Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що з 31.10.2009 року перебувала у шлюбі з [PERSON] від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оскільки домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від усіх видів його заробітку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з таких підстав. Судом установлено, що з 31.10.2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22.08.2013 року. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Позивачка, звертаючись з позовом до суду, посилалася на те, що син, після розірвання шлюбу між сторонами, залишився проживати з нею, відповідач дану обставину не заперечував. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиктвого мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права третіх осіб не порушує, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved