Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У квітні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за яким останній отримав в борг 16 000 дол. США, що за курсом НБУ становить 127 888 грн., із поверненням коштів до 26 квітня 2012 року. У визначений договором строк відповідач кошти не повернув, на його численні вимоги відповідач повідомляв, що кошти у нього відсутні. Крім того, умовами договору встановлена плата за користування коштами, а саме 1280 дол. США щомісячно, що на день подачі позову становити 28 160 дол. США або за курсом НБУ - 225 082,88 грн. Вказав, що поручителями за даним договором виступили [PERSON] та [PERSON], які несуть солідарну відповідальність за належне виконання боржником своїх зобов'язань. Борг на час подачі позову не повернутий. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 352 970,88 грн.; судові витрати покласти на відповідачів. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При розгляді справи судом встановлено, що 26 квітня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики. У поданій розписці вказано, що позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 16 000 дол. США. Зазначену суму коштів позичальник зобов'язувався повернути в строк до 26 квітня 2012 року. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Факт передачі коштів [PERSON] та отримання [PERSON] позики підтверджується розпискою від 26 квітня 2011 року. За таких обставин суд вважає, що факт передачі коштів підтверджений належними та допустимими доказами, права [PERSON] порушені неповерненням коштів, тому вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 16 000 дол. США, що за курсом НБУ становить 352 970,88 грн. підлягають задоволенню. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. З матеріалів справи встановлено, що сторони при укладенні договору позики погодили умови договору щодо розміру позики, дати повернення. Крім того, за умовами договору [PERSON] зобов'язувався сплатити в якості винагороди за користування коштами 1280 дол. США щомісячно на термін дії розписки тобто до 26 квітня 2012 року. Перевіривши подані суду розрахунки, суд вважає, що відповідач також має повернути суму боргу та відсотки за користування коштами в розмірі 28 160 дол. США, що за курсом НБУ становить 225 082,88 грн. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особи або кілька осіб. За ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Солідарна відповідальність боржника та поручителя перед кредитором встановлена ст.. 554 ЦК України, в розпиці, та договором поруки від 26 квітня 2011 року. У п. 1.1 договору поруки передбачено, що поручителі зобов'язуються солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань, взятих на себе відповідно до розписки від 26 квітня 2011 року на загальну суму 16 000 дол. США, а також взятих на себе зобов'язань по сплаті грошових коштів в сумі 1280 дол.США щомісячно. Оскільки [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями за договором позики, укладеного між [PERSON] та [PERSON], тому вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості на загальну суму 352 970,88 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. До судових витрат відносяться витрати по сплаті судового збору, на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. При розгляді справи позивач сплатив судовий збір в розмірі 3 441 грн. (а.с.1), витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. (а.с. 8, 9), витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду: квитки на суму 220 грн. (а.с. 46,47), на суму 182 грн. (39,40), на суму 230 грн. (65, 66, 77, 78). Оскільки позовні вимоги задоволено, тому суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати в розмірі 2 592 грн. відповідно до задоволеної частини.

Outcome: approved