Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 05.05.2015 року позивач знаходився у шлюбі з відповідачем [PERSON]. 07.10.2016 року шлюб з відповідачем був розірваний. Відповідач на спірній жилій площі квартири [ADDRESS] має право власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 30.08.2013 року. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи [NUMBER], виданої 13.04.2017 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Київської області у даній квартирі зареєстровано двон людей, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Після розірвання шлюбу відповідач виїхав з місця реєстрації та не з'являвся до сьогодні. Де він знаходиться в даний час не відомо. З 26 липня 2015 року відповідач ніяких вістей про себе не давав, тому [PERSON] не мала змоги звернутись до [PERSON] з проханням добровільно виписатись. Відповідач більше року без поважних причин залишив житлове пиміщення за адресою: [ADDRESS]. Факт не проживання відповідача на спірній жилій площі квартири [ADDRESS] підтверджується актами, складеними депутатом Вишневої міської ради від 05.09.2016 року, 12.04.2017 року та свідками. На підставі викладеного позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею 18,1 кв.м квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON]. У судове засідання позивач не зявилась. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 5ст. 74 ЦПК Українисудова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Уразі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. У зв'язку з чим суд з урахуванням заяви позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст.169ч. 4, ст.224 ЦПК Україниухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , виходячи із наступного. Згідност. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції Українивстановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно дост.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи судом встановлено, що згідно дговору купівлі-продажу 30.08.2013 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.10.2016 року шлюб [PERSON] [PERSON] розірваний. Згідно довідки ВК Вишневої міської ради від 13 квітня 2017 року, за адресою: [ADDRESS] з 30.01.2015 р. проживає та [PERSON] разом з ним [PERSON] по теперішній час. Відповідно до актів депутата Вишневої міської ради від 05.09.2016, 12.04.2017 [PERSON] зареєстрований за адресою:[ADDRESS] проте за вказаною адресою не проживає. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованому в спірному жилому приміщенні, там не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за нею право користування жилим приміщенням, не вчиняє. Наведене вище свідчить про відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад 1 рік без поважних на те причин. Судом не встановлено фактів перешкоджання [PERSON] відповідачу в користуванні житлом. Відповідно до ч. 4 ст.156, ч. 2 ст.64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки. Ст.ст.47,48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч.4ст. 9 ЖК Україниніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сім`ї такими, що втратила право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Ст. 319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно дост. 383 ЦК Українивласник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно дост. 191 ЦК Українивласник майнамає право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно дост. 391 Цивільного кодексу Українивласник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідност. 405 ЦК Україничлени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч.2ст. 405 Цивільного кодексу Україничлен сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно дост.72 Житлового кодексу Українивизнання особи такою, що втратила право користуванняжитловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи. Відповідно дост. 150 ЖК Українигромадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Ст. 155 ЖК Українижилі будинки, квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користуватись жилим будинком, квартирою. На підставі наведеного суд вважає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Заст. 59 ЦПК Україниобставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, оцінивши докази у справі суд вважає, що [PERSON] з 2016 року не проживає в ньому, ускладнює здійснення [PERSON] повноважень користування будинком, оскільки останній вимушений сплачувати за відповідача витрати на комунальні послуги, а тому є підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням. Відповідно до встановленогост. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду, в тому числі, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується. Отже, обов'язок відділ реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб та формування і ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Боярської міської ради, щодо зняття з реєстрації відповідача на підставі рішення суду про виселення встановлений на законодавчому рівні та не потребує додаткового підтвердження у судовому порядку. На підставі ст. ст.391,405 Цивільного кодексу Українита

Outcome: approved