Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить зобовязати [PERSON] та [PERSON] не чинити йому перешкоди у користуванні житловим будинком №\~52 по вулиці Кучанській у селі Требухів Броварського району Київської області, позначеним на плані Д-2, та вселити його у цей житловий будинок. В обґрунтування позову зазначав, що він є власником земельної ділянки площею 0,20 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Требухів, вулиця Кучанська (колишня вулиця Червоноармійська), 52. На цій земельній ділянці розташований житловий будинок А-1, загальною площею 51,0 м2, житловою площею 16,4 м2, у якому він проживає, та житловий будинок Д-2 загальною площею 177,4 м2, житловою площею 108,3 м2, що належать йому (позивачу) на праві власності, у якому проживає його син зі своєю сімєю. У будинку А-1, де він змушений проживати на даний час, відсутнє газове опалення та водопостачання. Він позбавлений можливості користуватися належним йому житловим будинком Д-2, оскільки син з невісткою чинять йому перешкоди та не допускають його до будинку, ключів від будинку він немає. Відповідачі самовільно заселилися в будинок, їхнє місце проживання зареєстровано за іншими адресами. Разом із ними, без його дозволу, у будинку проживають незнайомі йому особи. Проти проживання сімї відповідача у будинку він не заперечує, однак за умови не порушення та не обмеження ними його прав як власника даного будинку. На неодноразові його звернення до відповідачів щодо надання йому можливості користуватися житловим будинком Д-2 останні не реагують, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у суді позов підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеному, просили суд позовні вимоги задовольнити повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечували. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суд вони не повідомили, заява про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надходила. У поданих до суду запереченнях на позов представник відповідача [PERSON] [PERSON] просив суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що у 2009 році [PERSON] побудував житловий будинок Д-2 на належній його батькові [PERSON] земельній ділянці за адресою: Київська область, Броварський район, село Требухів, вулиця Кучанська (колишня вулиця Червоноармійська), 52. Усі витрати, повязані з будівництвом, понесені відповідачем та його родиною. Значну фінансову допомогу в будівництві надавала його мати [PERSON], яка проживає та за кордоном. Після введення будинку в експлуатацію право власності зареєстровано за позивачем, оскільки йому належить земельна ділянка. За домовленістю між сторонами позивач [PERSON] повинен був подарувати цей житловий будинок своєму синові [PERSON], проте від виконання домовленостей між ними ухиляється. Після закінчення будівництва відповідач [PERSON] проживає у цьому будинку разом із своєю сімєю, дружиною [PERSON] та дітьми. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У ч. 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,20 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Требухів, вулиця Червоноармійська, 52, на даний час після перейменування вулиця Кучанська, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК\~№\~312909. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 березня 2004 року, зареєстрованим у реєстрі за №\~202, позивач [PERSON] є власником будинку А-1, що розташований за вказаною вище адресою, побудованого із дерева, загальною площею 51,0 м2, житловою площею 16,4 м2, у якому він на даний час проживає. Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №\~23272992 від 20 червня 2014 року позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №\~23272688 від 20 червня 2014 року за цією ж адресою також належить житловий будинок, позначений Д-2, загальною площею 177,4 м2, житловою площею 108,3 м2. Із довідки від 23 березня 2017 року №\~562, виданої виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрований, проживає та є власником домогосподарства №\~52 по вулиці Кучанській в селі Требухів Броварського району Київської області. Загальна площа будинку 177,4 м2, житлова площа 108,3 м2. Крім позивача [PERSON] у вказаному вище будинку ніхто зареєстрованим не значиться. Із акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 22 березня 2017 року депутатом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], видно, що позивач [PERSON] проживає в одноповерховому деревяному будинку, побудованому у 1951 році, без газопостачання. На земельній ділянці також збудовано двоповерховий будинок із водопостачанням і газовим опаленням. Оплату за комунальні послуги, що надаються до даного будинку №\~52 по вулиці Кучанській у селі Требухів Броварського району Київської області здійснює позивач [PERSON] Із висновку старшого дільничного інспектора міліції Броварського МВ ГУ\~МВС України в Київській області, затвердженого 06 листопада 2015 року, видно, що 02 листопада 2015 року до міліції надійшла заява від позивача [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу чинить йому перешкоди в користуванні житловим будинком, що знаходиться у селі Требухів Броварського району Київської області по вулиці Кучанській, 52, та належить йому (позивачу) на праві приватної власності. Між ними виник конфлікт з приводу користування колонкою з водопостачання, у результаті чого [PERSON] спровокував бійку та принижував свого батька. Опитаний [PERSON] пояснив, що між ними дійсно існують неприязні відносини, оскільки його батько [PERSON] намагається виселити його з родиною з цього будинку, який він побудував, вчиняючи при цьому незрозумілі та не логічні дії. За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16 висловив правову позицію та зазначив, що ст. 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку №\~52 по вулиці Кучанській у селі Требухів Броварського району Київської області, позначеного Д-2, у якому проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON] із дітьми, які до цього будинку його не допускають, чим чинять власникові перешкоди в користуванні належним йому на праві приватної власності нерухомим майном, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідачів у рівних частках на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved