Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

у жовтні 2020 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2014р., на сьогодні фактичні шлюбні відносини припинені, але між ними на підставі рішення Машівського районного суду від 27.03.2020р. встановлено режим окремого проживання. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та ніяких доходів не має, а відповідач їй ніякої допомоги не надає, що ставить її в скрутне становище. Її чоловік є приватним підприємцем та отримує мінливий дохід в розмірі 300000 грн в рік. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 5000 грн до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] трьох років. Представник відповідача направила відзив на позов, в якому просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача понесені останнім витрати на правову допомогу в розмірі 3400,00 грн. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що позивачем не доведено того факту, що відповідач має мінливий дохід як приватний підприємець, жодного доказу на підтвердження цих обставин суду не надано. Відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки розмір витрат на підприємницьку діяльність перевищує його дохід і він мушений був укласти кредитні договори. Також зазначає, що позивачка не надала доказів на підтвердження перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (а.с. 24-26). 19.10.2020р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 15). У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років та спільні з відповідачем малолітні діти проживають з нею, знаходяться на її утриманні, позивач змушена шукати житло, оскільки в квартирі, придбаній у шлюбі з відповідачем, проживає останній. Відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки є підприємцем та мав значні доходи щорічно. Позивач підтвердила отримання від відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 5000,00 грн щомісячно. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову у вказаному розмірі та повідомила, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дружини від 1000,00 до 2000,00 грн, дійсно в минулих роках отримував хороший дохід від підприємницької діяльності, але в 2019-2020 роках не має такого доходу, він надає послуги щодо передання в оренду майна як провайдер, надає послуги як Інтернет провайдер. В 2019 році дійсно придбано майнові права на квартиру, але відповідач також має зобов`язання по сплаті кредитів та орендної плати за квартиру, в якій тимчасово проживає. Також відповідач щомісяця сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 5000,00 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2014р. (а.с. 4), але за рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 27.03.2020р. встановлено режим окремого їх проживання (а.с. 5-6). Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). Згідно з довідкою виконкому Машівської селищної ради Полтавської області № 1040 від 09.10.2020р., позивач зареєстрована в [ADDRESS] , спільно з двома донька та іншою особою (а.с. 11). Відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем та згідно з деклараціями платника єдиного податку фізичної особи- підприємця в 2016 році отримав дохід в розмірі 304000,00 грн, в 2017 році 1\~667\~896,00 грн, в 2018 році 2\~992\~051,76 грн (а.с.78-80), має у власності квартиру загальною площею 69,3 кв.м., житловою 31,9 кв.м., розташовану в м.Полтава, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.77). З наданих відповідачем документів видно, що він сплачує кредит за заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» від 26.08.2020р. в розмірі 200000 грн терміном на 12 місяців,щомісяця в розмірі 19466, 67 грн, також з 01.01.2020р. в м. Полтаві орендує квартиру із платою 5000 грн щомісячно, і має кредитне зобов`язання за договором № 011/42059/00580629 від 11.06.2019р. між ним та «Райффайзен банк Аваль» в розмірі 135000 грн з терміном до 11.06.2021р. зі сплатою щомісячної суми в розмірі 7409, 95 грн (а.с. 31-59). Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, з урахуванням вказаних норм закону позивач має право на утримання від відповідача, з огляду на те, що він займається підприємницькою діяльністю, від якої отримує дохід та має змогу надавати матеріальну допомогу. Згідно з\~ч.1\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини\~і платника\~аліментів,\~наявність в\~останнього аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів, інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Відповідно до ч.1 с. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує що малолітні діти сторін проживають з матір`ю та розмір аліментів, які відповідач сплачує на їх утримання, а саме 5000,00 грн щомісяця, а також те, що інших дітей відповідач не має, має у власності квартиру, позов фактично визнав в сумі 2000,00 грн та доходить висновку, що з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення донькою [PERSON] трьох років потрібно стягнути 2000,00 грн щомісячно, тобто позов задовольнити частково. У своєму відзиві на позов представник відповідача просила стягнути з позивачки витрати на правничу допомогу в розмірі 3400 грн про що надала попередній розрахунок судових витрат, які включають: консультацію, складання відзиву з додатками та участь в судових засіданнях (а.с. 29-34). Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, за постановою КМУ № 590 від 27.04.2006р. «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», у цивільних справах компенсуються такі витрати, зокрема: за втрачений заробіток, за відрив від звичайних занять, також витрати пов`язані\~з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи і пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла. Отже, оскільки позов задоволено частково, а позивач у вказані категорії справ звільнена від сплати судового збору, а тому відсутні законні підстави про стягнення з неї на користь відповідача витрат на правову допомогу. Відсутні і підстави компенсації цих витрат за рахунок держави, оскільки витрати на професійну правничу допомогу до них не відносяться. За таких обставин, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840, 80 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial