Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що вона є власником житлового будинку за адресою с. Скотарське, 303, Воловецького району Закарпатської області та земельної ділянки площею 0,0735 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2012 року. Пославшись на те, що відповідач [PERSON] сільська рада Воловецького району Закарпатської області (далі [PERSON] сільська рада) на суміжній земельній ділянці, що розташована за адресою с. Скотарське, 156, Воловецького району Закарпатської області, у безпосередній близькості від її будинку та літньої кухні, на відстані 6,35 м та 2,33 м відповідно, та з порушенням будівельних, санітарних норм використовує нежитлове приміщення, яке знаходиться в аварійному стані, загрожує руйнуванню її будівель, а також несе небезпеку здоровю членів її сімї, у звязку з чим порушує її право власника на безпечне користування своїм майном. Просила на підставі ст.ст. 386, 387 ЦК України, з метою усунення перешкод, зобов'язати відповідача знести зазначену споруду. В судовому засіданні позивач підтримала позов посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада представника для участі в розгляді справи не забезпечила, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити рішення на розсуд суду. Третя особа та її представник не зявилися в судове засідання повторно, про час та місце розгляду справи належно повідомлені, а тому суд ухвалив розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача та її представників, дослідивши письмові докази в справі суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: с. Скотарське, 303, Воловецького району Закарпатської області та земельної ділянки площею 0,0735 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2012 року. На суміжній земельній ділянці, що розташована за адресою с. Скотарське, 156, Воловецького району Закарпатської області, знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, який згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 17.03.2016 року, належить на праві власності третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, [PERSON] (а.с.16, 39). Також згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 14.03.2016 року, на праві власності третій особі [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,085 га (а.с.17, 38). Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] просив залучити до участі в справі як належного відповідача [PERSON], який є власником нерухомого майна, що знаходиться на суміжній земельній ділянці за адресою с. Скотарське, 156, Воловецького району Закарпатської області, оскільки зазначене майно не належить [PERSON] сільській раді. Представник позивача заперечував проти залучення [PERSON] до участі в справі в якості належного відповідача, і заявив, що такого клопотання заявляти не буде, а тому ухвалою суду від 26.04.2016 року у клопотанні представника відповідача було відмовлено. (а.с.56) Ухвалою Воловецького районного суду від 26.04.2016 року власника нерухомого майна та суміжного з позивачем власника земельної ділянки [PERSON] було залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. (а.с.57) У п.11 постанови Пленуму Верховного суду України « Про судове рішення в цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 зазначено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 0008/2016 від 07.11.2016 року, предметом якої було встановлення відповідності господарської споруди, що належить третій особі [PERSON] будівельним нормам та чиє її стан на час проведення експертизи аварійним вбачається, що стан несучих конструктивних елементів будівлі є аварійним, а будівля не відповідає будівельним нормам. (а.с.82-84) Обраний позивачем спосіб захисту права власності усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном шляхом знесення господарської будівлі, що належить третій особі, виключає інші способи вирішення питання про усунення перешкод, зокрема щодо перебудови чи приведення цієї будівлі в належний стан шляхом реконструкції чи іншим способом. Разом з тим, судом встановлено, що господарська будівля третьої особи збудована раніше від житлового будинку та літньої кухні позивача. Згідно з будівельним паспортом на забудову земельної ділянки за адресою с. Скотарське, 303, Воловецького району, відстань від літньої кухні позивача до лінії розмежування земельних ділянок, які належать на праві власності позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON], повинна становити 1 м, а від житлового будинку до межі 8,12 м. (а.с.5) З фотографії взаємного розташування будівель, доданої позивачем до справи видно, що літня кухня позивача знаходиться на одній лінії з господарською будівлею третьої особи, що є ознакою порушення плану забудови земельної ділянки позивачем, а огорожа позивача з верхньої сторони упирається в стіну господарської будівлі третьої особи. (а.с.23, 27, 28, 29, 30, 31). Ця обставина свідчить також про те, що позивач вийшла за межі земельної ділянки, відведеної для будівництва, що підтверджується планом забудови (розбивка споруд в натурі (а.с.5). Суд визнав, що встановлені судом фактичні обставини, за яких господарська споруда третьої особи може становити перешкоди для користування власністю позивача, викликана як станом самої господарської споруди так і діями позивача, який збудував літню кухню з відхиленням від плану забудови. З врахуванням того, що [PERSON] сільська рада не є належним відповідачем у справі, оскільки не є власником майна, зокрема господарської будівлі, щодо якої ставиться питання про знесення, а третя особа [PERSON], не відповідає за позовом перед позивачем та не користується правами передбаченими ст. 31 ЦПК України, суд визнав, що встановлені у справі обставини справи, в силу відсутності належного відповідача, не є підставою для висновку про встановлення факту порушення прав позивача. Вирішуючи позов щодо зобовязання [PERSON] сільської ради усунути перешкоди у здійсненні права користування майном за адресою: с. Скотарське, 303, Воловецького району Закарпатської області, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині зобов'язання неналежного відповідача у справі, якою є [PERSON] сільська рада, знести господарську будівлю, оскільки діючий Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає права суду покладати на неналежного відповідача в справі зобов'язань щодо вчинення дій стосовно предмету спору.

Outcome: dismissed