Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до Сквирського районного суду із позовом до [PERSON], треті особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського МРУЮ, орган опіки і піклування Сквирського району Київської області, [PERSON]\~\~про визнання батьківства. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 22 жовтня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], але з 1995 року до реєстрації шлюбу він з [PERSON] проживали разом як чоловік та дружина. До 2010 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] і у зв'язку із цим в актовому записі про народження сина, батьком був записаний відповідач. Тому позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач до суду не зявився, представник позивача [PERSON] надав до канцелярії суду заяву в якій просить розглядати справу у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явився, оскільки з 1998 року знаходиться (утримується по життєво) на постійному місці проживання в Сквирському психоневрологічному інтернаті, оскільки має хронічне захворювання та є інвалідом другої групи. Представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського МРУЮ в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання в якому просив провести розгляд справи без його участі, ніяких заперечень проти позову не має. Представник третьої особи - орган опіки і піклування Сквирського району Київської області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про є відповідна розписка. Третя особа [PERSON] до суду не зявилася, надала суду клопотання, в якому пояснила, що в 1987 році зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] з яким прожила однією сімєю лише три роки, після чого їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, згодом у [PERSON] почалися проблеми зі здоровям та з 1990 року він перебував на стаціонарному лікуванні в Київській психіатричній лікарні № 1 в смт Глеваха Васильківського району Київської області, а з 1998 року [PERSON] утримується по життєво у Сквирському психоневрологічному інтернаті. З 1994 року [PERSON] пчала проживати однією сімєю з [PERSON] в результаті чого в 1999 році в них народився син [PERSON]. Однак через те що [PERSON] на той час перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану в актовому записі про народження дитини в графі «батько» було записано [PERSON]. [PERSON] просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до\~ст. 125 Сімейного кодексу України\~якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно\~ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що позивач [PERSON] з 1995 року проживав із третьою особою [PERSON] без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання, 03 січня 1999 року у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії БК № 256353. На час вагітності та пологів [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], у зв'язку із чим на підставі\~ст. 54 КЗПШС Української СРСР, який діяв на той час, малолітній син був зареєстрований, як [PERSON]. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 серпня 2010 року, шлюб між [PERSON] (тепер [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] розірвано. 22 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «Писаренко», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії 1-ОК № 103603. Як вбачається із довідки № 250 від 08.05.2015 року, виданої Сквирським психоневрологічним інтернатом відповідач у справі [PERSON] дійсно утримується та прописаний на постійне місце проживання в [INFO] «Сквирський психоневрологічний інтернат» з 04.05.1998 року по даний час та являється інвалідом 2 групи. Пунктом 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3\~ст. 128 СК\~приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1\~ст. 135 СК. Згідно п.6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач надав достатньо доводів свого батьківства щодо неповнолітнього [PERSON]. За таких підстав, суд вважає, що позов про визнання батьківства необхідно задовольнити. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст.\~125,\~126,\~128 СК України, п.п. 4, 6, 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved