Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

У жовтні 2021 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка навчається на 4 курсі Національного університету харчових технологій на денній формі навчання. Дочка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Дочка потребує матеріального допомоги від батька, адже несе витрати на дорогу до навчального закладу, придбання навчально-методичних посібників, підручників та на оплату навчання. Позивачка самостійно не в змозі утримувати спільну доку, оскільки перебуває в іншому шлюбі та має ще одну неповнолітню дитину. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, а тому вона змушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 27.10.2021 відкрито провадження по справі та призначено справу в порядку строщеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, у разі неявки відповідача щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Судом встановлено, що сторони 15.11.1997 року уклали шлюб, який було розірвано рішенням Обухівського районного суду Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16.08.2013 року з відповідача на користь позивачки починаючи з 27.06.2013 року стягувались аліменти на утримання спільної дочки [PERSON] , до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно. Як вбачається із копії акту від 01.10.2021 року складеного депутатом Обухівської міської ради Рак О.І., [PERSON] (донька) проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до копії договору № 608-БТд0400 про надання освітньої послуги від 13ю08ю2018 року та копії довідки № 21-22/64 від 02.09.2021 року, [PERSON] , навчається у Національному університеті харчових технологій на денні формі навчання та закінчує навчання 30 червня 2022 року. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище обох батьків, їх однакову міру відповідальності за виховання і розвиток дитини, витрати пов`язані з навчанням дитини. Судом з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] досягла повноліття, є студентом, навчається на денній формі навчання, тому не має можливості самостійно отримувати заробіток, отже, потребує матеріальної допомоги. Таким чином, виходячи з обставин, встановлених у судовому засіданні, відповідно до доказів, наданих позивачкою, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] належать до стягнення аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. В силу положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 908 грн. 00коп. Згідно ч. 1ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved