Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до туристичного агентства «Деллас Тур» із позовом «про стягнення матеріальної та моральної шкоди». Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.02.2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, стягнуто з туристичного агентства «Деллас Тур» на користь [PERSON] суму матеріальних збитків у розмірі 55006 грн. та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також 551,20 грн. на користь держави у відшкодування судового збору. Заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ухвалою суду від 17.08.2016 року скасовано та призначено до судового розгляду. Позивач неодноразово, останній раз - 18.09.2018 року, уточнював свої позовні вимоги, розраховуючи суму позову в еквіваленті долара США гривні, станом на дату проведення засідання, та заявляючи свої вимоги саме до співвідповідачів Приватне підприємство «Деллас Тур», Приватне підприємство «Деллас» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел», просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» на свою користь суму матеріальних збитків у розмірі 2200 доларів США, що на 18.09.2018 року розрахував як суму еквівалентну 61878,86 грн., моральну шкоду - у розмірі 50000 грн. Свої уточнені позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що в січні 2015 року він звернувся до туристичного агентства «Деллас Тур», що є посередником туристичного оператора ТОВ «Ньюз Тревел» з метою придбання туристичних послуг - з організації проведення туристичного туру до Шрі Ланки, який повинен був відбутися в період з 18.01.2015 року по 27.01.2015 року. 13.01.2015 р. між ним та директором туристичного агентства «Деллас Тур» було досягнуто усної домовленості щодо умов надання туристичних послуг. 13.01.2015 року на виконання договору про надання туристичних послуг та в якості оплати за туристичну послугу позивачем були сплачені грошові кошти в сумі 2200 доларів США та 3350 грн. Директор туристичного агентства «Деллас Тур» йому повідомила, що ТОВ «Ньюз Тревел» не виконуватиме взятих на себе зобов'язань, оскільки всі тури, починаючи з 17.01.2015 року, анулюються і відправка туристів на відпочинок зупиняється. 13.02.2015 року він прийшов до офісу відповідача з заявою про повернення йому грошових коштів сплачених за тур, але отримав відмову навіть в прийнятті цієї заяви. 09.07.2018 року позивачу повернено комісію та візовий збір за послуги по турпакету до Шрі-Ланки у розмірі 3952 грн. 36 коп. Вважає, що йому завдані матеріальні збитки на суму 2200 доларів США підлягають повному відшкодування як вартість туристичного пакету який він сплатив у повному обсязі, а тому просить винести рішення про задоволення його вимог виходячи із еквіваленти суми в доларах США до гривні, на час винесення рішення, та стягнути саме з відповідача № 3 у відшкодування завданої моральної шкоди суму 50000 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі пояснив, що він проживає разом із братом інвалідом за яким доглядає, сам є пенсіонером, гроші сплачені відповідачу № 3 за туристичну путівку для нього є значними та він розраховував здійснити подорож про яку мріяв, несподівані для нього дії відповідача № 3 по ненаданню послуг стали для нього великим потрясінням, а коли він дізнався що і гроші вони не повертають, взагалі втратив спокій, дуже хвилювався, відвідував відповідач № 1 та відповідача № 2 , вимушений був докладати значні зусилля для повернення належних йому грошей за не отримані послуги, втрачати час. Кожне судове засідання для нього нове хвилювання, що негативно впливає на його самопочуття. Крім того все це ніяк не вирішиться протягом тривалого часу а саме з січня 2015 року, тобто вже більше трьох років він не може повернути значимі для нього гроші, що також завдає йому моральні страждання. А тому вважає що саме сума 50000 гривень є відповідною до тих страждань які він зазнав та зазнає. Відповідач № 2 та № 1 відшкодували йому гроші понесені ним та сплату туристичних послуг та оформлення віз, тому будь-яких позовних вимог до них він не має. Просить стягнути з винного відповідача № 3 сплачену суму 2200 доларів США, за курсом НБУ на час винесення судового рішення та задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, пояснив, що на час судового засідання, просить винести рішення яким задовольнити позов у повному обсязі, виходячи із наявних доказів зарахування саме відповідачем № 3 суми 2200 доларів США за туристичну путівку від позивача як споживача туристичних послуг. Відповідач № 1 Приватне підприємство «Деллас Тур» та відповідач № 2 Приватне підприємство «Деллас» подали заперечення на позовні вимоги [PERSON], зазначив, що здійснювали послуги щодо оформлення продажу туристичних послуг які надавалися саме відповідача № 3 - ТОВ «Ньюз Тревел» на підставі агентського договору, відповідно до якого вони отримували винагороду по укладанню туристичних договорів на предмет надання послуг третім особам. Тому, вартість турпродукту, крім комісії та візового збору за послуги по турпакету до Шрі-Ланки, слід стягувати саме з ТОВ «Ньюз Тревел». В судовому засіданні представник відповідача № 1 та відповідача № 2 підтвердила, що станом на 18.09.2018 року ПП «Деллас Тур» та ПП «Деллас» сплатило отримані кошти від позивача за туристичні послуги та за агентський збір, а суму 2200 доларів США була перерахована продавцю туристичних послуг - відповідачу № 3 ТОВ «Ньюз Тревел». Самостійно вони зверталися до відповідача № 3 з питання повернення переведених грошових коштів платнику [PERSON], але позитивного вирішення цього питання досягнути не вдалося. Представник відповідача № 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечення проти позову до суду не подавав. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В січні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача - туристичного агентства «Деллас Тур», ліцензія АВ № 467467 від 13.07.2009 року, з метою придбання туристичних послуг - з організації проведення туристичного туру до Шрі Ланки, який повинен був відбутися в період з 18.01.2015 року по 27.01.2015 року. 12.01.2015 року між ТОВ «Ньюз Тревел», як туроператором, від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору № 0226/7 від 26.02.2014 року діє ПП «Деллас» в особі ПП «Деллас Тур», з однієї сторони та [PERSON], як туристом, з іншої сторони, укладено договір на туристичне обслуговування № 01. Відповідно до п. 2.2 вказаного договору, турагент, за встановлену цим договором плату, відповідно до замовлення туриста, зобов'язується забезпечити бронювання та надання туристу комплексу послуг, а турист зобов'язується на умовах цього договору прийняти та оплатити турагенту вартість замовленого турпродукту. Всі грошові кошти, що надходять на рахунок турагента від туриста, з подальшим перерахуванням їх на рахунок туроператора, належать виключно туроператору та його партнерам, і довірені турагенту лише до повного розрахунку за наданні послуги. 13.01.2015 року на виконання договору про надання туристичних послуг та в якості оплати за туристичну послугу позивачем були сплачені грошові кошти в сумі 2200 доларів США та 3350 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 26 від 13.01.2015 року (а. с. 8). 16.01.2015 року на офіційному інтернет-порталі туроператора ТОВ «Ньюз Тревел» з'явилась інформація про те, що останній не виконуватиме взятих на себе зобов'язань, оскільки всі тури починаючи із 17.01.2015 р. анулюються і відправка туристів на відпочинок зупиняється. 13.02.2015 р. позивач прийшов до офісу відповідача з заявою про повернення йому грошових коштів сплачених за тур, але отримав відмову. В цей же день позивач направив свою заяву на адресу «Деллас Тур» рекомендованим листом «пріоритетне». Однак, лист йому було повернуто у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а. с .10). Згідно агентського договору № 0226/7 від 26.02.2014 року, укладеного між ПП «Деллас» в якості турагента та ТОВ «Ньюз Тревел» в якості оператора, на здійснення операторської діяльності, ПП «Деллас» зобов'язується за винагороду здійснювати посередницьку діяльність по укладенню туристичних договорів на предмет надання послуг третім особам (а. с. 27 - 32). Відповідно до договору доручення № 3 від 05.03.2014 року, ПП «Деллас», яке є турагентом і діє від імені ТОВ «Ньюз Тревел» на підставі агентського договору та Дніпродзержинська філія ПП «Деллас Тур», останнє за дорученням та в інтересах довірителя ПП «Деллас» зобов'язується здійснювати посередницьку діяльність по укладенню туристичних договорів на предмет надання послуг третім особам (а. с. 33 - 34). Зокрема, у відповідності до п. 3.2.1., 3.2.2., 3.2.3. агентського договору та п. 1 договору доручення турагент зобов'язався своєчасно замовляти турпродукт шляхом подання туроператору замовлення у письмовій формі по факсу чи в інший спосіб, що встановлений договором; укладати договори на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами) від імені ТОВ «Ньюз Тревел» та за вартістю, встановленою туроператором чи іншої, узгодженої з ним, здійснювати туроператору переказ вартості турпродукту в порядку, визначеному в розділі 4 договору. На підтвердження виконання замовлення позивача, ПП «Деллас Тур» направило ТОВ «Ньюз Тревел» рахунок-фактуру № SF-286875 від 12.01.2015 року без врахування вартості візового оформлення документів (а. с. 40), та сплатило, відповідно до платіжного доручення № 1 ПАТ «Райффайзен банк Аваль» від 13.01.2015 року 38557,64 грн. (еквівалент 2200 доларів США), що є вартістю турпродукту (а. с .41). Таким чином, грошові кошти [PERSON] у розмірі 2200 доларів США, в перерахунку до еквівалентної суми на день переказу, були перераховані відповідачу № 3 ТОВ «Ньюз Тревел» для виконання замовлення позивача, крім комісії турагента, що склала 2884,26 грн., яка залишилась у турагента. Додатково ПП «Деллас Тур» було подано документи позивача в консульський візовий центр на отримання віз та сплачено вартість візи в розмірі 1068,00 грн. Дана ціна визначена офіційно на сайті Посольства Шрі Ланки. Підтвердженням оплати і наданні послуги по отриманню візи є наявність віз (а. с .43 - 44). Як встановлено в ході судового розгляду, відповідачем ПП «Деллас Тур» згідно до платіжного доручення № 297 від 09.07.2018 року сплачено 3952,36 гривень на відшкодування понесених витрати по сплаті комісії тур агента та вартість віз. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або інші документами (розрахунковий документ). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договори, укладені між ТОВ «Ньюз Тревел» та ПП «Деллас» та між ПП «Деллас» та ПП «Деллас Тур» є договорами, на підставі яких ПП «Деллас» та ПП «Деллас» здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту ТОВ «Ньоз Тревел». Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про туризм» туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. В силу ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). Відповідно до частини другої ст. 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. Частиною першою ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про туризм» суб'єкт туристичної діяльності зобов'язаний надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором та відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані туристам. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 2 та ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що, якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Згідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також ч. 1 ст. 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законодавством. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, відповідно чинного законодавства. П. 7.1 ст. 7 агентського договору передбачено, що у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) своїх зобов'язань за договором однією з сторін, сторона, що порушила своє зобов'язання, несе відповідальність відповідно до законодавства. Майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Судом встановлено, що порушення законодавства в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги відбулось з вини туроператора - ТОВ «Ньюз Тревел», тому відповідальність за дане порушення не може нести інший суб'єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж вказаний туроператор. Таким чином, у відповідача № 3 ТОВ «Ньюз Тревел» перед [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 2200 доларів США, що станом на момент розгляду справи за курсом НБУ становить суму, виходячи із еквіваленту 2812,6754 грн. за 100 доларів США, та складає суму 61878,86 грн., а тому заявлена позивачем сума на відшкодування вартості туристичної путівки в сумі 62992 гривень 00 копійок підлягає частковому задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що в ході судового розгляду позивачем, який має від більше 80 років (а.с. 121), є пенсіонером, проживає разом із братом інвалідом, який потребує постійний догляд, не має іншого доходу, сума 2200 доларів США є значною, в порівнянні з прожитковим мінімумом на одну особу, та враховуючи час який позивач витрачає на захист свого порушеного та оспорюваного права, вважає доведеним під час судового розгляду наявність заявленого морального страждання яке ніс та несе по час розгляду справи позивач, яка полягала в суттєвих емоційних стражданнях, пов'язаних з невиконанням договору про надання туристичних послуг та необхідністю докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Але заявлені позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 гривень, суд вважає такими що підлягають частковому задоволенню, враховуючи обсяг порушених прав та виходячи із співмірності заявлених вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно до п. 5 вказаної постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні Суд, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховує вимоги розумності та справедливості. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача по справі щодо стягнення моральної шкоди потрібно задовольнити частково на суму 20000 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 28.03.2015 року, яка була чинна на той момент, тому такий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Оскільки заявлені позовні вимоги майнового та немайнового характеру, то, згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ТОВ «Ньюз Тревел» на користь держави, слід стягнути 3524 грн.

Outcome: partial