Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 26 квітня 1996 року між ними з відповідачкою уклали шлюб, від якого вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. 29 січня 2014 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська їхній шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу донька проживає з ним за його адресою: [ADDRESS], та знаходиться на його утриманні. З часу розлучення відповідачка участі у вихованні та утриманні дитини не бере. Працює касиром в спортивному комплексі «Метеор» у м. Дніпропетровську та має постійних дохід,тому має можливість надавати допомогу. Оскільки відповідачка добровільно надавати допомогу відмовляється, позивач звертається з даним позовом до суду та просить стягнути з неї аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини від усіх її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. У судове засідання відповідачка не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 1996 року. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. [PERSON] є матір»ю дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.01.2000 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська, і, як матір дитини, відповідно до вимог Закону, зобов'язана надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення нею повноліття. Як було встановлено, відповідач працює та має регулярний дохід. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що на утриманні інших дітей вона не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідачки сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини її заробітку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд також виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядилася своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії їй роз'ясненні, визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачкою слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved