Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась\~ до суду з позовною заявою, у якій просить зобов'язати міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за № 18-487 від 23.12.2008 року, винесеної державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Харківського МУЮ, на квартиру за № 1а, що знаходиться за адресою: м. харків, вул. Чоботарська, буд. 37/39. Виключити квартиру за № 1-а буд. 37/39 по вул. Чоботарській у м. Харкові з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. В обгрунтування позову зазначено, що [PERSON] на праві сумісної власності належить квартира № 1 А по вул. Чоботарська буд. 37/39 у м. Харкові. Іншим співвласником цієї квартири була мати позивача - [PERSON], яка померла 20 вересня 2012 року. Позивач по справі [PERSON], як рідна донька померлої, та єдина спадкоємиця, у відповідності до вимог Закону, з приводу отримання спадщини звернулася з відповідною заявою до нотаріуса [PERSON] Харківської Державної нотаріальної контори Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, як до нотаріуса за місцем розташування спадщини. Під час оформлення спадкового майна позивач дізналася від нотаріуса про те, що на все нерухоме майно, яке належало до смерті її матері [PERSON] накладений арешт, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за № 18-487 від 23.12.08 року, винесеної держаним виконавцем Ленінського відділу ДВС Харківського МУЮ. Вищевказаний арешт зазначений у єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним № 8426092 від 03.02.2009 року. Після цього у квітні 2017 року позивач звернулася до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, щодо підстав та чинності арешту, а також з проханням про зняття арешту з майна. Відповіддю вищевказаного органу ДВС України, було зазначено, що згідно з даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень та за результатами пошуку за даними боржника у вищевказаному відділі відсутні відкриті та завершені виконавчі провадження, в яких боржником виступає [PERSON]. У зв'язку з чим позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та зобов'язати відповідача [PERSON] відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області зняти арешт та виключити квартиру за № 1-А буд. 37/39 по вул. Чоботарській у м. Харкові з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. Представник позивача у судове засіданні з'явився, просив позов задовольнити в частині вимог стосовно виключення квартири за № 1-а, буд. 37/39 по вул. Чоботарській у м. Харкові з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. В іншій частині відмовився від позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував, надавши пояснення згідно з якими, в [PERSON] відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області відсутні будь які дані, про відкриті та завершені виконавчі провадження, в яких боржником виступає [PERSON]. Додатково надавши пояснення, про неможливість виконання рішення суду у відповідності до вимог ч. 2 \~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», про зняття вищезазначеного арешту майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у зв'язку з відсутністю вищевказаного виконавчого провадження у Автоматизованій системі виконавчих проваджень. Представник відповідача [PERSON] Харківської Державної нотаріальної контори Головного територіального Управління юстиції у Харківській області в судове засіданні не зявився. Надав суду заяву, у якій просив слухати справу у відсутність представника нотаріальної контори. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та представника міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.\~\~\~\~ В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як з'ясовано судом, позивачу [PERSON] та її матері [PERSON] згідно з свідоцтвом про право власності на житло за реєстр. № 4-97-89011 від 02.07.97 р., на праві сумісної власності належить квартира № 1 А по вул. Чоботарській буд. 37/39 у м. Харкові (а.с. 5). Громадянка [PERSON] померла 20 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ВЛ № 369446, видане 22 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 12463 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] її донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії IV-ВЛ № 470714, виданого відділом РАЦС м. Харкова 03.08.89 року, звернулась до [PERSON] Харківської державної нотаріальної контори із заявою з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, згідно з письмової відповіді від 08.09.17 р. за вих. № 02-14/1443, Державний нотаріус [PERSON] Харківської державної нотаріальної контори повідомив, що [PERSON] .не може отримати свідоцтво про право на спадщину за Законом, у зв'язку з накладеним арештом, на все майно її померлої матері [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за № 18-487 від 23.12.08 року, винесеної держаним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиці (а.с. 10). Вищевказаний арешт зазначений у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним № 8426092 від 03.02.2009 року (а.с. 8). Відповіддю за № 13265 від 23.05.2017 року від [PERSON] відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, було зазначено, що згідно з даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень за результатами пошуку за даними боржника у вищевказаному відділі відсутні відкриті та завершені виконавчі провадження, в яких боржником виступає [PERSON] або [PERSON]. Додатково зазначено, що у відповідності до п.9.9. наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, і рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту в порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.01.2017 р.) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 2\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст. 317 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно\~ст. 321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. І ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2\~ст. 386 Цивільного кодексу України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його праве, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно\~ст. 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 3 та 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України \~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, так як на час смерті матері, проживала сумісно з спадкодавцем - Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно з ч. 5 цієї ж статті визначено що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 42 «Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено щодо розгляду справ з приводу нерухомого майна, до таких позовів належить позов про виключення майна з-під арешту. Згідно абзацу п. 16\~Постанови Пленуму Верховного суду України від\~\~26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»\~вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. В силу п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про практику в справах про зняття арешту з майна» у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому\~розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог\~статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved