Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

У залі судових засідань 04.09.2018 в Оболонському районному суді міста Києва при розгляді вищезазначеної цивільної справи від представника позивача надійшло усне клопотання про відвід судді. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передано для розгляду судді Яценко Н.О. для вирішення клопотання про відвід судді Тітова М.Ю. В обґрунтування поданої заяви представник позивача [PERSON] вказує, що в судовому засіданні 04.09.2018 у неї виникли сумніви у неупередженості та об'єктивності судді Тітова М.Ю., оскільки він під час розгляду клопотання сторони позивача про винесення окремої ухвали відносно працівника банку не дотримався норм процесуального законодавства та відмовив у задоволенні клопотання. Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року вирішено проводити розгляд даної заяви про відвід без виклику учасників справи. Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає. Так, згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим. Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Із журналу судового засідання від 04.09.2018 по справі №2/756/2463/18 вбачається, що представник позивача заявила відвід судді Тітову М.Ю., при цьому письмової заяви про відвід надано не було. Під час слухання скарги здійснювалась технічна фіксація судового процесу на комплексі «Оберіг» та було створено копію фонограми на компакт-диск, який долучено до матеріалів справи. Дослідивши обставини справи, прослухавши фонограму судового засідання від 04.09.2018 по справі №2/756/2463/18, суд вважає, що доводи викладені в заяві про відвід не містять доказів, що вказують на необ'єктивність, упередженість судді. Усна заява про відвід фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями судді під час розгляду клопотання про винесення окремої ухвали, що відповідно до вимог ЦПК України не є підставою для відводу судді. З огляду на викладене суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді Тітова М.Ю. при розгляді вищевказаної справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed