Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами, розташований по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, однак коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, однак, надіслали на адресу суду заяви в яких просять розгляд справи провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідача Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова селищної ради Горенюк О.П. надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 08 червня 2015 року виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області (а.с. 13). Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 27597200 від 11 жовтня 2010 року підставою виникнення права власності у [PERSON] на 49/100 частини житлового будинку з господарчими будівлями був договір купівлі - продажу від 17 березня 1999 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарчими будівлями, розташований по [ADDRESS]. Згідно довідки № 612 від 05 жовтня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району до складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними побудовами, розташований по [ADDRESS]; земельна ділянка. Крім того, в довідці зазначено, що після смерті [PERSON] син [PERSON] на протязі шести місяців спадщину прийняв, інших спадкоємців немає (а.с. 15). 25 липня 2016 року рішенням сесії Вапнярської селищної ради [ADDRESS] було переіменовано на [ADDRESS] (а.с. 45-47). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27 лютого 1979 року Томашпільським РАЦС Вінницької області [PERSON] є сином покійної [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 363/0116 від 04 жовтня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено у зв'язку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (а.с. 17). Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори спадкова справа після померлої [PERSON] не заведена (а.с. 47). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спапдкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя , який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved