обов'язків по оплаті житлово-комунальних послуг не виконує. Рішенням загальних зборів ОССБ від 05.12.2010 року затверджено перелік послуг по утриманню будинку та прибудинкової території та визначено їх вартість із розрахунку за 1 кв. м загальної площі приміщення. Статтею ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено види житлово-комунальних послуг, до яких, зокрема, віднесені послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Статтями 19, 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є вчасне та належної якості одержання послуг, а обов'язком є укладення відповідного договору та їх оплата у строки, встановлені договором або законом. Обов'язками виконавця визначено надання послуг, а також підготовка та укладення із споживачем договору про їх надання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» розподіл загальних рахунків між власниками приміщень в одній квартирі здійснюється відповідно до законодавства та статуту з урахуванням розміру частки належного майна та кількості осіб, які проживають у квартирі. Власники квартир, приміщень, що не обладнані приладами обліку, зобов'язані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем незалежно від членства в об'єднанні. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень. Таким чином, між сторонами фактично склались відносини, які регулюються нормами закону України «Про житлово-комунальні послуги», тобто позивач фактично надавав відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової територій, а вона зобов'язана такі послуги оплатити. Відповідач ухиляється від укладання договору та від сплати внесків на утримання і обслуговування будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась заборгованість. Таким чином, суд вважає, що допустимими та належними доказами доведено те, що відповідач в порушення вимог законодавства ухиляється від оплати спожитих житлово-комунальних послуг, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 2054,3 грн. Відповідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Договір між сторонами не укладався, а законодавством не визначено розмір та порядок стягнення пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно ч.1,2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, заборгованість відповідача має бути підтверджена належними розрахунками. З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем не надано суду належних розрахунків трьох відсотків річних. Діючи в межах заявлених позивачем вимог, суд позбавлений можливості провести розрахунки самостійно. Тому в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних від простроченої суми також слід відмовити. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: partial