Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

у жовтні 2017 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши його у грудні 2017 р., в якому просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартири [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є наймачем зазначеної квартири, що підтверджується ордером №3915 від 30.10.1992 р., виданого виконавчим комітетом Криворізької міської ради народних депутатів. Відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, але з 23.09.2016 року не проживають у ній, їхніх особистих речей там немає. Причиною того, що відповідачі не проживають із позивачем є те, що доньки одружились і переїхали жити до своїх чоловіків, син мешкає разом із своєю дружиною, а із [PERSON] розірвано шлюб. Відповідачі участі у витратах за квартиру не беруть, через що позивач змушений за них сплачувати комунальні послуги, якими вони фактично не користуються, що суттєво вливає на його матеріальний стан. Ухвалою суду від 22.01.2018 року відкрито провадження та призначено розгляд справи на 21.02.2018 р.. У судовому засіданні 21.02.2018 р. слухання по справі було відкладено на 27.03.2018 року для виклику свідків. Відповідачі у судове засідання 27.03.2018 р. повторно не з'явились, заперечень на позов не надали, від отримання судової повістки відмовивились не з'явившись до відділення пошти за її отриманням, про що свідчать довідки поштового відділення про причини невручення судових повісток: за закінченням терміну зберігання. Відповідно до\~ч.9 ст. 130 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Згідно з ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, із підстав зазначених вище, просив його задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача та показання свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON], відповідно до ордеру на житлове приміщення (обмінного) №3915 від 30.10.1992 р., виданого Бюро з обміну житлової площі виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів є уповноваженим квартиронаймачем квартири за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Адмірала Головка, б. 1, кв. 135 (а.с.6). Крім нього, у зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] (колишня дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька відповідачки [PERSON] від іншого шлюбу), [PERSON] (донька), що підтверджується довідкою №23 від 13.10.2017 року, виданою Криворізькою обєднаною міською довідково-інформаційною службою (а.с.9). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за вказаною адресою не проживають із 23.09. 2016 року, тобто понад шість місяців, про що свідчить акт від 12.10. 2017 року (а.с.8). Відповідачі не сплачують комунальні послуги, які нараховуються позивачу за утримання квартири, що суттєво впливає на матеріальне стан останнього, їх особистих речей у квартирі немає. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача. Після розлучення позивача з [PERSON] остання виїхала разом із дітьми та забрала їх речі. Відповідачів не бачила з вересня 2016 року. Де зараз вони знаходяться їй не відомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона із січня 2017 року проживає разом із позивачем та своїм сином у квартирі [ADDRESS]. Про відповідачів їй нічого не відомо, оскільки вони у вказаній квартирі не проживають і їх речей там немає. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст.ст. 81, 83 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно зі ст. ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України, і свідчать про наявність підстав для визнання відповідачів, такими, що втратили право користування житлом, так як вони без поважних причин понад шість місяців у ньому не проживають, за відсутності між позивачем і відповідачами домовленості про це і відсутністю причин, передбачених законом, які вважаються поважними. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню понесені останнім судові витрати, а саме: 3200,00 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved