Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просила прийняти рішення про поділ в натурі житлового будинку, загальною площею 46,1 кв.м, та господарських споруд, що перебувають у спільній частковій власності і знаходяться за адресою: [ADDRESS] , передати їй та [PERSON] відокремлені частини житлового будинку та господарських споруд, що відповідають розміру Ѕ частки у спільному майні, визнавши за ними право приватної по Ѕ частці із отриманого у спадок майна. В обґрунтування вимог посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 жовтня 1991 року № 1-4227 сторонам у рівних частинах на праві спільної часткової власності належить будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . З метою виділу в натурі належної частки у спільному майні позивач звернулася до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2017 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2018 року доручено компетентному суду Російської Федерації юрисдикція якого розповсюджується на територію місця проживання відповідача [PERSON] вручити копію позовної заяви з додатками та з`ясувати процесуальні питання. Ухвалою суду від 15 серпня 2019 року повторно доручено компетентному суду Російської Федерації юрисдикція якого розповсюджується на територію місця проживання відповідача [PERSON] вручити копію позовної заяви з додатками та з`ясувати процесуальні питання. Ухвалою суду від 10 березня 2020 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. 20 серпня 2020 року [PERSON] подала до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просить прийняти рішення про припинення права власності [PERSON] на Ѕ частку житлового будинку літ. «А», загальною площею 46,10 кв.м, сараю літ. «Б», гаражу літ. «Г», та погребу літ. «Ж», що розташовані за адресою: [ADDRESS] , з виплатою їй вартості цієї частки в сумі - 55 887 грн. 50 коп., визнати за нею право власності на вказаний будинок, а також стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 640 грн. 00 коп., витрати на проведення експертизи у розмірі - 11 000 грн. 00 коп., витрати за відправлення копій документів у розмірі - 207 грн. 00 коп. Заява про уточнення позовних вимог мотивована тим, що 28 травня 2020 року ТОВ «Судова незалежна експертиза України» складено висновок експерта № ЕС-1702-1-1527.20 відповідно до якого створення двох ізольованих відокремлених частин спірного житлового будинку з повним складом приміщень, що мають два окремі виходи на земельну ділянку без врахування можливості у здійсненні будь-яких прибудов технічно неможливо, як і виділення варіантів розподілу будинку між співвласниками з частками по Ѕ кожному. Позивач впродовж 30 років користується житловим будинком, підтримує його у належному стані, проводить поточні ремонти та оплачує всі належні податки. Відповідач коштів на утримання будинку не надає, взагалі не користується ним, з 1968 року проживає на території Російської Федерації, при цьому припинення часткової власності на будинок не завдасть їй істотної шкоди. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2020 року доручено компетентному суду Російської Федерації юрисдикція якого розповсюджується на територію місця проживання відповідача - [PERSON] вчинити процесуальні дії, а саме вручити копію заяви про зміну предмета позову та з`ясувати відношення щодо заявлених позовних вимог. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 24 червня 2021 року від позивача та її представника [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення (тричі) судового доручення компетентному суду Російської Федерації юрисдикція якого розповсюджується на територію місця проживання відповідача про вручення копії позовної заяви з додатками та з`ясування процесуальних питань. 17 липня 2019 року до суду надійшли документи, складені у результаті виконання доручення Броварського міськрайонного суду Київської області про вручення документів [PERSON] , згідно із якими судове доручення повернуто без виконання у зв`язку із неявкою [PERSON] у судове засідання. 03 березня 2020 року до суду надійшли документи, складені у результаті виконання доручення Броварського міськрайонного суду Київської області про вручення документів [PERSON] . Відповідно до ухвали Кіровського районного суду міста Ростов-на-Дону Російської Федерації у зв`язку із неявкою [PERSON] у судове засідання для вручення документів, виконання судового доручення Броварського міськрайонного суду Київської області вважається неможливим з причин, що не залежать від суду. 24 березня 2021 року до суду надійшли документи, складені за результатами виконання доручення Броварського міськрайонного суду Київської області про вручення документів [PERSON] з відміткою про невиконання у зв`язку із неявкою [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Броварською районною державною нотаріальною конторою 01 жовтня 1991 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1-4227, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по Ѕ частці кожній належить житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту від 17 лютого 1988 року вказаний житловий будинок має загальну площу 46,1 кв.м, житлову - 30,0 кв.м., надвірні будівлі: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», гараж-сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», погріб літ. «Ж». З метою визначення залишкової вартості житлового будинку та надвірних будівель, а також визначення варіантів розподілу житлового будинку та господарських будівель та споруд відповідно до вимог нормативно-правових актів, позивач 30 квітня 2020 року уклав договір із ТОВ «Судова незалежна експертиза України» про проведення судової експертизи у цивільній справі № 361/6580/17. Відповідно до висновку експерта № ЕС-1702-1-1527.20 за результатами проведеної, будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 28 травня 2020 року залишкова вартість відтворення житлового будинку літ. «А», загальною площею 46,10 кв.м, та господарських будівель: сарай літ. «Б», гараж літ. «Г», та погреба літ. «Ж», розташованих по [ADDRESS] без урахування земельного компоненту, станом на момент проведення експертизи становить 111 177 грн. 00 коп.; створення двох ізольованих відокремлених частин спірного житлового будинку з повним складом приміщень, що мають два окремі виходи на земельну ділянку без врахування можливості у здійсненні будь-яких прибудов технічно неможливо; визначити варіанти розподілу житлового будинку літ. «А» з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками з частками по Ѕ кожному, відповідно до вимог нормативно-правових актів, без врахування приміщень житлового будинку І, ІІ, ІІІ та без врахування необхідності у будь-яких прибудовах технічно неможливо. За змістом частини першої статті 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власність двох чи більше сторін із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, що передбачено частиною першою статті 356 ЦК України. Згідно із статтею 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до частини першої статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») у статті 365 ЦПК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦПК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності. При цьому, висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном. Як вбачається з матеріалів справи позивачем, на виконання вимог частини другої статті 365 ЦК України внесено на депозитний рахунок Броварського міськрайонного суду Київської області кошти у сумі 55 588 грн. 50 коп., що складає вартість Ѕ частки спірного будинку. Ухвалюючи рішення про припинення права власності відповідача на 1/2 частку у майні, що належить їй на праві приватної спільної часткової власності, зі стягненням на її користь відповідної грошової компенсації, суд виходить із того, що виділ частки у майні є технічно неможливим, відповідач впродовж тривалого часу нерухомим майном взагалі не користується, витрат по його утриманню не несе, при цьому припинення права власності на частину майна не завдасть їй істотної шкоди, оскільки на її користь буде стягнута відповідна грошова компенсація. Таким чином, судом встановлено, що частка відповідача у спірному майні не може бути виділена в натурі та не може використовуватися сторонами спільно, істотного порушення прав відповідача у разі припинення права власності на її частку не вбачається. З огляду на припинення права власності відповідача на частку у спільному майні за позивачем слід визнати право власності на Ѕ частину спірного нерухомого майна. Відповідно до положень статті133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на проведення експертизи та витрати пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При зверненні до суду із даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі - 640 грн. 00 коп. З урахуванням вимог статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 640 грн. 00 коп. Згідно із рахунок № ЕС-1702-1-1527.20 від 30 квітня 2020 року вартість проведення судової експертизи згідно із договором від 30 квітня 2020 року становить 11 000 грн. 00 коп. Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає Ѕ частина витрат понесених на проведення експертизи у розмірі - 5 500 грн. 00 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати понесені на відправку поштової кореспонденції у Російську Федерацію у розмірі - 175 грн. 50 коп., 23 грн. 00 коп. та 6 грн. 00 коп., всього 204 грн. 50 коп. Таким чином, загальний розмір судових витрат становить - 6 344 грн. 50 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved