Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою. Вказувала, що має з відповідачем спільного сина - [PERSON], [INFO], на утримання якого рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 21.07.2014 року вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 600 гривень до досягнення дитиною повноліття. Стверджує, що відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, по аліментах має заборгованість, у додаткових витратах, що викликані частими хворобами дитини участі не бере, постійно приховує дійсний розмір своїх доходів та не надає належної матеріальної допомоги, а сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Посилаючись на зміну сімейних обставин, хворобливість дитини, яка потребує постійних витрат на лікування, просила змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, починаючи з 11.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд у відповідності до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно із копією свідоцтва про народження від 10.02.2011 року позивач з відповідачем мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2014 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 17 квітня 2014 року. Згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 24.07.2016 року №4259, виданої КЗ КОР «Київська обласна дитяча лікарня № 2», [PERSON] хворий та має діагноз: дитяча абсансна епілепсія. Також з виписки вбачається, що серед лікувальних та трудових рекомендацій по лікуванню хворого є прийом ліків Депакін на постійній та безперервній основі та необхідно пройти МРТ головного мозку в вересні 2016 року. Відповідно до копій товарних чеків, що містяться в матеріалах справи позивач у 2016 році понесла витрати на утримання дитини, а саме: липень - 178,30 грн., серпень - 4 142,26 грн., вересень - 1 014,41 грн., жовтень - 436,60 грн., листопад - 1 102, 90 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Приписами ч. 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Нормою ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Таким чином, враховуючи погіршення стану здоров'я спільного сина сторін по справі, а також необхідністю, у зв'язку з цим, несенням позивачем певних витрат на його лікування, оскільки дитина перебуває на її утриманні, суд дійшов висновку про необхідність збільшення розміру аліментів до 2 000 грн. щомісяця з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн.

Outcome: approved