Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в якій вказував, що згідно свідоцтва на право власності на житло від 28 лютого 1994 року, виданого органом приватизації Вознесенського виробничого шкіряного об'єднання «ВОЗКО» він є співвласником квартири [ADDRESS] Проте в правовстановлюючому документі неправильно зазначено його ім'я, а саме «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», що перешкоджає йому в повному обсязі використовувати права власника майна, зокрема розпоряджатися ним. В зв'язку з припиненням діяльності об'єднанням, що видавало свідоцтво виправити зазначену помилку в адміністративному чи іншому порядку неможливо, а тому заявник просив про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа в судовому порядку. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свою заяву підтримав. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON], представник заінтересованої особи - Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явилися, проте надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. Оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], заінтересованої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що згідно свідоцтва на право власності на житло від 28 лютого 1994 року, виданого органом приватизації Вознесенського виробничого шкіряного об'єднання «ВОЗКО» заявник є співвласником квартири [ADDRESS] Проте в правовстановлюючому документі неправильно зазначено його ім'я, а саме «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», що перешкоджає йому в повному обсязі використовувати права власника майна, зокрема розпоряджатися ним. В зв'язку з припиненням діяльності об'єднанням, що видавало свідоцтво виправити зазначену помилку в адміністративному чи іншому порядку неможливо З положень ст. 3, ч. 1 ст. 234 ЦПК України, п. 4, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року (зі змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України). Факт належності заявнику правовстановлюючого документа знайшов своє повне підтвердження: - поясненнями [PERSON], який пояснив, що [PERSON] дійсно проживав в [ADDRESS] на час її приватизації, приймав участь в приватизації та став співвласником вказаного майна, проте в правостановлюючому документі було неправильно зазначено його ім'я; - заявами інших заінтересованих осіб ([PERSON], [PERSON]; - копією довідки ОСББ «Комфорт-1» від 27 вересня 2017 року, згідно якої заявник дійсно зареєстрований та є співвласником квартири [ADDRESS] (а.с. 14); - копією свідоцтва про народження заявника (а.с. 15) в сукупності з відомостями в свідоцтві на право власності на житло, згідно яких квартира в порядку приватизації передавалася матері заявника та членам її сім'ї; - наявністю в заявника оригіналу правовстановлюючого документа; - іншими доказами. Судом встановлено, що на час розгляду справи втрачена можливість внесення змін або виправлень до правовстановлюючого документа в адміністративному чи іншому порядку. За такого, приймаючи до уваги те, що встановлення цього факту необхідне заявнику для належного здійснення прав власника, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved