overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 141. Від спільного проживання вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з [PERSON]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок чого в 2012 році вони припинили шлюбні відносини. Причиною розірвання шлюбу є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. [PERSON] проживає і працює за межами України. Їхній шлюб існує формально, сім'я фактично розпалася. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 08 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 141. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов підтримав та просив його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, поданий позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08 жовтня 2010 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки позивач і відповідач є різними за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, з 2012 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, сім'ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 листопада 2007 року виконавчим комітетом Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 13. Від шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, через що в сім'ї виникали сварки та непорозуміння. Їхня сім'я розпалася, більше шести місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, а отже їхній шлюб носить формальний характер. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 17 листопада 2007 року виконавчим комітетом Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 13. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 17 листопада 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя. Їхня сім'я розпалася, протягом восьми місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 травня 2013 року виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, він зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 01. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Більше шести місяців з дружиною спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 24 травня 2013 року виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 01. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов підтримав та просив його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 травня 2013 року виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно відомостей позовної заяви від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, більше шести місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, позивач сім'ю зберегти не бажає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у сумі 70530 грн. та судовий збір у сумі 706 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.10.2014 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського округу Харківської області, за яким відповідач одержав позику у сумі 45000 грн., що є еквівалентом трьом тисячам доларів США строком до 02.11.2014 року. У встановлений строк відповідач позику не повернув, чим прострочив виконання грошового зобов'язання. Станом на 09 квітня 2015 рік заборгованість за договором позики становить 70530 грн., що еквівалентно 3000 дол. США по курсу НБУ за 100 дол. США-2351.0335 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив, що фактично відповідач позичив у нього 3000 доларів США, тому у договорі позики вказаний еквівалент. Відповідач позов не визнав, пояснив, що у договорі вказана сума позики у розмірі 45000 грн., яку він своєчасно повернути не зміг і від обов'язку повернути позику позивачу у тому ж самому розмірі він не відмовляється. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги позивача, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як убачається з договору позики укладеного 02.10.2014 року між позивачем та відповідачем, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., відповідач позичив у позивача гроші у сумі 45000 грн., що є еквівалентом суми 3000 доларів США, зі строком погашення боргу до 02.11.2014 року (а.с.7). У визначений у договорі строк відповідач кошти не повернув, чим прострочив виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. До даного часу відповідач зобов'язання за договором не виконав, позику не повернув, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача позику у сумі 70530 грн., що є еквівалентом суми 3000 дол. США станом на 09.04.2014 р. по курсу НБУ за 100 дол. США-2351.0335 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 706 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що вони з відповідачем з жовтня 2013 року шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Сторони в судове засідання не з'явилися, але надали суду письмові заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що 04 червня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 76. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до положення ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони по справі з жовтня 2013 року не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вони з відповідачем шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також вказала, що позов вона підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін з постановленням по справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що 02 квітня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №446. Відповідно до положення ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони по справі з 30 січня 2011 року не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 30 серпня 2007 року між сторонами у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис за № 587. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей. З березня 2015 року сторони не ведуть спільне господарство, припинивши шлюбні стосунки. Збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяви про розгляд справи у його відсутність, на розірванні шлюбу наполягає. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що збереження шлюбу між сторонами можливе. Розірвання шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їх неповнолітньої доньки. Причиною звернення до суду з цим позовом є постійний вплив [PERSON] на позивача з метою подальшого одруження. Допитаний як свідок [PERSON] суду зазначив, що через стосунки його дружини - [PERSON] та [PERSON] розпадається їх сім'я. Заслухавши пояснення представників сторін, свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають з березня 2015 року, наданий судом строк для примирення позитивних наслідків для збереження сім'ї не дав, а відтак - збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе та суперечить інтересам подружжя та їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 23 лютого 2005 року між ним та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис № 232. В шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони різні люди за характерами, мають різні погляди на життя, відношення до сім'ї та до подружніх обов'язків. Враховуючи викладене, [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 232. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 23 лютого 2005 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. У поданій до суду заяві позивач зазначив, що дитина проживає з дружиною. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, як пояснив позивач [PERSON], у позивача та відповідача різні погляди на життя, у тому числі на сімейне життя. Їхня сім'я розпалася, протягом двох років вони не проживають разом, сім'ю зберегти позивач не бажає. Як зазначив позивач [PERSON], вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2015 року сторонам надано строк для примирення, однак, заходи суду щодо примирення сторін позитивного результату не дали, і позивач наполягав на розірванні шлюбу. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що шлюбні стосунки припинені, у зв'язку втратою взаємопорозуміння та різними поглядами на шлюб та сім'ю, в результаті чого шлюбні стосунки припинилися. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Примирення між подружжям неможливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 21-22). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 22 січня 2010 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 59. З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з квітня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 вересня 2010 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №792. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони тривалий час не проживають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 23 вересня 2010 року між ним та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, по електронній пошті надійшла заява відповідача, в якій вона зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності остання до суду не подавала. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 23 вересня 2010 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №792 (а.с.2). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи тривалий час не проживають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved