Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до відповідачки з вказаним позовом посилаючись на те, що остання 25.04.2014 року отримала від нього у борг 720000 російських рублів. Вказані грошові кошти зобов'язалася повернути не пізніше 01.09.2014 року, проте, до теперішнього часу не повернула. В зв'язку з викладеним просив стягнути з відповідачки борг у розмірі 255664,80 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 777,50 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 15936,43 грн. та судові витрати в розмірі 2723,78 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявою просив їх справу розглянути у його відсутність. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка та її представник в судове засідання не з'явилися про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд не приймає до уваги клопотання [PERSON] про відкладення судового засідання в зв'язку з неможливістю прибуття до суду її представника, оскільки як вбачається з доручення вона уповноважила на ведення справи трьох представників, один з яких, згідно відмітки канцелярії, суду здав клопотання в день судового засідання. За відсутності заперечень з боку позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч.1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Як вбачається з Розписки від 25 січня 2014 року [PERSON] отримала в борг від [PERSON] 720000 російських рублів, які зобов'язалася повернути 01.09.2014 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі викладеного суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До теперішнього часу відповідачка не повернула борг позивачу Згідно з правилом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню і з відповідачки має бути стягнуто на користь позивача заборгованість за договором позики від 25.04.2014 року у сумі (720000 російських рублів сума позики) х (0,35509 грн. вартість одного російського рубля за офіційним курсом НБУ станом на день виконання зобов'язання 01.09.2014 року) = 255664,80 грн. сума боргу за договором позики. Курс НБУ суд визнає загальновідомою обставиною яка не підлягає доказуванню на підставі ч. 2 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір 3% річних в межах заявлених позовних вимог з 01.09.2014 року по 08.10.2014 року (37 днів) становить (255664,80 грн. (сума боргу за договором позики) х (0,03 (3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання ) х (37 днів прострочення) / (365 днів у році) = 777,50 грн. В частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки такі втрати розраховуються тільки щодо грошових зобов'язань вражених в національній валюті України - гривні. Таким чином розмір заборгованості відповідачки перед позивачем складає 255664,8 грн. (розмір боргу) + 777,5 грн. (розмір відсотків) = 256442,3 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог має бути стягнуто 2564,42 грн. судового збору.

Outcome: partial