overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У жовтні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 07.09.1996 відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва. В [INFO] у них народилася дочка [PERSON], яка на цей час є повнолітньою. З 2015 р. в сім'ї сторін стали виникати сварки і конфлікти на ґрунті непорозумінь з приводу поглядів на подружнє життя, виховання та утримання дочки, розпорядження сімейним бюджетом. З березня 2015 подружні стосунки сторін припинилися, а з серпня 2017 позивач проживає окремо, оскільки відповідач провокує бійки і неодноразово застосовував фізичне насильство. Відтак їх сім'я розпалась остаточно і її відновлення неможливе. Позивач подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач викликався в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмовий відзив на позов не подав. З огляду на неявку відповідача в судове засідання суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.09.1996 відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 1086. Неповнолітніх дітей у подружжя немає. З позовної заяви вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життя сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення... Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У жовтні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 13.03.2003 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 183. Вони мають сина Ігора, [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З серпня 2003 р. вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини та не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення Сімейного кодексу України, а саме: положення частини 1 статті 110, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

У жовтні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 18.11.2011 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1008. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними складалося по різному, однак внаслідок різних життєвих інтересів вони перестали вести спільне господарство та з квітня 2017 р. не підтримують шлюбно-сімейних відносин, проживають окремо. Внаслідок різних поглядів на життя і втрати почуття любові та поваги один до одного поновлення шлюбних відносин неможливе. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з нею. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення Сімейного кодексу України, а саме: положення частини 1 статті 110, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

У жовтні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 31 жовтня 2007 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2390. Від шлюбу вони мають двох дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З жовтня 2013 р. вони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. З цього часу відповідач проживає з іншою родиною, а тому збереження шлюбу неможливе. Сторони визначили місце проживання дітей, спори щодо поділу майна на цей час також відсутні. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення Сімейного кодексу України, а саме: положення частини 1 статті 110, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У жовтні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту -[PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 3 грудня 2004 р. Відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Євпаторійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 683. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, втратою взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. В останній час вони не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство. Примиритись їм не вдалося, а отже сім'я розпалась та існує лише юридично. Після розірвання шлюбу спільна дитина буде проживати з матір'ю. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що розлад подружніх стосунків сторін має стійкий характер і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально, суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

У жовтні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 4 вересня 2011 р. Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на їх спільному з відповідачем утриманні. Понад два роки сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різниці у поглядах на сімейні відносини та втрати поваги з боку чоловіка, що призвело до постійних сварок, які негативно впливають на виховання дитини. Спору щодо місця проживання, утримання та виховання дитини у них немає. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення Сімейного кодексу України, а саме: положення частини 1 статті 110, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

У жовтні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. 01.02.2014 сторони зареєстрували шлюб, у якому у них народився син [PERSON], [INFO] З певного часу в стосунках сторін з'явились недовіра та зневага один до одного, що супроводжувалось постійними сварками, які негативно впливали як на виховання дитини, так і на психічний стан кожного з подружжя. Наразі сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і практично не спілкуються. Фактично їх сімейні стосунки дійшли кінця і їх відновлення неможливе. Дитина проживає з позивачем. Позивач подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач викликався в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з'явився без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подав. З огляду на неявку відповідача в судове засідання суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.02.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 60. [INFO] у подружжя народився син [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на сім'ю та шлюб сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання, при цьому дитина залишилась проживати з матір'ю. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У жовтні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21.05.2011 р. У шлюбі у сторін народились - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають із відповідачем. Позивач зазначає у позові, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки з липня 2016 р. та не ведуть спільного господарства з жовтня 2016 р. Зазначив, що стосунки з відповідачем не склались через різні характери та протилежні погляди на життя, так як відповідач влаштовувала постійні скандали у присутності сторонніх людей та в громадських місцях. Також вказує, що спору щодо поділу майна та місця проживання дітей між сторонами немає, існує усна домовленість щодо перерахування на картку відповідача 4000 грн. щомісячно, із подальшим правом відповідача у майбутньому подавати позов про стягнення аліментів. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні підтримав даний позов. Представник відповідача в судовому засіданні також підтримала даний позов, з'ясовуючи у судовому засіданні тільки питання щодо майна позивача та відповідача. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, 21.05.2011 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського РУЮ у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 383 (а.с. 4). Від даного шлюбу у сторін народились - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], (а.с. 5,6), і батьками дитини є позивач та відповідач. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач із відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки з липня 2016 р. та не ведуть спільного господарства з жовтня 2016 р., тобто примирення між сторонами неможливо, і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У жовтні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23.01.2016 р. У шлюбі у сторін дітей немає. Позивач зазначив, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначив, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Спільне життя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просив суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надіслав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 23.01.2016 р. у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 66 (а.с. 6). У шлюбі у сторін дітей немає. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, так як відповідач виїхала за межі України, а позивач не має наміру зберігати сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

У жовтні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.10.2010 р. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] [INFO] Позивач зазначив, що з відповідачкою разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначив, що стосунки з відповідачкою не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. І позивач і відповідач в судове засідання не з'явились. Кожен окремо надіслали до суду заяви щодо підтримки позову та його визнання. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 30.10.2010 р. у відділі РАЦСу Оболонського РУЮ у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., а/з № 1776.(а.с. 8). [INFO] р. народилася [PERSON], (а.с. 9), і батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] Як з'ясовано судом, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивач не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved