Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить: - визнати за нею у порядку спадкування за законом після померлої 27 грудня 2008 року матері, [PERSON], право на завершення процедури приватизації та одержання на своє імя правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,8352 га кадастровий номер: 3221284501:01:005:0003, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в адміністративних межах Кулажинської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту; й - земельну ділянку, площею 1,5815 га кадастровий номер: 3221284500:02:004:0003, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в адміністративних межах Кулажинської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27 грудня 2008 року померла її мати, [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне майно, до складу якої входять спірні земельні ділянки. У визначеному законом порядку для прийняття спадщини, позивач як спадкоємець за законом звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно їй відмовлено з огляду на відсутність правовстановлюючих документів, виданих на імя померлої [PERSON] З підстав визнання права на завершення процедури приватизації змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. 07 серпня 2017 року надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] районна державна адміністрація Київської області у судове засідання свого представника не направила. 07 червня 2017 року від представника [PERSON] надійшов лист про розгляд справи у її відсутність та прийняття рішення згідно із вимогами чинним законодавством. У судове засідання відповідач головне управління Держгеокадастру у Київській області свого представника не направило. 10 липня 2017 року від представника [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів. Відповідач управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області у судове засідання свого представника не направило. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялося у визначеному законом порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27 грудня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК за № 137262, виданим 27 грудня 2008 року Кулажинською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 08 (а.с.8). Із дослідженої судом копії спадкової справи № 252/2017 до майна померлої 27 грудня 2008 року [PERSON] вбачається, що до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області 04 квітня 2017 року із відповідною заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] Будь-хто інший із спадкоємців наміру прийняти спадщину померлої не заявив. Позивач єдиний спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину померлої матері. Факт прийняття спадщини підтверджений довідкою № 38 від 10 березня 2017 року, виданою Кулажинською сільською радою Броварського району Київської області, в якій є відмітка про реєстрацію та проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на день її смерті в селі Кулажинці Броварського району Київської області та відсутня відмітка про її виписку. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачкою [PERSON], як між матірю та дочкою підтверджується свідоцтвом про народження останньої та свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно до листа [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області від 12 квітня 2017 року за № 1244/02-14 [PERSON] повідомлено, що померла [PERSON]не набула права власності на спірні земельні ділянки, тому підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відсутні. Згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 388095, виданим 22 серпня 2000 року [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Трубіж» розміром 3,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Київської області від 06 липня 2007 року № 981 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 63-ом громадянам власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) у межах Кулажинської сільської ради Броварського району Київської області, розроблену ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». У списку громадян-власників сертифікатів, якими надаються в натурі земельні ділянки в адмінмежах Кулажинської сільської ради за межами населеного пункту, що є додатком до розпорядження № 981 від 06 липня 2007 року під номером 9 значиться [PERSON] загальна площа її земельної ділянки становить - 2,4167 га, з них рілля (богарна) 0,8352 га, рілля (осушена) 1,5815 га. З матеріалів справи вбачається, що на імя [PERSON] виготовлено державні акти на право власності на спірні земельні ділянки, разом з тим, у звязку із смертю особи, правовстановлюючі документи видані не були, право власності на нерухоме майно, у визначеному законом порядку не зареєстроване. Правилами статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до статті 1217 ЦК України. Згідно частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України (далі- ЗК України) (в редакції чинній на день смерті спадкодавця) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав . Частиною першою статті 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Законом України «Про державний земельний кадастр» з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Правилами статті 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, оскільки вони є обґрунтованими з огляду на вищенаведені обставини. Так, при розгляді даної справи по суті встановлено, що до спадкової маси майна померлої [PERSON]Є належить право на завершення розпочатої процедури приватизації спірних земельних ділянок, яке повинно перейти до спадкоємців за загальними правилами спадкування.

Outcome: approved