Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] пред`явив через суд позов до ТОВ «ФКОнлайн Фінанс» з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №62918, вчинений 31 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФКОнлайн Фінанс» в загальному розмірі 6 097,10 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що пред`явлена до стягнення заборгованість в розмірі 6 097,10 грн., яка стягується з його заробітної плати, не є безспірною заборгованістю, останнім не було повідомлено про наявність у позивача заборгованості за кредитним договором №252645-А укладеного 24 квітня 2018 року між [PERSON] та ТОВ СС Лоун, правонаступником за яким є відповідач, тим більше необхідність погашення такої заборгованості, яку позивач не визнає повністю. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 01 листопада 2021 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та з потребою у витребуванні доказів від ТОВ «ФКОнлайн Фінанс» та приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. в копіях нотаріальної справи та документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв. Треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, своїм правом подати заяви по суті справи не скористалися, пояснень на позовну заяву не подавали. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову в повному обсязі, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 31 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. на підставі заяви ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вчинений виконавчий напис № 62918 про стягнення з [PERSON] заборгованості за укладеним з ТОВ СС Лоун, правонаступником якого є ТОВ Фінфорс на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №40071779-04 від 28 серпня 2018 року, який, в свою чергу, є правонаступником ТОВ «СС Лоун» на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №28/1220-01 від 28 грудня 2020 року, кредитним договором № 252645-А від 24 квітня 2018 року на «ФК «Онлайн Фінанс» в розмірі 6\~097,10 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 2000,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1157,10 грн.; заборгованості по штрафам і пеням 1740,00 грн., за період з 28 грудня 2020 року по 10 березня 2021 року, а також 1200,00 грн. за вчинення цього виконавчого напису на підставі ст. 13 ЗУ «Про нотаріат» (а.с.15). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. 04 жовтня 2021 року відкрите виконавче провадження № 67003473 з примусового виконання виконавчого напису № 62918, вчиненого 31 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 6\~097,10 грн. (а.с.16,17). Одночасно судом встановлено, що 24 квітня 2018 року ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] укладений\~електронний договір надання коштів у позику № 252645-А на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с.11-13), на умовах якого фінансова компанія надає позичальнику фінансову послугу на умовах фінансового кредиту, з встановленою сумою кредиту у розмірі 400 грн. з відсотковою ставкою фіксованою у розмірі 1,33 % в день, річною відсотковою ставкою у розмірі 478,8% з припиненням його дії в день повернення позичальником заборгованості(а.с.22-30). Відповідно, належить дійти висновку, що заявник звернувся до нотаріуса за вчинення виконавчого напису за заборгованістю, що виникла за зобов`язаннями, строк виконання яких не сплинув, а тому суд приходить до висновку про недотримання вимог ст. 257 ЦК України в частині підтвердження стягувачем заявлені вимоги в межах строку позовної давності. Крім того, відповідачем не надано ні виписки по клієнтському рахунку позивача, ні інших первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували порушення позивачем виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, як і не надано доказів на підтвердження підстав нарахування заявленої суми за період з дня отримання кредиту і до дня набуття права вимоги на цю суму в 6\~097,10 грн., тобто на 28 грудня 2020 року, з огляду на те, що розрахунок про нарахування такої суми суду не представлений, з урахуванням зазначення у спірному виконавчому написі нотаріуса до стягнення штрафів і пені, що не є безспірною сумою, а тому, суд приходить до висновку, що заборгованість за стягненням якої відповідач звернувся до приватного нотаріуса в порядку вчинення виконавчого напису не є безспірною. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку\~(підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк\~«Приватбанк»\~про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а)\~оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);\~б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів поданих відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» не міститься оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, як і не надані суду будь-які докази взагалі наявності чинного договору. Відповідно, виконавчий напис вчинено з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо форми правочину, за яким передбачена можливість вчинення такого напису, а також щодо змісту документів стягувача на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.п.1, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: \~ \~ \~ \~1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; \~ \~ \~ \~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В підтвердження визначення розміру судових витрат та суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката суду у позовній заяві наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. у відповідності до умов договору про надання правничої допомоги №11/10/2021 від 11 жовтня 2021 року укладеного між адвокатом Непочатих В.В. та позивачем, в якому зазначена сума гонорару адвоката, яка виплачується авансом у розмірі 100% від суми гонорару у розмірі 5000 грн., а також надана копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, належним чином оформлений, копії квитанцій АТ «Приватбанк» від 06 жовтня 2021 року з поповнення карткового рахунку на ім`я [PERSON] у розмірі 2000 грн. та 3000 грн. за вищевказаним договором про надання правової допомоги, що є належними і допустимим доказами та підтверджено сплату позивачем адвокату Непочатих В.В. грошових коштів у розмірі 5000 грн., що є співмірною оплатою послуг адвоката з урахуванням проведеної ним роботи, обсяг якої зазначений у позовній заяві, а тому на переконання суду заявлена сума судових витрат обґрунтована та підлягає стягненню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved