Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] (далі також - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (далі також - спірна квартира). На обґрунтування позову вказала, що спірна квартира відповідно до ордеру на житлове приміщення від 05.08.1975 була надана в користування її батьку [PERSON] та членам його сім`ї. Наймач квартири [PERSON] помер, після його смерті утримання квартири здійснюється позивачем.Син позивача [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, проте з травня 2018 року у ній не проживає.Позивач посилається на те, що її син квартирою не користується та не цікавиться, а їй доводиться самостійно нести додаткові витрати по утриманню житла відповідно до кількості зареєстрованих у ньому осіб. Ухвалою від 02.11.2020 відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали пославшись на наведені у позовній заяві обставини та обґрунтування. Позивач пояснила суду, що її син [PERSON] дійсно не проживає у спірній квартирі більше трьох років, його місцезнаходження їй невідоме, перешкоди у користуванні житлом йому не чинилося. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками які повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того відповідач викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З огляду на вжиття всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та неподання відповідачем відзиву на позов суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача за наданими позивачем доказами. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявили про підтримання вимог позову. Від представника КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» надійшло клопотання про розгляду справи за його відсутності. Заслухавши учасників справи, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS] , яка відповідно до ордеру на житлове приміщення № 258403 від 05.08.1975 була надана в користування батьку позивача [PERSON] та членам його сім`ї - дружині [PERSON] , дочці [PERSON] (позивачу), сину [PERSON] . Квартира не приватизована і відноситься до комунального житлового фонду. [INFO] наймач [PERSON] помер, після його смерті особовий рахунок на спірну квартиру було переоформлено на позивача [PERSON] , що підтверджується відповіддю КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» на адвокатський запит представника позивача. На цей час у спірній квартирі зареєстроване місце проживання позивача [PERSON] , її чоловіка [PERSON] , дочки [PERSON] та сина - відповідача [PERSON] , що підтверджується копіями їх паспортів. Факт реєстрації відповідача за адресою спірної квартири підтверджується також відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців, однак цей термін може бути продовжений в разі поважності причин відсутності. Судом установлено, що відповідач [PERSON] , перебуваючи на реєстраційному обліку у спірній квартирі, не проживає за адресою своєї реєстрації понад встановлений законом шестимісячний строк, а саме з травня 2018 р. Вказана обставина підтверджуються поясненнями учасників справи, актами про непроживання особи у житловому приміщенні від 03.03.2020 та від 30.09.2020, підписаними сусідами сторін [PERSON] та [PERSON] та показаннями останніх в судовому засіданні як свідків. Свідки підтвердили обставини непроживання відповідача у спірній квартирі впродовж тривалого часу та пояснили, що відповідач залишив спірне житло добровільно, перешкоду користуванні квартирою йому ніхто не чинив, про конфлікти у родині їм нічого невідомо. За інформацією Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Дарницького УП ГУ НП у м. Києві заяв щодо неможливості користування спірним житлом від відповідача не надходило. Доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавився чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагався вселитися у спірну квартиру, а також поважності причин його відсутності у житлі, суду не надано. Суду також не надано доказів укладення сторонами угоди щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом. З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] більше шести місяців не проживає у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин, що порушує житлові та майнові права позивача [PERSON] . Порушені права позивача підлягають захисту у визначений статтею 72 Житлового кодексу України спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved