Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідача про стягнення аліментів, у якому просить, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, щомісячно стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. на її користь на утримання доньки [PERSON] з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача щомісячно аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з березня 2012 року вона почала проживати однією сімєю з відповідачем [PERSON] 31 липня 2015 року у них народилася донька [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач спочатку надавав незначну допомогу на утримання дитини, але згодом перестав матеріально допомагати. У звязку із чим позивач вимушена звернутися до суду. Позивач надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами за наявними у справі доказами, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Відповідач також надав до суду заяву, у якій не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн. та заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивача. Також у матеріалах справи міститься відзив відповідача на позовну заяву, у якій останній посилається на те, що він постійно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а також несе витрати на оплату комунальних послуг, що надаються за адресою, де мешкає позивач з двома малолітніми дітьми. Розмір його заробітної плати складає 3723 грн. на місяць та при цьому він має на утриманні непрацездатну матір, яка отримує мінімальний розмірі пенсії. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. 31 липня 2015 року у них народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 676808, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.9). На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180\~СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181\~СК України визначено, що\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог. За правилами ст. 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що cуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. (ч. 2 ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного. Враховуючи, що дитина проживає спільно з позивачем, яка обєктивно несе більші витрати та постійно нею опікується, враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, а також враховуючи положення ст. 184 СК України, приймаючи до уваги позицію відповідача, який не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн., суд дійшов висновку про можливість стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 02 квітня 2018 року, тобто з часу пред'явлення позовної заяви до суду, відповідно до\~ст. 191 СК України, до досягнення дитиною повноліття, у відповідності до\~ст. 180 СК України. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку\~ст. 192 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із\~ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково. Щодо позовних позивача про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку необхідно зазначити наступне. Згідно із ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої\~-\~четвертої статті\~84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Частиною 2 ст.\~84\~СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст.\~84\~СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто основною обов'язковою умовою для надання матеріальної допомоги дружині до досягнення дитиною трирічного віку є існування об'єктивної можливості чоловіка надавати таку допомогу. Ураховуючи, що відповідач у справі є особою працездатного віку та має постійне місце роботи, суд вважає, що відповідач є таким, що може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка виховує малолітню дитину, суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 02 квітня 2018 року і до досягнення [PERSON].Д. трьох років. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial