Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь суми банківського владу за договором банківського вкладу «Класичний» №8839/14420/2014 від 13.08.2014 в розмірі 199000,00грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.08.2014р. між ним та АТ «КБ «Експобанк» було укладено договір банківського вкладу «Класичний» №8839/14420/2014, відповідно до умов якого ним було внесено на депозит в банку 200000,00грн., строком на один місяць, а банк в свою чергу взяв на себе зобов'язання, по закінченню цього строку, повернути суму банківського вкладу та сплатити проценти в розмірі 18,5% річних. Зазначає, що при зверненні 13.09.2014р. до відповідача з проханням про повернення суми вкладу, йому було виплачено відсотки та 1000,00грн. від суми вкладу, при цьому, працівниками не було надано жодних пояснень щодо сплати саме такої суми. Також позивач вказує, що 15.09.2014р. він звернувся до відповідача із заявою про повернення всієї суми вкладу. Однак, кошти йому досі не повернуті, відповідь на заяву не надана, в зв'язку із чим він змушений був звернутися до суду за стягненням неповернутого банківського вкладу в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України №597 від 24.09.2014 та Рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №97 від 25.09.2014, ПАТ «КБ «Експобанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію, у зв'язку з цим, згідно з п.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13.08.2014р. між [PERSON] (далі-позивач/вкладник) та Акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» (далі-відповідач/банк) було укладено договір №8839/14420/2014 банківського вкладу «Класичний» (з виплатою процентів щомісяця та з поповненням) (далі-договір банківського вкладу), відповідно до умов якого вкладник розмістив в банку строковий вклад в розмірі 200000,00 грн. строком на один місяць, з щомісячною виплатою процентів в розмірі 18,5% річних, терміном до 13.09.2014р. (а.с.3-4). Факт внесення вкладником суми вкладу, у строки та у розмірі, що встановлені договором банківського вкладу, підтверджується квитанцією № авт/397339 від 13.08.2014р. (а.с.5). З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що 13.09.2014р. він звернувся до відповідача із заявою про повернення суми вкладу, однак, банк виплатив йому відсотки та 1000,00грн. від суми вкладу, що підтверджується копією виписки по особовому рахунку від 24.11.2014р. (а.с.21). В подальшому, 15.09.2014р. позивач вдруге звертався до відповідача з заявою про повернення суми вкладу. Проте, відповідач умови договору банківського вкладу не виконав, кошти не повернув. Згідно виписки по особовим рахункам вкладника від 24.11.2014р., за період 10.09.2014р. по 21.10.2014р., на особовому рахунку вкладника обліковується сума вкладу в розмірі 198500,00грн. (а.с.20). Так, статтею 41 Конституції України передбачає, що кожен, має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.64 Конституції України, конституційні права не можуть бути обмежені. Згідно із ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи положення закону та умови договору банківського вкладу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню в розмірі 198500,00грн. Крім цього, відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1985,00грн.

Outcome: partial