overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У квітні 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 13205,82 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 29 червня 2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 28 лютого 2015 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 13205,82 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 5058,50 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 5767,28 грн., 1275,00 грн. пені та комісії, штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 605,04 грн. штраф(процентна складова) (а.с.5-6). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 13205,82 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У квітні 2015 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що з 12.11.2005 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім'ю. З ініціативи відповідача між ними виникають постійні сварки, свідком яких нерідко була дитина. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Подальше спільне життя її з відповідачем як подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам, які мають істотне значення. Позивач в судове засіданні позов підтримала, просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, проте пояснення давати відмовився. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2005 року (а. с. 7). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства. Позивач категорично заперечує можливість примирення та наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Дослідивши матеріали справ, суд встановив, оскільки фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, а збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У квітні 2015 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що він та [PERSON]В, є рідними братом та сестрою. Також у них був ще рідний брат [PERSON], який помер 10.08.2004 р. За свого життя їх батьки [PERSON] та [PERSON] отримали в КСП «Йосипівське» сертифікати на право на земельні частки(паї). 11.06.1997 р. помер їх батько, 09.05.1998 р. померла їх мати [PERSON] За життя батьки не встигли отримати Державні акти на землю, яка їм була надана на підставі вказаних сертифікатів. Заповіти ними не робились. На сімейній раді було вирішено доручити оформлення цих паїв на всіх трьох спадкоємців їх нині покійному брату . На його періодичні питання, щодо тривалого терміну оформлення, отримував відповідь, що все гаразд, треба ще трохи почекати. Після смерті брата його дружина відповідач по справі [PERSON] припинала з ним та сестрою спілкування. Через деякий час йому стало відомо, що померлий брат земельні паї батьків переоформив тільки на себе. Після смерті [PERSON] відповідачка [PERSON] подала заяву до нотаріальної контори і отримала свідоцтва про право на спадщину на вказані вище паї. Вважав, що він теж повинен був особисто звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Не зробив це тому, що повірив брату, який його обманув. З вказаних підстав та відповідно до ст.1272 ЦК України просив суд поновити йому строк додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 11.06.1997 р. та матері [PERSON], померлої 09.05.1998 р. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що позивачу було добре відомо як про смерть матері та батька так і її чоловіка. Позивач мав всі можливості подати заяву до нотаріальної контори про те, що приймає спадщину але цього не зробив, у звязку з чим позов і не визнає. Заслухавши пояснення сторін, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає ,що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено і не заперечується сторонами, що батько позивача - [PERSON] помер 11.06.1997 р., мати позивача померла 09.05.1998 р., у звязку з чим правовідносини, які виникли після смерті спадкодавців повязані зі спадщиною регулювались Цивільним Кодексом України, в редакції 1963 року, ст.ст.549-550 якого визначала дії, які свідчили про прийняття спадщини та умови продовження строку на прийняття спадщини. Позивач же звернувся до суду з вимогою відповідно до ст. 1272 ЦК України надати йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті батьків, яка настала до набранням вказаного Кодексу законної сили, і дія якого не має зворотної сили на вказані вище правовідносини. Оскільки суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог, позов не підлягає задоволенню, оскільки вимоги не ґрунтуються на законі, який діяв на момент відкриття спадщини за законом.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У квітні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 23388,35грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 27.05.2013р за договором банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, терміном, що відповідає строку дії карти, під 30% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач повідомлявся у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не зявився. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За кредитним договором позичальник зобовязується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобовязань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до наявної в справі копії заяви [PERSON] від 27.05.2013р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування 30% річних, терміном, що відповідає строку дії карти, що підтверджується копією заяви, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 28.02.2015р. становить: за кредитом 12167,19грн, за відсотками 9031,24грн. Крім того, за умовами договору за прострочення зобовязань відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500грн, штраф (процентна складова) 1089,92грн., пеня, комісія - 600грн. Таким чином, заборгованість становить 23388,35грн. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, суми штрафу, комісія, пеня. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У квітні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 28792,60грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у 2013р. за договором банк надав відповідачу 20000грн кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії на платіжну карту, терміном до 24.08.2016р. під 60% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, до суду не зявився вдруге. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За кредитним договором позичальник зобовязується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобовязань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №045-Z/010738 від 22.08.2013р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 20000грн у вигляді відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок, зі сплатою за користування 60% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 24.08.2016р., що підтверджується копією договору, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 10.11.2014р. становить: за кредитом 12222,16грн, 5762,33грн, за відсотками 7288,35грн, 550,38грн. Крім того, за умовами договору за прострочення зобовязань відповідачу нарахована пеня 2969,38грн. За умовами кредитного договору сторін та відповідно до положень ст.1050 ЦК України позивач через невиконання перед ним зобовязань має право вимагати дострокового повернення кредиту. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, суми штрафу, пені. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У квітні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 482639,98грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 17.09.2007р за договором банк надав відповідачу кредит у розмірі 84810,93грн, терміном до 16.09.2014р, під 0,75% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач повідомлявся у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не зявився. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За кредитним договором позичальник зобовязується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобовязань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до копії кредитного договору №DN81AR03110196 від 17.09.2007р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти в сумі 84810,93грн., терміном до 16.09.2014р, під 0,75% річних, що підтверджується копією кредитного договору, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 03.03.2015р. становить: за кредитом 80571,68грн, за відсотками 100659,70грн. Крім того, за умовами договору за прострочення зобовязань відповідачу нараховані: пеня - 279770,56грн, комісія - 21638,04грн. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, комісія, пеня. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У квітні 2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Гоголівської сільрадою Броварського району Київської обл. 31.07.1993 р. було зареєстровано шлюб з відповідачем, а/з № 23. Від шлюбу є діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], яка мешкає із позивачем. Протягом сумісного життя виникали сварки та конфлікти, які призвели до розпаду сім'ї. Сумісне проживання між ними припинено, спору щодо місця мешкання дитини та поділу майна між ними не має. Тому посилаючись на вищевикладене позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи зважаючи на наступне. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 31.07.1993 р., який було зареєстровано Гоголівської сільрадою Броварського району Київської обл. а/з № 23. Від шлюбу є діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], яка мешкає із позивачем. Як з'ясував суд, сторони мешкають у одній квартирі, але більше 3 р. не підтримують ні шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, так як відповідач (зі слів позивача) зловживає алкоголем. У відповідності до п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, щодо задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

У квітні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2009р. по 28.02.2015р., на загальну суму 8175,19грн. а також понесені судові витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просить його задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно, у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У квітні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.09.2010р. по 01.09.2014р., на загальну суму 2820,83грн. а також понесені судові витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просить його задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно, у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У квітні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2009р. по 01.02.2015р., на загальну суму 3346,08грн. а також понесені судові витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просить його задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно, у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У квітні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2009р. по 01.09.2014р., на загальну суму 3492,57грн. а також понесені судові витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просить його задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно, у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У квітні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.03.2009р. по 01.03.2015р., на загальну суму 8027,10грн. а також понесені судові витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просить його задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно, у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У квітні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив визнати публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, який опубліковано 28.11.2006 р. у спецвипуску газети «Слобода» № 95/1 (зі змінами та доповненнями у 2007 р. та 2009 р.), між [PERSON] та КП «Жилкомсервіс» недійсним та стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що він проживає за адресою: [INFO]. У січні 2014 р. він звернувся на адресу дільниці № 10 КП «Жилкомсервіс», яка здійснює надання житлово-комунальних послуг за його адресою, з проханням здійснити комплекс заходів щодо обставин, викладених в заяві від 29.01.2014 р. Лист повернувся «за закінченням терміну зберігання». Позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання інформації від 12.03.2014 р. та отримав відповідь щодо порядку розгляд у звернень громадян, після цього

Outcome: dismissed