overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 20.11.2003 року зареєстровано шлюб Ізмайлівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Москва, актовий запис № 2567. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 20.11.2003 року Ізмайлівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Москва, актовий запис № 2567. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про\~розірвання шлюбу посилаючись на те, що 12 вересня 1997 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Дмитрівською сільською радою Києво-Святошинського району, Київської області, про що зроблений актовий запис № 11. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги. Між подружжям часто виникали сварки. Тривалий час кожен з подружжя живуть окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом не проживають, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12 вересня 1997 року, Дмитрівською сільською радою Києво-Святошинського району, Київської області, про що зроблений актовий запис № 11. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що з\~12\~вересня 1997\~року[PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БК № 352113, видане 12 вересня 1997 року Дмитрівською сільською радою Києво-Святошинського району, Київської області, про що зроблений актовий запис № 11. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги. Між подружжям часто виникали сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім»я припинила своє існування. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом вони не проживають. Примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов, про що зазначила письмово в заяві, яка подана ним до суду. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28 травня 1995 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб у Гейсиській сільській раді, Ставищенського району, Київської області, про що зроблений актовий запис № 5. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги. Між подружжям часто виникали непорозуміння. Тривалий час кожен з подружжя живуть окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом не проживають, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 28 травня 1995 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб у Гейсиській сільській раді, Ставищенського району, Київської області, про що зроблений актовий запис № 5. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що з\~28\~травня 1995\~року[PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК №270579, видане 28 травня 1995 року Гейсиською сільською радою, Ставищенського району, Київської області, про що зроблений актовий запис № 5. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги. Між подружжям часто виникали непорозуміння. Тривалий час кожен з подружжя живее окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім»я припинила своє існування. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом вони не проживають. Примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 20 жовтня 2006 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №706. Від шлюбу з відповідачем у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] хоч і мешкають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 20 жовтня 2006 року між нею та [PERSON] Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 24 липня 2004 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №759. Від шлюбу з відповідачем у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 24 липня 2004 року між нею та [PERSON] Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 27 листопада 2004 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1806. Від шлюбу з відповідачем у [PERSON] народились син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] року народження. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 27 листопада 2004 року між нею та [PERSON] Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2016 року. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин, сторони не проживають однією сімєю. У підготовче судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд про задоволення своїх позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч.11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст.. 128 ЦПК України, що підтверджено зворотнім поштовим рекомендованим повідомленням про отримання особисто відповідачем судового виклику, позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2016 року (свідоцтво про шлюб серії 1-КГ № 106374, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області 16.03.2016 р.) Від шлюбу сторони не мають спільних дітей. Подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін, про що стверджує позивач та не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем, судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 18 вересня 2010 року уклали шлюб, який зареєстрований Шаровечківською сільською радою Хмельницького району, актовий запис № 29. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні. Просить не надавати строку для примирення, оскільки сімя збережена бути, рік спільно не проживають та наміру відновлювати цих стосунків не мають. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, вважає, що шлюб зберегти неможливо, і надання строку для примирення є недоцільним. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 вересня 2010 року, який зареєстрований Шаровечківською сільською радою Хмельницького району, актовий запис № 29. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини рік тому та наміру їх відновлювати сторони не мають, спільно не проживають та спільного господарства не ведуть. З цих підстав суд вважає, що строк для примирення є недоцільним, оскільки сімя розпалась остаточно і збережена бути не може. Малолітня дитина залишається проживати з матірю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] «Страхова компанія «Гарант-Система» звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Позов обґрунтовує тим, що 20 травня 2016 року між [PERSON] «Страхова компанія «Гарант-Система» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 05-16/000195. Так, у вказаному Договорі страхувальником зазначено [PERSON], а вигодонабувачем [PERSON]. 22 січня 2017 року о 13 год. 00 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по пр-ту Голосіївському, 120 не дотримався безпечної дистанції та швидкості руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1. ПДР, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Голосіївським районним судом м. Києва відповідача [PERSON] було визнано винним у вчинені ДТП внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 01.03.2017 року вигодонабувачем [PERSON] було подано заяву на виплату страхового відшкодування, у звязку з даною заявою останній відповідно до Видаткового касового ордеру № 206 від 22 березня 2017 року, було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 50998,36 грн.. Позивач зазначає, що оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «СГ «ТАС», позивачем 08 лютого 2018 року було надіслано до АТ «СГ «ТАС» претензію на суму 37358,14 грн., яка згодо була виплачена. 25 жовтня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про сплату різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 13640,22 грн., однак відповідачем вказану суму сплачено не було. Тому, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом та просити суд стягнути з відповідача на свою користь 13640,22 грн. та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 17 травня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача повідомлений про розгляд справи, направив до суду заяву в якій просив суд здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 26 листопада 2015року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1953. Від шлюбу дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved