Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до умов укладеного 20 липня 2011 року договору № 003-25017-200711 відповідачка отримала кредит в розмірі 4\~700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі строком 1 рік. Умовами укладеного між банком та відповідачкою кредитного договору визначено, що погашення заборгованості здійснюється відповідачем в наступному порядку: щомісяця держатель карти зобовязаний погашати частину заборгованості у виді обовязкового мінімального платежу, який складається із частки обовязкового погашення тіла кредиту, процентів за кредит (тариф 1.6.1.), плати за обслуговування (тариф 1.7.), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф 1.6.3), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1.) та суми заборгованостей за минулий період. Крім того, підписуючи заяву про надання кредиту, відповідачка засвідчила, що ознайомилася та погодилася з умовами кредитування, а саме тарифами банку на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна карта №1 на все». Посилаючись на те, що банк свої зобовязання перед позичальником виконав в повному обсязі й відповідно надав кредитні кошти у розмірі визначеному договором, а відповідачка взятих на себе за кредитним договором зобовязань по сплаті кредиту та інших платежів у визначеному договором порядку не виконує, що призвело до того, що станом на 10 березня 2015 року утворилась заборгованість перед банком, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1999,15 грн., просив позов задовольнити й відповідно стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № 003-25017-200711 від 20 липня 2011 року в розмірі 1999 грн. 15 коп. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. \~\~\~\~ Представник позивача у судове засідання не зявився, у поданому позові просив розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, а також подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за останньою відомою адресою місця її проживання, відомості про яке підтверджено відомостями адресно-довідкового бюро, причини неявки суду не повідомила, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~ Ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як убачається з матеріалів справи, 20 липня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-25017-200711, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 4 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на строк 1 рік зі сплатою обовязкового погашення тіла кредиту в розмірі 5 % від суми кредитного ліміту за наявності використаних коштів станом на день розрахунку (а.с 3). Також Тарифами банку на обслуговування платіжних карток визначено, що держатель зобовязаний щомісячно погашати частину заборгованості у виді обовязкового мінімального платежу, який складається із частки погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (п. 1.4.1), плати за обслуговування (тариф 1.6.1), плати за обслуговування (тариф 1.7.), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф 1.6.3), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1.) та суми заборгованості за минулий період, а саме 0,001 % річних за користування кредитною лінією у день поновлення карткового рахунку, 3 % на позитивний залишок в останній робочий місяць та 48 % за неодноразовий овердрафт у день повернення кредиту. Згідно із п. 3.1 Тарифів визначено, що штраф за прострочену заборгованість обовязкового мінімального платежу визначено в розмірі 0,01%, але не менше та /або не більше 75 грн. за кожен факт прострочення та сплачується у день поповнення карткового рахунку, включається в обовязків мінімальний платіж. Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти При цьому, як убачається з матеріалів справи, відповідачка [PERSON], підписуючи заяву про надання кредиту, засвідчила, що ознайомилася та погоджується з умовами надання кредиту фізичним особам, а саме Тарифами банку на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна карта №1 на все» (а.с 3), що свідчить про те, що відповідачка з умовами кредитування та тарифами була ознайомлена й відповідно між сторонами виникли договірні відносини та сторони досягли згоди щодо строків та порядку дії договору, сплати процентів та повернення кредитних коштів тощо. Крім того, як убачається з п. 1.5 договору визначено, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах погоджених сторонами у Договорі, та не потребує підписання додаткових угод до Договору. Таким чином, судом достовірно встановлено, що сторони укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття рахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, а також добровільно погодили й інші умови договору. При цьому, судом також встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» свої зобовязання за укладеним кредитним договором перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти, разом з тим, позичальник взяті на себе за кредитним договором зобовязання належним чином не виконує, починаючи з квітня 2013 року сплата відповідачкою заборгованості не здійснювалась, що підтверджується наданим банком розрахунком й відповідно порушення відповідачем умов договору призвело до утворення заборгованості, розмір якої підтверджується наданим позивачем розрахунком суми боргу (а.с. 5). Зокрема, станом на 10.03.2015 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» становить 1999,15 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1999,15 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved