Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Київської міської ради, треті особи: Оболонська районна в м.Києві державна адміністрація, [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач більше ніж 25 років постійно проживає у будинку [ADDRESS], регулярно сплачує усі витрати, пов'язані з утриманням будинку. Володіння таким будинком є добросовісним, оскільки нерухомість не належить на праві власності іншій особі або територіальній громаді. Позивач володіє будинком відкрито, своє володіння не від кого не приховує. Будинок перебуває у володінні та користування позивача з 1989 року після смерті її батька. Також в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на рішення виконкому Пуща-Водицької селищної ради, яким узаконено перебудову житлового будинку приватної забудови [ADDRESS], та лист Оболонської РДА про можливість присвоєння вказаному будинку поштової адреси: [ADDRESS]. За таких обставин, позивач просить визнати за нею право власності на будинок за адресою: [ADDRESS]. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначили, що до 1988 року на місці вказаного будинку знаходився гараж та літня кухня, якими користувалися батьки позивача. З 1989 року будівля була перебудована у житловий будинок, де почала проживати позивач. Будинковолодіння по [ADDRESS] належало на праві власності родичам позивача. Позивач намагалася визнати за собою право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування, однак будинку не була присвоєна поштова адреса. Також позивача намагалася зареєструвати за собою право власності на вказаний будинок у позасудовому порядку шляхом звернення до Державної реєстраційної служби, проте оскільки вона не має прав на земельну ділянку, їй також було відмовлено. Представник відповідача у судовому засіданні у вирішенні заявлених позовних вимог поклався на розсуд суду, зазначив, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених прав. Представник третьої особи Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації у судовому засіданні зазначила, що адміністрація не наділена повноваженнями по розпорядженню земельною ділянкою, на якій розташований будинок. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Вказала, що на підставі мирової угоди за [PERSON] визнано право власності на 63/100 будинковолодіння по [ADDRESS], до складу якого увійшов спірний будинок. Даний будинок самочинно переобладнаний з гаража у житловий будинок, перебуває у володінні власників будинковолодіння по [ADDRESS], позивачу було надано дозвіл на користування таким будинком. Крім того, з 2001 року позивач зареєстрована за іншою адресою, що взагалі виключає давність та безперевність користування будівлею. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] з 28 вересня 1978 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На підставі заяви позивача виконавчим комітетом Пуща-Водицької селищної ради Подільського району м. Києва від 05 червня 2001 року № 69 вирішено узаконити перебудову житлового будинку приватної забудови ([PERSON]) [ADDRESS], загальною площею 46,9 кв.м. (а.с. 16 т.І) Відповідно до акту обстеження житлових умов домоволодіння по [ADDRESS], складеного КП «Оболоньжитлоексплуатація» 19 січня 2007 року, у житловому будинку під літерою «К» домоволодіння [ADDRESS] проживає [PERSON] разом зі своєю родиною з 1988 року. З метою поліпшення житлових умов вказаний будинок було обкладено цеглою, в ньому прокладена каналізація, будинок газифіковано, електрифіковано. Будинок складається з двох кімнат, кухні, санвузлу, не межує ні з яким іншим будинок, має окремий дах та вхід. (а.с. 17 т. І) Згідно з листом Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації від 09 лютого 2011 року адміністрація просить Київське МБТІ надати висновок про можливість присвоєння окремої поштової адреси житловому будинку під літерою «К» по [ADDRESS]. Запропонована поштова адреса: [ADDRESS]. Відповідно до листа Київського МБТІ від 05 червня 2014 року житловий будинок [ADDRESS] на праві власності не реєструвався. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] під час допиту у судовому засіданні підтвердили, що з 1986 року позивач разом з родиною проживає у будинку [ADDRESS]. Володіння позивача будинком є відкритим, безперервним. Оформити право власності не може у зв'язку з конфліктом з родичами. У відповідності до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Умовою набуття права власності на житло за набувальною давністю є добросовісне заволодіння майном на законних підставах. Цій умові відповідають випадки, коли володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужим житлом, не знав про обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужим майном і які не залишали сумніву в правомірності набуття майна. За приписами п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Отже, право власності за набувальною давністю може бути визнано лише з 01 січня 2011 року. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 липня 2013 року «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач відповідно до положень ст. 344 ЦК України, є такі: - майно може бути об'єктом набувальної давності;- добросовісність володіння; - відкритість володіння; - давність володіння та його безперервність; - відсутність інших осіб, які претендують на це майно; - відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Як убачається з матеріалів справи, протягом тривалого часу у будинковолодінні [ADDRESS] проживали члени родини [PERSON] та співвласники інших будинків, які увійшли до складу такого будинковолодіння. Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 29 червня 2000 року у справі за позовами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частку будинковолодіння затверджено мирову угоду, відповідно до якої, зокрема, за [PERSON] визнано право власності на 63/100 частки будинковолодіння під [ADDRESS], йому виділені приміщення, що позначені на поетажному плані під №№ 4-3 жила кімната площею 14,5 кв.м., 1-3 жила кімната площею 14,0 кв.м., 4-5 жила кімната, площею 11,9 кв.м., 4-2 кухня - 9,7 кв.м., 4-1 передня кімната - 10,9 кв.м., 4-4 кімната - 96 кв.м. (а.с. 104-105 т. І) До участі у цій справі в якості третьої особи було залучено [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 29 червня 2000 року залишено без змін. Апеляційним судом міста Києва встановлено, що на час постановлення оскаржуваної ухвали, а саме: 29 червня 2000 року, будинку [ADDRESS] не існувало, приміщення згідно з технічним паспортом 1986 року зареєстроване як гараж, який не був власністю [PERSON] (а.с. 32-35 т. ІІ) Такі обставини також підтверджуються копією технічного паспорту за 1986 рік, долученої до матеріалів справи. (а.с. 112-114 т. І) Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], складений Київським МБТІ 04 липня 2003 року, житловий будинок під літерою «К» є самочинним будівництвом. Згідно з листом Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 09 лютого 2015 року окрема житлова адреса «[ADDRESS]» житловому будинку не присвоювалася. За роз'ясненнями п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 5, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Таким чином, спірний житловий будинок входить до складу будинковолодіння [ADDRESS], яке належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі затвердженої судом мирової угоди або їхнім спадкоємцям. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. (ст. 33 ЦПК України) Залучена до участі у справі в якості відповідача Київська міська рада права позивача не порушила, оскільки спірний житловий будинок та в цілому будинковолодіння у комунальній власності міста не перебувають. Позов до вищевказаних фізичних осіб або їхніх правонаступників позивачем не заявлений, під час розгляду справи позивач не заявила про залучення вказаних осіб до участі у справі в якості співвідповідачів. За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Outcome: dismissed