Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON]. Зазначила, що 5 березня 2008 року у с. Лозова Шаргородського району Вінницької області помер її батько [PERSON]. 1 квітня 1998 року останній склав заповіт, відповідно до якого усе своє майно він заповідав [PERSON], який спадщини не прийняв, подав заяву до Шаргородської державної нотаріальної контори заяву про те, що спадщини він не прийняв та на неї не претендує. Після його смерті залишилось спадкове майно, спадкоємцем якого за законом є позивач, оскільки її мати та брат [PERSON] від спадщини відмовились. Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті батька, у звязку із чим нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач не знала, що необхідно подавати заяву про прийняття спадщини, вважаючи, що зможе оформити спадщину у будь-який час, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном батька, що прирівнюється до прийняття спадщини. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті батька пропущений нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявилась, проте від її представника за довіреністю [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити (а.с. 27). Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте у письмовій заяві Лозівський сільський голова [PERSON] просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 25, 26). Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили (а.с. 28-30). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. 5 березня 2008 року у с. Лозова Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-АМ №261036 (а.с. 6). Спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом є позивач [PERSON] яка є донькою покійного, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-АМ № 243313 (а.с. 5) та свідоцтвом про укладення шлюбу ІІ-АМ № 427208 (а.с. 7) Інші спадкоємці мати позивача [PERSON] та брат [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] не прийняли, що підтверджується їх заявами до Шаргородської державної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини (а.с. 11, 13). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 2,6623 га на території Лозівської сільськоїради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ВН № 077491 (а.с. 8). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась (а.с. 23). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] № 247/02-31 від 15 березня 2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 10). Судом установлено, що позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки вона не знала, що необхідно подавати заяву про прийняття спадщини, вважаючи, що зможе оформити спадщину в будь-який час, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном батька, що прирівнюється до прийняття спадщини. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved