Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в обґрунтування якого зазначив, що у листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до нього з проханням позичити йому гроші в сумі 30 000 доларів СІІІА. Така сума була необхідна йому для вирішення підприємницьких питань. Оскільки відносини у сторін були добрими, то позивач не відмовив у проханні. 01.11.2019 року [PERSON] отримав зазначену вище суму грошей, про що написав розписку зі строком повернення 01 травня 2020 року. У лютому 2020 року [PERSON] знову звернувся з проханням позичити гроші в сумі 20 000 доларів СІІІА для вирішення тих самих проблем та обіцяв повернути одночасно з попередніми коштами. То ж, всі 50 000 доларів США він обіцяв віддати 1 травня 2020 року. Позивач погодився ще раз допомогти йому і дав ще 20 000 доларів США. Про отримання цієї суми відповідач, також, написав розписку. 01.05.2020 року відповідач борг не повернув. [PERSON] пояснив затримку повернення грошей своїми проблемами, просив почекати. Однак позивач наміру чекати не має, оскільки у нього має потребу у цих грошових коштах. [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договорами позики від 01.11.2019 року та від 01.02.2020 року суму 1412500 грн ( один мільйон чотириста дванадцять тисяч п`ятсот грн.), а також 3 % річних за прострочення платежу 5 місяців у розмірі 17 500 ( сімнадцять тисяч п`ятсот) грн. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином і в установленому законом порядку відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечував. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача та ухвалити заочне рішення.. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено обставини про те, що 01.11.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів на суму 30000 доларів США, оформлений у письмовій формі у вигляді власноручної розписки позичальника. За умовами договору [PERSON] позичив у [PERSON] суму 30000 (тридцять тисяч) доларів США та зобов`язувався повернути борг до 01 травня 2020 року. 01.02.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів на суму 20000 доларів США, оформлений у письмовій формі у вигляді власноручної розписки позичальника. За умовами договору [PERSON] позичив у [PERSON] суму, еквівалентну 20000 (двадцять тисяч) доларів США строком на три місяці. Зі змісту статті 11 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не збігатися з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передання коштів у борг. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідач свої зобов`язання за договором позики перед позивачем не виконав і суму боргу в розмірі 50000 доларів США в строку до 01 травня 2020 року не повернув. Вказаний висновок суду підтверджується змістом оригіналу розписки від 01.11.2019 та 01.02.2020 року, на якій відсутні відмітки про виконання свого обов`язку відповідачем та оригінал якої зберігається у позивача. У зв`язку із викладеним суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе перед позивачем зобов`язання, а отже заборгованість відповідача перед позивачем становить суму в розмірі 50000 доларів США. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно офіційним курсом Національного банку України на 04.10.2021 року один долар США коштує 26,61 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за договорами позики становить 1330500 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строк виконання зобов`язання за обома договорами настав 01.05.2020 року, позивач звернувся до суду з даним позовом 05.10.2020 року. Таким чином, з [PERSON] , який прострочив виконання грошового зобов`язання підлягають стягненню на користь [PERSON] також 3% річних за період травень-вересень 2020 року у загальному розмірі 16631,25 грн. Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанціями № 259Т002SOV від 28 жовтня 2020 року на суму 9175,00 грн та № 125С301А4С від 30 вересня 2020 року на суму 5000 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 14175,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved