Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

у жовтні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» через свого представника за довіреністю Гаренко Н.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 31405,86 грн., а також судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.10.2011 року банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 20019,02 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів відповідно до умов договору. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за ним в установлені в ньому терміни і порядку та сплачувати банку нараховані проценти та комісію в розмірах, визначених у договорі. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, однак, [PERSON], в свою чергу, умови договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. Тому, просив суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості договором про надання банківських послуг б/н від 17.10.2011 року в розмірі 31 405,86 грн., а також судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. Ухвалою від 23.10.2018 року відкрито провадження у цивільній справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін (ч. 2 ст. 274 ЦПК України). При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17.10.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 20 019,02 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів відповідно до умов договору (а.с. 8-24). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 17.09.2018 року має заборгованість у розмірі 31 405,86 грн., з яких: 8 591,32 грн. - заборгованість за кредитом; 13 024,40 грн. - відсотки за користування кредитом; 7 818,43 грн. - пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 471,71 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-7). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи все в сукупності, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за договором, суд розглянувши справу за наявними у справі матеріалами, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, надходить до висновку про обґрунтованість позову банку, оскільки обставини, що викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, оскільки останній стороною відповідача не спростований в розрізі ст. 81 ЦПК України. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі 1 762,00,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved