Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

У квітні 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Стрюкової І.Ю. звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22 жовтня 2007 року ВАТ Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 4 лютого 2011 року є ПАТ «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] уклали кредитний договір № 206/П/40/2007-980, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 20851,49 доларів США, на умовах сплати позичальником 11,90 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до умов п. п. 2.2.1, 2.2.3 кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно до 18 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 470 доларів США. Станом на 09 лютого 2015 року за [PERSON] наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 37 442,08 доларів США, що еквівалентно 934 411 грн. 95 коп., яка складається із заборгованості по непогашеному кредиту - 17 645,57 доларів США, що еквівалентно 440 366 грн. 34 коп., заборгованості по відсоткам - 11 602,27 доларів США, що еквівалентно 289 548 грн. 55 коп., пеня за прострочення строків виконання зобов'язань відповідно до умов п. 5.1 Додаткової угоди до Кредитного договору - 6 109,09 доларів США, що еквівалентно 152 459 грн. 67 коп., штраф за порушення умов договору - 2 085,15 доларів США, що еквівалентно 52 037,39 грн.. Загальна сума заборгованості за кредитом, виданого у доларах США, становить 29 247,84 доларів США та 204 497 грн. 06 коп.. Враховуючи викладене, позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» просив стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за Кредитним договором № 206/П/40/2007-980 від 22 жовтня 2007 року в розмірі 29 247,84 доларів США та 204 497 грн. 06 коп.. У судове засіданні представник позивача не з'явився, про дату,час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В наданих у судовому засіданні від 18 травня 2015 року поясненнях [PERSON] позов не визнав та заперечував протий його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] був укладений кредитний договір «Автопакет» № 206/П/40/2007-980, згідно умов п. 1.1. якого банк надав позичальнику [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 20 851 доларів США, 49 центів у порядку і на умовах, визначених цим договором. Відповідно до умов п. п. 1.2, 1.3, 1.4. кредитного договору кредит надавався на придбання автотранспортного засобу. За користування кредитом банком встановлено відсоткову ставку у розмірі 11,90 % відсотків річних. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. Термін повернення кредиту встановлено до 20 жовтня 2014 року. Відповідно до умов п. 1.2.1 кредитного договору банк відкриває позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеву кредитну лінію з лімітом 1085 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором. Згідно умов 1.2.3.1 кредитного договору відсотки за користування коштами в рамках ліміту кредитної лінії розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 1,69 % на місяць. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на день залишку заборгованості Відповідно до умов п. 2.1 договору надання кредиту та коштів у рамках ліміту кредитної лінії проводиться шляхом: видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у валюті або перерахування коштів, за реквізитами, вказаними позичальником письмово або перерахуванням коштів на поточний рахунок позичальника. Відповідно до умов п. 2.2. кредитного договору позичальник повертає кошти, отримані в рамках кредитної лінії, та сплачує банку передбачені п. 1.2.3.1 цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на рахунок № 78380616 у порядку, передбаченому п. 2.2.3. цього договору, шляхом сплати мінімального необхідного платежу. Відповідно до умов п. 2.2.3 кредитного договору позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту/кредитній лінії, визначені у п. п. 2.2.1, 2.2.2 цього договору, щомісячно до 18 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. Згідно умов п. 2.2.4 кредитного договору якщо позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімальний платіж, то банк приймає виконання позичальником своїх зобов'язань по договору у порядку: прострочені відсотки за користування кредитом; прострочені відсотки за користування кредитною лінією; відсотки за користування кредитом; пені та штрафи; прострочена сума кредитної лінії; прострочена сума кредиту; сума кредитної лінії; сума кредиту. Відповідно до умов п. п. 4.3.3 - 4.3.4 Кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначених п. п. 2.2.1, 2.2.2 цього договору. У випадку порушення виконання зобов'язань зобов'язався сплатити банку штрафні санкції, визначені у договорі. У відповідності до розділу 5 кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п. п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 договору, позичальник зобов'язався сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок. 08 липня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору «Автопакет» № 206/П/40/2007-980 від 22 жовтня 2007 року. Відповідно до ст. 1 Додаткової угоди № 1 кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 20 851,49 доларів США. Порядок погашення суми основного зобов'язання відбувається шляхом внесення мінімального необхідного платежу, розмір якого складає 368,77 доларів США щомісячно до 18 числа поточного місяця. При наявності простроченої заборгованості розмір відсоткової ставки, зазначений у п. 1.1. цього договору змінюється до розміру 15,4% річних. Кінцевий термін повернення кредиту - 20 жовтня 2014 року. Відповідно до умов п. 2.5. Додаткової угоди № 1 погашення заборгованості позичальника за кредитним договором здійснюється у наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за комісіями у вигляді плати за управління кредитом; прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за комісіями у вигляді плати за управління кредитом; строкова заборгованість за кредитом; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; штрафні санкції. Згідно умов ст. 3 Додаткової угоди № 1 в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, позичальник передає в заставу предмет застави, який належить заставодавцю на праві приватної власності. За домовленістю сторін вартість автотранспортного засобу складає 105 300 грн., що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день прийняття автотранспортного засобу у заставу складає 20 851 грн. 49 коп.. У судовому засіданні від 18 травня 2015 року відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «Надра», посилаючись на те, що у квітні 2012 року банк вже звертався до нього з позовом щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 206/П/40/2007-980 від 22 жовтня 2007 року. Так, згідно рішення Києво-Святошинського районного суду від 21 травня 2012 року позов ПАТ АБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з нього на користь позивача ПАТ АБ «Надра» суму боргу за договором № 206/П/40/2007-980 від 22 жовтня 2007 року у розмірі 27 338,02 доларів США, що еквівалентно станом на 20 березня 2012 року за курсом НБУ 218 294 грн. 09 коп.. Відповідач [PERSON] вважав, що оскільки позивач ПАТ «Надра» вже звертався до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, тому вимоги банку в даному випадку є безпідставними та необґрунтованими. Як пояснив відповідач суду, банк повинен виконувати рішення Києво-Святошинського районного суду від 21 травня 2012 року, а не звертатись з позовом до суду повторно. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що на даний час рішення Києво-Святошинського районного суду від 21 травня 2012 року ним не виконане, оскільки банк не звертався до нього про виконання даного рішення. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ч. 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 09 лютого 2015 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № 206/П/40/2007-980 від 22 жовтня 2007 року, яка становить 37 442,08 доларів США, що еквівалентно 934 411 грн. 95 коп.. Наявна заборгованість складається із заборгованості по непогашеному кредиту - 17 645,57 доларів США, що еквівалентно 440 366 грн. 34 коп., заборгованості по відсоткам - 11 602,27 доларів США, що еквівалентно 289 548 грн. 55 коп., нарахованої пені за прострочення строків виконання зобов'язань відповідно до умов п. 5.1 Додаткової угоди до Кредитного договору - 6 109,09 доларів США, що еквівалентно 152 459 грн. 67 коп., штраф за порушення умов договору - 2 085,15 доларів США, що еквівалентно 52 037,39 грн.. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, банк нараховує позичальнику відсотки за користування кредитом та штрафні санкції за прострочення сплати мінімального платежу. Згідно статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Києво-Святошинського районного суду від 21 травня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «АБ «Надра» суму боргу за договором кредиту № 206/П/40/2007-980 від 22 жовтня 2007 року № 206/П/40/2007-980 у розмірі 27 338,02 доларів США, що еквівалентно станом на 20 березня 2012 року за курсом НБУ 218 294 грн. 09 коп.. В даному судовому рішенні встановлено, що позичальник [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 22 жовтня 2007 року № 206/П/40/2007-980 щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за його користування та допустив заборгованість за кредитом у сумі 27 338,02 доларів США, що еквівалентно станом на 20 березня 2012 року за курсом НБУ 218 294 грн. 09 коп., з них: заборгованість за кредитом в сумі 17 645,57 доларів США, що еквівалентно станом на 20 березня 2012 року за курсом НБУ 140 899 грн. 88 коп., заборгованість по сплаті відсотків в сумі 5 922,69 доларів США, що еквівалентно станом на 20 березня 2012 року за курсом НБУ 47 851 грн. 60 коп., пеня за прострочення сплати кредиту в сумі 1 614,61 доларів США, що еквівалентно станом на 20 березня 2012 року за курсом НБУ 12 892 грн. 70 коп., штраф за порушення умов додаткової угоди в сумі 2 085,15 доларів США, що еквівалентно станом на 20 березня 2012 року за курсом НБУ 16 649 грн. 91 коп.. Згідно вимог ч. 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. Згідно вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня, з якого почала виникати заборгованість, а до суду останній звернувся лише 16 квітня 2015 року, тому пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову, а саме за період з 15 квітня 2015 року по 06 лютого 2015 року в розмірі 5 556,56 доларів США, що еквівалентно 138 670 грн. 60 коп.. Згідно наявного розрахунку заборгованості банк нарахував [PERSON] відсотки за користування кредитом за період з 22 жовтня 2007 року по 01 лютого 2015 року в розмірі 11 602,27 доларів США, що еквівалентно 289 548 грн., пеня за прострочення сплати мінімального платежу нарахована за період з 09 лютого 2014 року по 06 лютого 2015 року в розмірі 6 109,09 доларів США, що еквівалентно 152 459 грн. 67 коп., та штраф за порушення умов додаткової угоди нарахований в розмірі 2 085,15 доларів США, що еквівалентно 52 037 грн. 39 коп.. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 526, 299 ЦК України зобов'язання залишається невиконаним належним чином. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Надра» підлягає стягненню заборгованість по нарахованим відсоткам за період з 22 травня 2012 року по 01 лютого 2015 року в розмірі 5 828,97 доларів США, що еквівалентно 145 469 грн., та заборгованість по пені за прострочення сплати кредиту за період з 15 квітня 2015 року по 06 лютого 2015 року в розмірі 5 556,56 доларів США, що еквівалентно 138 670 грн. 60 коп.. В решті стягнення відсотків та пені суд відмовляє у задоволенні позову. Щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту та нарахованого штрафу за порушення умов додаткової угоди, то суд відмовляє у задоволенні даної вимог, оскільки рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2015 року заборгованість по тілу кредиту в розмірі 17 645,57 доларів США та нарахований штраф в розмірі 2 085,15 доларів США вже був стягнутий з [PERSON] на користь банку. В даному випадку стягнення з відповідача вказаної заборгованості призведе до подвійного стягнення, що не передбачене вимогами чинного законодавства України. Відповідно до умов п. 1.2. Статуту Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», затвердженого наказом Тимчасового адміністратора ВАТ КБ «Надра» № 52 від 26 січня 2011 року, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» продовжує свою діяльність в результаті зміни найменування Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» та приведення його статуту у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства». Відповідно до наказу Тимчасового адміністратора № 52 від 26 січня 20911 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку «Надра», створеного відповідно до рішення засновників згідно установчого договору від 23 грудня 1993 року, який був реорганізований шляхом перетворення Комерційного банку «Надра» з товариства з обмеженою відповідальністю у відкрите акціонерне товариство, зареєстрованого Національним банком України 26 жовтня 1993 року, реєстраційний № 205. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: partial