Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

у жовтні 2014 року КС «Метроном» звернулася до суду із зазначеним вище позовом до [PERSON] та [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення за договором поруки. У обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.11.2012 року між позивачем та [PERSON] (надалі - відповідач-1) було укладено кредитний договір № К 685/12, за умовами якого позивачем було надано відповідачу-1 кредит на споживчі цілі у розмірі 6 500 грн строком з 12.11.2012 року по 12.11.2013 року з виплатою 36 % річних. Повернення кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту, наведеному в додатку до кредитного договору, який є його невід'ємною частиною. З метою забезпечення своєчасності виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] (надалі - відповідач- 2) було укладено договір поруки № К 685/12-п від 12.11.2012 року. Згідно п. 1.1. договору поруки, відповідач-2 поручилася перед позивачем за виконання відповідачем-1 у повному обсязі усіх обов'язків, що виникли з кредитного договору, за умовами якого позивачем було надано відповідачу-1 кредит на споживчі цілі у розмірі 6 500 грн строком з 12.11.2012 року по 12.11.2013 року з виплатою 36% річних. Згідно п. 3.1. договору поруки, відповідач-1 та відповідач-2 відповідають перед позивачем як солідарні боржники. У порушення умов договору відповідач-1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку із чим станом на 15.10.2014 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 2 958,27 грн, які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. У судовому засіданні представник позивача Барбой О.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач-1 [PERSON] у судове засідання не з'явилася. До суду повернулася поштова кореспонденція, надіслана відповідачу за адресою: [ADDRESS] з відміткою про те що адресат за зазначеною адресою не проживає. Згідно листа Шаргородського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області № 1239 від 21.10.2014 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. Відповідач-2 [PERSON] у судове засідання не з'явилася. До суду повернулася поштова кореспонденція, надіслана відповідачу за адресою: [ADDRESS] з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно листа адресно-довідкового бюро від 25.10.2014 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом, заходів для повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи, а відтак, ураховуючи згоду представника позивача, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. 12 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено кредитний договір №К685/12 (надалі - договір № К 685/12), відповідно до якого позивач надав відповідачу-1 кредит на споживчі цілі у розмірі 6 500 грн строком з 12.11.2012 року по 12.11.2013 року з виплатою 36% річних (а.с. 4). Відповідно до п. 3.3. кредитного договору № К 685/12 та графіку погашення кредиту, наведеному в додатку до кредитного договору (а.с. 5), відповідач-1 повинна щомісячно, починаючи з листопада 2012 року по листопад 2013 року, сплачувати позивачу в рахунок погашення кредиту встановлені у графіку суми. Згідно п. 3.7. кредитного договору № К 685/12, за будь-яких умов, у разі не своєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит буде визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72 % річних від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом. З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем-2 було укладено договір поруки № К 685/12-п від 12.11.2012 року (надалі - договір поруки К 685/12-п) (а.с. 7). Згідно умов договору поруки № К 685/12-п, зокрема п. 1.1. договору поруки, відповідач-2 поручилася перед позивачем за виконання відповідачем-1 у повному обсязі усіх обов'язків, що виникли з кредитного договору № К 685/12, за умовами якого позивачем було надано відповідачу - 1 кредит на споживчі цілі у розмірі 6 500 грн строком з 12.11.2012 року по 12.11.2013 року з виплатою 36% річних. Згідно п. 3.1. договору поруки, відповідач-1 та відповідач-2 відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № К 685/12 виконав та надав відповідачу-1 кредит на споживчі цілі у розмірі 6 500 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером від 12.11.2012 року (а.с. 9). Водночас, відповідач-1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, унаслідок чого станом на 15.10.2014 року виникла заборгованість у розмірі 2 958,27 грн, з них: прострочена заборгованість по основному боргу - 720,85 грн; прострочена заборгованість по відсотках - 2 237,42 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із договору позики, забезпеченої порукою, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Отже, оскільки судом установлено, що відповідач-1 належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а відповідач-2 поручилася перед позивачем за виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань за кредитним договором № К 685/12, у позивача виникло право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за цим договором. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідачів 2 958,27 грн заборгованості за кредитним договором належить задовольнити у повному обсязі. Водночас, на думку суду, позовні вимоги про розірвання кредитного договору № К 685/12, укладеного між позивачем та відповідачем-1, задоволенню не підлягають, виходячи із такого. Згідно п. 1.2. кредитного договору № К 685/12, строк дії договору - 12 місяців: з 12 листопада 2012 року по 12 листопада 2013 року (а.с. 4). Отже, станом на день ухвалення цього рішення кредитний договір № К 685/12 від 12.11.2012 року не діє, а отже, розірванню цей договір не підлягає. У зв'язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача документально підтверджений судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України (а.с. 1).

Outcome: partial