Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

у жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2008 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає. У зв'язку з цим, позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Визначити місце проживання доньки [PERSON] разом з матір'ю. Стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. 01.02.2016 року за результатами розгляду справи позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину - задоволено. Шлюб, зареєстрований 19.07.2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що мається запис № 618 - розірвано. [PERSON] прізвище після розірвання шлюбу залишено «[PERSON]». Місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], визначено за місцем проживання її матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачені судові витрати в розмірі 487 грн. 20 коп. Однак, під час ухвалення рішення судом не було вирішено вимогу в частині стягнення аліментів на дитину. В судове засідання з`явилася позивач, яка позов підтримала, просила ухвалити додаткове рішення в частині стягнення аліментів на доньку [PERSON]. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи прийшов до наступного висновку: Відповідно до п.п.1,4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, є здоровим, працездатним чоловіком, а тому суд вважає стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved