Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що 04 серпня 2010 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Перемоги № 31 в с. Локнисте Менського району Чернігівської області. Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане домоволодіння, проте нотаріус у його видачі відмовив у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Перемоги № 31 в с. Локнисте Менського району Чернігівської області після смерті [PERSON] Позивач, будучи повідомленим належним чином, в судове засідання не зявився, в своїй позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області, будучи повідомленим належним чином, в судове засідання не зявився, направив до суду листа, в якому просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим належним чином, в судове засідання не зявилася, причин своєї неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи лише за її участю не заявляла. За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено судом, станом на 15.04.1991 року домоволодіння по вул. Перемоги, 31 в с. Локнисте Менського району Чернігівської області мав статус колгоспного двору, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області № 1-15/946 від 05.10.2017 року, головою якого була [PERSON], яка проживала та була зареєстрована за даною адресою по день смерті 04.08.2010 року, інших членів домогосподарства не має. Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військові службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином, право власності на майно колгоспного двору, що розташоване в с. Локнисте Менського району Чернігівської області по вул. Перемоги, буд. 31 після його припинення збереглось за [PERSON]. З довідки виконкомом Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області від 05.10.2017 року № 01-15/943 встановлено, що на день своєї смерті 04.08.2010 року [PERSON] проживала одна. За життя, а саме 21.06.2000 року, [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своє смерті зробила розпорядження, що все її майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, вона заповідає [PERSON]. 30.08.2001 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну частку (пай) в КСП «Маяк» с. Локнисте розміром 3,57 га згідно сертифіката серії ЧН № 0309710 виданого Менською районною державною адміністрацією заповіла [PERSON]. У розумінні ст. 1254 ЦК України, заповіт від 30.08.2001 року скасував заповіт від 21.06.2000 року в частині земельної частки (паю), а тому позивач за заповітом від 21.06.2000 року прийняв спадщину після смерті [PERSON], окрім земельної частки (паю) в КСП «Маяк» с. Локнисте розміром 3,57 га згідно сертифіката серії ЧН № 0309710 виданого Менською районною державною адміністрацією. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до Менської районної нотаріальної контори, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2679/02-31 від 05 жовтня 2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок 31, що розташований в селі Локнисте Менського району Чернігівської області, вулиця Перемоги, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с. 35). Згідно звіту про оцінку майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Чернігівська область, Менський район, с. Локнисте, вул. Перемоги, 31 вбачається, що його ринкова вартість складає 9095,00 грн. (а.с. 15-23). Дослідженням технічного паспорту, виготовленого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, встановлено, що будівництво спірного будинку з надвірними будівлями завершено, будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, сарай Б-1, погріб В-1. Враховуючи, що позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] і вважається таким, що прийняв спадщину, суд вважає можливим визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Перемоги № 31 в с. Локнисте Менського району Чернігівської області як успадковане після смерті [PERSON].

Outcome: approved