Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

у квітні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися у суд з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилається на те, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема у вигляді земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 90123031 та 72/100 частин домоволодіння за вказаною адресою. У встановлений законом строк на прийняття спадщини, а саме 29 травня 2013 року позивачі звернулися з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса КМНО [PERSON], яка відкрила спадкову справу після смерті [PERSON], проте 06 березня 2014 року відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом,у зв'язку з тим, що документи, які необхідні для видачі вказаного свідоцтва не відповідають вимогам чинного законодавства. В судовому засіданні позивачі підтримали свої вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач Київська міська рада в судове засідання не забезпечила явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа - приватний нотаріус КМНО [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення позивачів та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК, виданим 04 грудня 2012 року відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 11). Згідно свідоцтва про право власності, виданого 16 грудня 1988 року виконкомом Харківської районної ради народних депутатів, [PERSON] належить на праві приватної власності домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 14) 06 липня 1993 року [PERSON] подарував своїй дочці [PERSON] 7/100 частин вказаного житлового будинку на підставі договору дарування, посвідченого Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою. (а.с. 22) Також 06 липня 1993 р. [PERSON] подарував своїй іншій дочці 21/100 частин вищевказаного житлового будинку на підставі договору дарування, посвідченого Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою. (а.с. 18) Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 72/100 частин житлового будинку, розташованого на [ADDRESS]. Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 90123031, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії 1-КВ № 123261, виданого 30 жовтня 2000 року Київською міською радою. (а.с. 13) Позивачі - дочки померлого є спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк, а саме 29 травня 2013 року звернулися до приватного нотаріуса КМНО [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З відповіді приватного нотаріуса КМНО [PERSON] від 06 березня 2014 року № 45/02-14 вбачається, що видати позивачам свідоцтва на право на спадщину немає можливості, оскільки подані ними документи не відповідають вимогам чинного законодавства України. Зокрема, свідоцтво про право власності на домоволодіння від 16 грудня 1988 року, видане виконкомом Харківської районної ради народних депутатів, не містить відміток про відчуження [PERSON] 28/100 часток житлового будинку [ADDRESS], та в подальшому на підставі Державного акту набув права власності на всю земельну ділянку за вищевказаною адресою, хоча на той час співвласниками житлового будинку на даній земельній ділянці були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-10) З інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна ПБ-2013 № 904 від 28 травня 2013 року вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 72/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на зазначену частину житлового будинку та земельну ділянку, на якій розташований даний житловий будинок, які належать їх батькові. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацем 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Обов'язковість державної реєстрації була встановлена з набранням чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Оскільки за життя [PERSON] не оформив перехід права власності належним чином, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам було відмовлено через відсутність відповідної відмітки на правовстановлюючому документі на спадкове майно. З таких обставин, вимога позивача ґрунтується на законі. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved