Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до садового товариства «Руслан», в якому просив визнати за ним право власності на дачний (садовий) будинок під літ. «А», сарай під літ. «Б», огорожу під № 1, № 2 по вул. Осінній, ділянка [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] та визнати, що дачний (садовий) будинок був зведений у 1991 році. Вказуючи на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка за життя зробила заповіт, за яким все своє майно заповіла [PERSON] Проте, 28 вересня 2015 року державним нотаріусом позивачу видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що змусило позивача звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити. Представник садового товариства «Руслан» в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.154-155). Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 22 квітня 2014 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 7027 (а.с.6). Згідно заповіту, посвідченого 03 червня 2002 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3с.1144, [PERSON] 03 червня 2002 року на випадок своєї смерті зробила розпорядження, за яким все своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона матиме право за законом заповіла [PERSON] (а.с.7). як вбачається із спадкової справи № 929/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON], [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна померлої та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належно оформлене спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,062 га для ведення садівництва в с/т «Руслан» Малосолтанівської сільської ради (а.с.34-150). 28 вересня 2015 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього (а.с.5). З огляду довідки № 1 від 08 серпня 2015 року Садового товариства «Руслан», [PERSON] згідно протоколу № 1 від 08 серпня 2014 року прийнятий членом садового товариства після смерті матері [PERSON], яка була прийнята членом садового товариства згідно протоколу № 51 від 29 травня 1998 року після смерті її чоловіка [PERSON], який був прийнятий членом садового товариства «Руслан», ділянка [ADDRESS], згідно протоколу № 60 від 01 грудня 1988 року. Загальна площа садової ділянки складає 0,0622 га. На ділянці є капітальні споруди зведені у 1991 році (а.с. 14). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 30615198 сформованого 08 грудня 2014 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,062 га для ведення садівництва в с/т «Руслан» Малосолтанівської сільської ради (а.с.11-13). Як вбачається із технічного паспорту на дачний (садовий) будинок [ADDRESS], інвентаризаційна справа № 3437, погріб під частиною будівлі під літ. А, прибудова під літ. а, садовий будинок під літ. А, сарай під літ. Б, побудовані в 1991 році, ворота № 1 та огорожа № 2 - 1993 року забудови (а.с. 16-26). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ізст. 1217 ЦК України,спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідност. 1261 ЦК України,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як розяснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Враховуючи, належність спадкодавцю за життя нерухомого майна, що є предметом спору, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем до майна померлої, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно, що відкрилося після смерті [PERSON] Щодо вимоги про визнання дачного (садового) будинку зведеним у 1991 році, то дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки встановлена технічною документацією на дачний (садовий) будинок [ADDRESS], інвентаризаційна справа № 3437, а тому задоволенню не підлягає. Судові витрати позивач просив на відповідача не покладати. На підставі наведеного та

Outcome: partial