Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідно до договору про надання освітньої послуги (навчання) № 4586 від 28.01.2011 року, укладеного між Київським національним університетом імені Тараса Шевченка (виконавцем) з однієї сторони, [PERSON] (замовником) з другої та [PERSON] (студентом) з третьої, університет взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання студента за заочною формою навчання, освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» та за спеціальністю «філософія» на філософському факультеті університету з 01.01.2011 по 30.06.2014 рр. Відповідачка, у свою чергу, зобов'язалась своєчасно вносити плату за навчання у розмірах та у строки, що встановлені договором, а саме щорічно до 10 вересня поточного навчального року. Наказом ректора від 25 липня 2009 року №1854-33 [PERSON] з 01.09.2009 р. зараховано на перший курс філософського факультету, денної форми навчання за напрямом підготовки «філософія», освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», починаючи з 1 січня 2011 року за власним бажанням її переведено на другий курс освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» філософського факультету напряму підготовки «філософія» заочної форми навчання (контракт). Впродовж усього навчання студента з 1 вересня 2009 року по 31 травня 2011 року, університетом у повному обсязі була надана освітня послуга, а студентом у повному обсязі було її отримано. Однак, відповідачкою починаючи з 1 січня 2011 року, всупереч умовам договору, оплата отриманої студентом послуги у встановлені строки не здійснена, у зв'язку із чим за навчальний семестр у період з 01.01.2011 по 31.05.2011 рр. утворилась заборгованість у розмірі 2030,00 грн. За таких підстав університет був вимушений відрахувати [PERSON] із числа студентів філософського факультету. Просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання освітньої послуги (навчання) у розмірі 2030,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що у відповідності до наказу ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 1854-33 від 25 липня 2009 року [PERSON] з 01 вересня 2009 року зараховано студентом першого курсу денної форми навчання за напрямом підготовки «філософія». Наказом декану філософського факультету № 85-33 від 25.01.2011 року [PERSON], студентку ІІ курсу ОКР «бакалавр» філософського факультету напряму підготовки «філософія» денної форми навчання (бюджет) з 01.01.2011 року переведено на ІІ курс ОКР «бакалавр» філософського факультету напряму підготовки «філософія» заочної форми навчання (контракт) за власним бажанням. Із договору про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом імені Тараса Шевченка № 4586 від 28 січня 2011 року вбачається, що [PERSON] взяла на себе зобов'язання своєчасно вносити плату за навчання [PERSON] у розмірах та у строки, що встановлені договором, а саме щорічно до 10 вересня поточного навчального року. У свою чергу, згідно наказу декану філософського факультету № 1807-33 від 14 липня 2011 року [PERSON] з 01 червня 2011 року відраховано зі складу студентів ІІ курсу ОКР «бакалавр» філософського факультету напряму підготовки «філософія» заочної форми навчання (контракт) за академічну неуспішність та за порушення умов договору про надання освітньої послуги (навчання). Так, відповідно до довідки б/н на виконання умов договору № 4586 від 28.01.2011 року про надання освітньої послуги (навчання), укладеного між Київським національним університетом імені Тараса Шевченка та [PERSON] на навчання студента [PERSON] за період з 01.01.2011 року по 01.06.2011 року університетом надано послуг на суму 2030,00 грн. Станом на 01.04.2014 року заборгованість за навчання за вказаним договором становить 2030,00 грн. У ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець визначає поняття «договору» як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором. У відповідності до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні ,бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За таких підстав, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки відповідачка неналежно виконала своє зобов'язання за договором № 4586 від 28.01.2011 року про надання освітньої послуги (навчання) та з неї підлягає стягненню заборгованість у розмірі 2030,00 грн., оскільки це підтверджується письмовими матеріалами справи. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн., то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved