Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

У квітні 2018 року Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про виселення з незаконно займаної кімнати в гуртожитку. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що КП «Жилсервіс-5»ДМР є балансоутримувачем будинку [ADDRESS]. 02 лютого 2018 року під час перевірки житлового фонду по розпорядженню голови Дніпровської міської ради був виявлений факт незаконного вселення громадянки [PERSON], відповідача по справі, в кімнату [NUMBER] гуртожитку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Так, в порушення вимог закону, відповідачка на обліку потребуючих поліпшення житлових умов в Органі місцевого самоврядування у 2017-2018 роках не перебувала, та й не могла перебувати, так як до 24.01.2018 року [PERSON] була зареєстрована та проживала у кімнаті [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS], тобто поліпшення житлових умов не потребувала. В свою чергу, [PERSON] шляхом шахрайських дій, по підробленому ордеру, без будь-яких законних підстав, самоправно захопила кімнату [NUMBER], що належить територіальній громаді міста. Так, 05.12.2017 року при зверненні відповідачки до КП «Жилсервіс-5»ДМР стосовно реєстрації в кім. [NUMBER], було надано сумнівний ордер № 191 від 08 грудня 2010 року, який виданий громадянці [PERSON], [INFO], що не є членом сім'ї [PERSON]. Крім того, [PERSON] не могла бути вписаною одночасно в два ордери на кім. [NUMBER], та кім. [NUMBER] на протязі семи років проживання в даному гуртожитку. Відповідно Довідки КП «Жилсервіс-5» ДМР особовий рахунок на кімнату [NUMBER] відкритий 01.01.2013 року на одну людину [PERSON], і у листопаді 2017 року закритий у зв'язку зі смертю основного наймача кімнати. Отже, відповідачка ніколи не була вписана в ордер до [PERSON], та не була членом її родини (сім'ї). Зважаючи на зазначене, самоправне заволодіння, реєстрація та укладання договору найму в кім. [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS] відбулося без будь-яких законних підстав. У зв'язку з цим, просили суд виселити [PERSON] з незаконно зайнятої кімнати [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS], без надання іншого житла. Ухвалою судді від 12 квітня 2018 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 травня 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою судді від 20 серпня 2018 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, треті особи: Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням. Представник Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній посилається на те, що позовні вимоги Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради не містять будь-яких посилань на порушення, невизнання або оспорювання [PERSON] прав, свобод чи інтересів позивача. Зазначили, що 08.12.2010 року [PERSON] вселила відповідачку [PERSON] до кімнати [NUMBER] у будинку [ADDRESS], що підтверджується корінцем з ордеру на жилу площу у гуртожитку № 191 та відповідає вимогам чинного житлового законодавства. У зв'язку з цим просили відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради. Представник третьої особи - Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Представник третьої особи - Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подали заяву, в якій просили розглядати справу без участі їх представника та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради є балансоутримувачем гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-15). 02 лютого 2018 року під час перевірки підстав для проживання мешканців гуртожитку за адресою: [ADDRESS], виявлено, що відповідач [PERSON] вселена у кімнату [NUMBER] незаконно, про що складено відповідний акт (а.с. 18). В подальшому, на підтвердження вказаного факту, позивачем було з'ясовано, що 05 грудня 2017 року між Комунальним підприємством «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради в особі директора [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої, укладено Типовий договір № 192/05/12 найму житлового приміщення у гуртожитках комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, відповідно до умов якого відповідачці надано в користування кімнату [NUMBER] в будинку [ADDRESS] (а.с. 12). В той же час, як зазначає позивач, [PERSON] на обліку потребуючих поліпшення житлових умов в Органі місцевого самоврядування у 2017-2018 роках не перебувала, та й не могла перебувати, так як до 24.01.2018 року була зареєстрована та проживала у кімнаті [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS], тобто поліпшення житлових умов не потребувала. Даний факт підтверджується й матеріалами справи, зокрема Ордером на жилу площу № 74, виданим 28 липня 1993 року [PERSON] на право заняття із сім'єю у складі трьох осіб ([PERSON], [PERSON].) кімнати [NUMBER] у гуртожитку [ADDRESS], картою реєстрації [PERSON], відміткою про місце проживання у паспорті громадянина України серії [NUMBER], згідно яких місце проживання відповідачки [PERSON] з 19 березня 2002 року по 24 січня 2018 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS], кімн. [NUMBER] (а.с. 7-8, 9). Відповідно до ст. 127 ЖК Української РСР, п. 2 Положення про гуртожитки, гуртожитки призначаються лише для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання. Згідно п.10 Розділу 1 «Положення про гуртожитки» жила площа в гуртожитках не надається особам, які забезпечені житлом у тому самому населеному пункті, де зареєстровано гуртожиток. Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» указав, що, вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з'ясовувати, крім інших питань, і питання щодо видачі відповідно до Положення ордера на зайняття жилої площі в гуртожитку. Згідно із ч. 2 ст. 128, ст. 129 ЖК Української РСР, ч. 1 п. 10 Положення на підставі спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер. Крім того, єдиною підставою для вселення у житлове приміщення є ордер, який видається виконавчим органом місцевої ради на підставі рішення про надання житлового приміщення у будинках громадського чи державного житлового фонду. Ордер на жиле приміщення є адміністративним актом, що видається виконавчим органом місцевого самоврядування до компетенції якого входить вирішення питань, пов'язаних з наданням житлових приміщень (ст.58 ЖК УРСР). Так, встановлено, що 05.12.2017 року при зверненні [PERSON] до КП «Жилсервіс-5» ДМР стосовно реєстрації в кімнаті [NUMBER] було надано ордер № 191 від 08 грудня 2010 року, який виданий громадянці [PERSON], [INFO], та в якому взагалі не вказано родинний зв'язок останньої з відповідачкою (а.с. 6). В той же час, згідно довідки КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради від 03.04.2018 року на ім'я [PERSON] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], кімн. [NUMBER], був відкритий особистий рахунок № [NUMBER] у КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, який на теперішній час недійсний (а.с. 25). Таким чином, суд вважає, що посилання позивача на недійсність відомостей, зазначених у вищевказаному ордері, які призвели до неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення [PERSON], знайшли своє підтвердження та є безспірними. Відповідно до ст. 59 ЖК УРСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючи дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Згідно до положень ст. 117 ЖК України у разі визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачка [PERSON] користується житловою кімнатою [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS] без належних на те правових підстав, правомірність її вселення до вказаних кімнат гуртожитку нічим не підтверджено, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved