Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві власності належить жилий будинок з господарчими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. В цьому будинку 27.07.1994 р. зареєстровані відповідачі [PERSON] і [PERSON], які в будинку ніколи не проживали і не проживають до цього часу. Реєстрація відповідачів тягне для нього додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг, перешкоджає в розпорядженні цим майном. З наведених підстав позивач з урахуванням уточнень до позову просив визнати [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в належному йому будинку та зобов'язати Овідіопольський РС ГУДМС України в Одеській області зняти їх з реєстраційного обліку в жилому будинку. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явились, а тому справа розглянута судом за їх відсутності. Овідіопольський РС ГУДМС України просив справу розглянути без участі його представника. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. З наведених вище норм цивільного законодавства слідує, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні право користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, позбавлення права на користування житловою площею та зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання і Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Право власності позивача на жилий будинок підтверджено свідоцтвом. (а.с. 10) З будинкової книги слідує, що [PERSON] і [PERSON] зареєстровані в належному позивачеві будинку 27.07.1994 р. (а.с. 18-24) Реєстрація [PERSON] і [PERSON] у житловому будинку тягне для позивача додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг, перешкоджає йому в розпорядженні цим майном. З пояснень позивача, показань свідка [PERSON] судом встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] в будинку позивача з моменту реєстрації не проживали до цього часу. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved