Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У зв'язку з тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року, і цей шлюб було розірвано рішенням Рівненського районного суду від 16 липня 2013 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча є здоровим, працездатним, інших утриманців немає, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме по 1000 гривень щомісячно. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, наведених в позовній заяві, і суду пояснила, що осінню відповідач купив дитині чоботи за 400 гривень, викупив з ломбарду мобільний телефон, який вона здала, бо не було грошей взагалі. Постійної допомоги відповідач на утримання дитини не надає. Вона ж отримує 540 грн. допомоги по безробіттю і їй самій важко утримувати дитину, тому вимушена звертатися до суду з даним позовом і просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що коли у нього є гроші, то він дає допомогу дитині. Не заперечив проти стягнення аліментів, але просить зменшити їх суму до 500 гривень, так як він не працює, не має доходу, йому допомагають батьки і він має дитину від іншої жінки, з якою шлюб ще не зареєстровано. Також він хворіє на варикоз і тяжко працювати не може. Просить позов задоволити частково. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року по 16 липня 2013 року. Цей шлюб було розірвано рішенням Рівненського районного суду від 16.07.2013 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач є здоровим, працездатним, але добровільно постійної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач є здоровим, працездатним, однак не надає допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, тому суд вважає, що з нього мають бути стягнуті аліменти на утримання дочки. Однак, враховуючи доводи позивачки і відповідача, суд вважає, що позов має бути задоволений частково і стягненню підлягають аліменти в розмірі по 650 гривень щомісячно. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує наведені вище обставини в їх сукупності, також береться до уваги матеріальний стан позивачки і дитини та матеріальний стан відповідача, стан здоров'я дитини і стан здоров'я відповідача, а також мінімальний розмір аліментів, який встановлено ст.182 Сімейного кодексу України. На думку суду, відповідач має можливість працевлаштуватися і надавати допомогу на утримання дитини. Сума, яка визначена в рішенні суду є реальною для стягнення в даному регіоні і буде достатньою для належного утримання дитини. Суд критично оцінює пояснення відповідача про те, що він хворіє на варикоз і у нього є дитина від іншої жінки, оскільки належних доказів цього суду надано не було. Суд також критично оцінює доводи відповідача стосовно того, що йому важко буде сплачувати аліменти в значній сумі, оскільки він не працює. Те, що відповідач не працює, живе за рахунок своїх батьків, суд не може взяти до уваги, не може це поставити в заслугу відповідачу, оскільки він за станом здоров'я може працювати, при бажанні може працевлаштуватися, однак не працевлаштовується, так як йому так жити простіше, перекласти свій обов'язок по утриманню дитини на плечі позивачки. На переконання суду, вказуючи, що згідний сплачувати аліменти в сумі 500 гривень, відповідач не повністю усвідомлює свій батьківський обов'язок по утриманню дитини в даний час, коли значна інфляція, йде значне здороження продуктів харчування, дитячого одягу, ліків і т.ін. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Outcome: approved