Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому зазначила, що 16.01.2009 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] За час перебування у шлюбі з відповідачем є діти Тетяна, [INFO] і Вікторія, [INFO] Вона припинила спільне проживання з відповідачем. Діти перебувають тільки на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей. З наведених підстав позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по ? частині усіх видів його місячного заробітку на кожну дитину, а також витрати на юридичну допомогу. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засіданні не зявився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. (а.с. 22) Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 16.01.2009 р. (а.с. 7) Під час шлюбу у сторін народились діти Вікторія, [INFO] і Тетяна, [INFO], батьком яких записаний відповідач. (а.с. 8-9) Діти проживають разом з позивачкою і перебувають на її у триманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. За таких обставин суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання обох дітей підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його місячного заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15 квітня 2016 року і до повноліття дітей. В задоволенні решти позовних вимог про стягнення аліментів суд вважає на необхідне відмовити. Не підлягають також задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 700 грн. з таких підстав. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Пленум Вищого спеціалізованого суду України в п. 48 постанови №10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснив, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Розрахунку витрат на правову допомогу позивачем суду не надано, а тому у суду відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial