Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона є матір'ю неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Батько дітей [PERSON], [INFO] разом з дітьми не проживає, вихованням дітей не займається, не надає матеріальної допомоги, життям дітей не цікавиться, не спілкується з дітьми, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, а тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. З огляду на вищевказане позивачка вимушена звернутися до суду та просить суд постановити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник служби у справах дітей Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області [PERSON] в судовому засіданні підтвердив доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно його неповнолітніх дітей. Неповнолітні діти в судовому засіданні пояснили, що дійсно батько не піклується про них, не приймає ніякої участі в їх вихованні і взагалі не цікавиться їхнім життям, тому вважають, що його необхідно позбавити батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Так як відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не з'явився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, неповнолітніх дітей, представника служби у справах дітей Томашпільської РДА, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N3 від 30.03.2007 року - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Судом установлено, що у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а. с.7). Висновками органу опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області та служби у справах дітей Томашпільської РДА встановлено наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 9). З довідки виданої виконавчим комітетом Томашпільської селищної ради вбачається, що діти проживають з матір'ю - позивачкою у справі [PERSON] та перебувають на її утриманні. Також установлено, що [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, не цікавиться їх долею, участі у їх вихованні та утриманні не приймає, матеріально та морально не допомагає. З довідок характеристик виданих директором НВК «Томашпільська ЗОШ І-ІІІ ст.- гімназія» вбачається, що неповнолітні діти , а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] постійно відвідують навчальний заклад. Без поважних причин не пропускають навчальні заняття, мають оцінки достатнього рівня з усіх предметів, відзначаються ерудованістю на уроках, користуються авторитетом та повагою в однокласників, зовнішній вигляд дітей завжди акуратний, чистий, мати постійно піклується про дітей, цікавиться їх успіхами в школі, відвідує батьківські збори. Протягом навчання в школі батько жодного разу не приходив до закладу та не цікавився життям та здоров'ям дитини. Таким чином, суд уважає доведеним те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а саме ухиляється від виконання обов'язків щодо піклування про його здоров»я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готування дітей до самостійного життя. Об'єктивних причин з яких [PERSON] не виконував покладені на нього батьківські обов'язки судом не встановлено. З вищезазначеного можна зробити висновок про те, що [PERSON] свідомо, умисно нехтував покладеними на нього батьківськими обов'язками та має бути позбавлений батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved