Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позову посилаючись на те, що 13.06.2016 близько 09-20 годин по Донецькому шосе у м. Дніпрі, в районі е/о №330 водій [PERSON] керуючи автомобілем ГАЗ 2705 н/з [NUMBER] , при виникненні перешкоди для руху своєчасно не вжив заходів гальмування, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай н/з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого останній скоїв зіткнення із зупинившимся попереду автомобілем Мітсубісі н/з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який в свою чергу зіткнувся із зупинившимся попереду автомобілем Мітсубісі н/з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , тим самим порушив вимоги п. 12.3 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 10.08.2016 у справі № 199/5420/16-п (3/199/2177/16) винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на день ДТП застрахована не була, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. У відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем виплачено страхове відшкодування потерпілій особі у розмірі 75 590,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Крім того, МТСБУ за проведення огляду та складання звітів оцінювачу [PERSON] було сплачено суму у розмірі 1 058,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням МТСБУ. Таким чином, до позивача, відповідно до чинного законодавства, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи відповідача, у розмірі фактичних затрат, пов`язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач просить стягнути з відповідача на їх користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 76 649,44 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 13.06.2016 близько 09-20 годин по Донецькому шосе у м. Дніпрі, в районі е/о №330 водій [PERSON] керуючи автомобілем ГАЗ 2705 н/з [NUMBER] , при виникненні перешкоди для руху своєчасно не вжив заходів гальмування, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай н/з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого останній скоїв зіткнення із зупинившимся попереду автомобілем Мітсубісі н/з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який в свою чергу зіткнувся із зупинившимся попереду автомобілем Мітсубісі н/з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , тим самим порушив вимоги п. 12.3 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 10.08.2016 у справі № 199/5420/16-п (3/199/2177/16) винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . (а.с.7). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на день ДТП застрахована не була. Згідно зі звітом про оцінку вартості шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу №45/06/16 від 02 липня 2016 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу деталей транспортного засобу Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , становить 96 939,82 грн. (а.с. 16-18). Судом встановлено, що на підставі наказу моторного (транспортного) страхового бюро України №7565 від 04 жовтня 2016 року водію автомобіля марки Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , було перераховано страхове відшкодування в розмірі 75 590,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7565рв від 05 жовтня 2016 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.37-38). Крім того, МТСБУ за проведення огляду та складання звітів оцінювачу [PERSON] було сплачено суму у розмірі 200 грн., що підтверджується платіжним дорученням №427рв від 28.09.2016 та 858,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 399рв від 27.07.2016 (а.с.36). Позивачем була направлена на адресу відповідача вимога за вих. № 3/1-05/18122 від 05.07.2016 про необхідність відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 39), проте, шкода станом на час звернення до суду з даним позовом відповідачем позивачу не відшкодована. Спірні правовідносини виникли із зобов`язань, що виникають із відшкодування шкоди в порядку регресу. Дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, дані спірні правовідносини регулюються загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому суд вважає, що страхові відшкодування підлягають стягненню з відповідача в порядку регресу. За ч. 6 ст. 82 УПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до положень п. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, позивач має право вимагати сплати страхового відшкодування як від власника, так і від водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальну шкоду в порядку регресу, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 76 649,44 грн. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Outcome: approved