Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] , та зняти його з реєстрації за вказаною адресою; встановити факт, що [PERSON] [INFO] постійно не проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] на час відкриття спадщини, а саме [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 17 жовтня 1964 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. 15 вересня 1986 року виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради народних депутатів [PERSON] було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння щодо 13/20 частин домоволодіння [ADDRESS] . На підставі даного свідоцтва право власності на 13/20 частин домоволодіння було зареєстровано за [PERSON] Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації. У тому ж домоволодінні позивачу належить 7/20 частин домоволодіння. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. У домоволодінні [ADDRESS] частин якого належить позивачу за свідоцтвом про право на спадщину від 24.02.1989 року, та в якому на момент смерті був зареєстрований та проживав її чоловік, [PERSON] , згідно довідки Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 18.09.2020 року № 14/5-10895, станом на дату його смерті - [INFO] були зареєстровані: позивач [PERSON] [INFO] , дружина спадкодавця; [PERSON] , [INFO] , син позивача та спадкодавця; [PERSON] , [INFO] , син позивача та спадкодавця; [PERSON] , [INFO] , онук позивача та спадкодавця. Проте, син позивача та спадкодавця, [PERSON] [INFO] хоча і зареєстрований у даному домоволодінні № 29 з 10.02.1987 року, однак з 1994 року за даною адресою не проживає, адже того ж 1994 року виїхав на заробітки до Російської Федерації та до України не повернувся, родинних відносин із позивачем та спадкодавцем не підтримував і не підтримує на даний момент. З приводу реєстрації місця проживання [PERSON] позивач змушена звертатись до суду із позовом про визнання його таким, що втратив право проживання, зняття з реєстрації та визнання таким, що не проживав за однією адресою із спадкодавцем на момент прийняття спадщини, адже реєстрація його за відсутності фактичного проживання порушує її права на отримання житлової субсидії, на сплату належних (в тому числі комунальних) платежів за кількістю осіб, які фактично проживають, та на отримання свідоцтва про право на спадщину з урахуванням кола законних спадкоємців. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. Крім цього зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав письмові пояснення, в яких вказав, що проти задоволення позову не заперечує та підтверджує викладені в ньому обставини. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи та допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 17 жовтня 1964 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) зареєстрували шлюб у Будинку одруження м. Дніпропетровська, про що було зроблено відповідний актовий запис № 3428 (а.с. 8). 15 вересня 1986 року [PERSON] було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 9). Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.1989 року вбачається, що [PERSON] є власницею 7/20 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 10). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 15 травня 2020 року Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що було зроблено відповідний актовий запис № 1340 (а.с. 13). В будинку [ADDRESS] , окрім позивачки зареєстровані: [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] , відповідно до довідки від 18.09.2020 року № 14/5-10895 (а.с. 15). Крім цього, факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується відповіддю з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 29.12.2020 року (а.с.53). Проте, [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 1994 року, що підтверджується актом обстеження домогосподарства від 29.09.2020 року, який підписано свідками та головою квартального комітету (а.с. 16). Крім того, вищевказані обставини, щодо не проживання відповідача за місцем своєї реєстрації довгий час, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач дійсно не проживає за місцем своєї реєстрації з 1994 року, а належних доказів зворотного суду не представлено. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно же з ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на вищевказані положення чинного законодавства, позивачка, як співвласник вищевказаного будинку, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності і розпоряджання своїм майном. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації, а його реєстрація чинить власникові перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] зі зняттям його з реєстрації за вказаною адресою. З урахуванням зазначених обставин, позивачка просила встановити факт, що [PERSON] [INFO] постійно не проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] [INFO] на час відкриття спадщини, а саме [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, оскільки судом вище встановлено, що відповідач з 1994 року не проживає в будинку [ADDRESS] , суд вважає можливим встановити факт, що [PERSON] [INFO] постійно не проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] [INFO] на час відкриття спадщини, а саме [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved