Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

У квітні 2016 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що 09.02.2014 року померла її мати [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири №8, яка розташована в житловому будинку №36 по вул. Автозаводська в м.Запоріжжя та земельної ділянки площею 0,37 га, яка розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Крім того, позивачка вказала, що у встановлений законом строк, вона звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері та 04.11.2014 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, однак свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку отримати не змогла, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. У звязку з вищевикладеним, позивачка [PERSON] була вимушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,37 га, цільове призначення ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер: 2322155600:01:005:0144, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла 09.02.2014р. В судове засідання зявився представник позивачки [PERSON], яка позовні вимоги позивачки підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. до суду надав заяву про слухання справи без участі представника Представник третьої особи, до суду не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, заперечень не надав. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, та повністю підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими представником позивачки, під час судового розгляду, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON], вказане підтверджується свідоцтвом про народження виданим Кушугумською селищною радою Запорізького районну Запорізької області, актовий запис № 30, серія І-ЖС № 273405, від 20.03.1978 року та свідоцтвом про одруження від 27.01.2001 року, актовий запис № 2, серія І-ЖС № 010734 виданого Кушугумською селищною радою Запорізького районну Запорізької. 09.02.2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 129, серія І-ЖС № 287951.. Судом була витребувана спадкова справа №154/2014, відповідно до якої вбачається, що позивачка звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON], згідно з чим було її заведено спадкову справу. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,37 га, цільове призначення ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] чоловік померлої, останній надав до нотаріальної контори заяву про відмову в прийняття спадщини, вказана заява міститься в матеріалах справи. В матеріалах справи міститься копія постанови державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 07.04.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дій у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Факт належності померлій [PERSON] земельної ділянки, площею 0,37 га, цільове призначення ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер 2322155600:01:005:0144, підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІV-ЗП № 025863, виданий Запорізькою райдержадміністрацією Ради народних депутатів від 23.07.2003 року Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім позивачки немає. На теперішній час ніхто не оспорював та не оспорює право власності позивача на описане вище нерухоме майно та не заперечує проти оформлення за ним права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа ( фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Згідно п. 10 Додатку 1 до п. 2.1 Положення, правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на ці обєкти. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обєкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог позивачки не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved