Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина, що складається з Будинку. Як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлому. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти чого представник відповідача не заперечив. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], чоловік позивача, після смерті якого відкрилась спадщина, окрім іншого, на Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, однак згідно погосподарської книги № 5 за 2016 рік, особовий рахунок № [NUMBER], належав померлому. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] були його дружина, позивачка по справі, та діти, [PERSON] і [PERSON] Останні від прийняття спадщини відмовились на користь матері, яка після смерті чоловіка спадщину прийняла, звернувшись 28.03.2016 року з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Окрім того, за життя [PERSON] розпорядився своїм майном, земельними ділянками розміром 1,8417 га та 1,2553 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склавши заповіт на ім'я онуки - [PERSON], яка прийняла спадщину. Інші особи з заявами про прийняття спадщини не зверталась. Вказані обставини підтверджуються листом приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області від 27.07.2016 року. 15.03.2016 року позивачем на Будинок було виготовлено технічний паспорт, в якому вказано характеристику, квадратуру та всі параметри об'єкту нерухомості, зокрема він побудований у 1974 році, має загальну площу 71 кв.м., житлову площу 60,2 кв.м. та господарські будівлі і споруди: прибудову, п'ять сараїв, літню кухню та убиральню. Постановою приватного нотаріуса Люлевича А.І. від 28.03.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до чинного на час будівництва Будинку (1974 рік) законодавства, яке не пов'язувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном. Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Так як до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті чоловіка [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved