Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути на свою користь солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 43943,66 грн., з яких 9740,47 грн. основного боргу, 34203,19 грн. відсотків, позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.11.2012 року між Кредитною спілкою «Південно-Східна Кредитна компанія» та [PERSON] укладено договір №133-Ж про надання кредиту у розмірі 10000 грн. на споживчі потреби строком до 22.11.2015 року, відсотки розраховуються із ставки 60% річних за строковою позикою, та 180% річних за простроченою позикою від фактичної суми заборгованості. Також 22.11.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON], відповідачем [PERSON] укладені договори поруки №133-Ж, відповідно до яких останні несуть солідарну відповідальність перед кредитором у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за кредитною угодою №133-Ж від 22.11.2012 року. Позивач зазначає, що зобов'язання за кредитним договором виконав, видавши 10000 грн. згідно заяви [PERSON], в свою чергу відповідач [PERSON] зобов'язання за договором не виконала, внаслідок чого станом на 06.04.2015 утворилась заборгованість у розмір 43943,66 грн., з яких: 9740,47 грн. заборгованість по кредиту; 34203,19 грн. заборгованість по відсотках. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надано, про причини неявки не повідомлено, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надано. Відповідно до вимог ст.ст. 224,226 ЦПК України за згодою представника позивача суд постановляє заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що 22 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №133-Ж, за умовами якого відповідачу наданий кредит розміром 10000 гривень зі сплатою 60% річних за строковим кредитом 180% річних за простроченим кредитом від фактичної суми заборгованості, строком до 22 листопада 2015 року. Відповідно п. 2.2.2. кредитного договору №133-Ж від 22.11.2012 року, проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання кредиту по день повного погашення заборгованості за кредитом. Також 22 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №133-Ж, відповідно умов якого остання відповідає за виконання [PERSON] умов кредитного договору №133-Ж від 22.11.2012 р., аналогічний договір поруки №133-Ж від 22.11.2012 укладено позивачем з відповідачем [PERSON] Згідно видаткового касового ордеру 242 від 22.11.2012 р. [PERSON] видано 10000 грн. кредиту згідно кредитного договору 133-Ж від 22 листопада 2012 р. Тобто, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, в свою чергу відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, тому станом на 06.04.2015 року заборгованість складає 43943,66 грн., з яких: 9740,47 грн. заборгованість по кредиту; 34203,19 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. 21.10.2014 року позивачем направлено претензію відповідачам із зазначенням суми боргу [PERSON] згідно кредитного договору №133-Ж від 22.11.2012 р., з зазначенням терміну у 30 діб для погашення боргу згідно графіку платежів кредитного договору. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та ЦК України та у встановлений строк. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1050 ЦК України як наслідок порушення договору позичальником є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 617 ЦК України встановлює, що особа не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у випадку відсутності у боржника необхідних коштів. Таким чином, права позивача були порушені відповідачем та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з нього суми боргу за договором кредиту. У зв'язку з задоволенням позову згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved