Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У квітні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], де треті особи - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування від 02.01.1964, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрована в реєстрі під № 1-1 [PERSON] належить ? частина домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську. Згідно рішення АНД райвиконкому за №401/9 від 12.06.1981 частка [PERSON] була змінена на 38/100, однак перереєстрація права власності в КП «ДМБТІ» не провадилась. [PERSON] з 29.04.1949 перебував у шлюбі з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на - «[PERSON]». [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частини домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську. Спадкоємцем першої черги є його дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала разом з ним. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщину у вигляді частини домоволодіння [ADDRESS] Після її смерті спадкоємцем першої черги є її діти: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] не встиг оформити свої спадкові права, оскільки помер [INFO] Після його смерті спадкоємцем першої черги є його дружина [PERSON] та донька [PERSON]. [PERSON] у передбачений законом строк звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою після смерті чоловіка. Донька померлого [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті спадкоємцями є його син [PERSON]. На теперішній час втрачено правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме договір дарування від 02.01.1964 на ? частину домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську, що належала померлому [PERSON] Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Коцар І.В. від 27.02.2014 було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вищезазначеного домоволодіння, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] року, спадкоємцем якої є її син [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер [INFO] року. Представнику позивача [PERSON] - на її звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини також було відмовлено. На підставі зазначеного та з урахуванням уточнених позовних вимог позивачі просять визнати, що на момент смерті [PERSON], померлого [INFO], його відповідно до договору дарування від 02.01.1964 року, посвідченого Четвертою державною нотаріальною конторою м.Дніпропетровська за реєстрованим № 1-1, на праві власності належала ? (38/100) частин домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську, яка складалася з квартири №3 в житлового будинку А-1, загальною площею 53,3 кв.м. та житловою площею 50,3 кв.м., а також надвірних будівель, які складаються з сараїв Б,Г, вбиральні Е.; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після померлого [INFO] року [PERSON] у вигляді ? (38/100) частин домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, яке складається з квартири №3 в житловому будинку літ.А-1 домоволодіння [ADDRESS] в м.Дніпропетровську, загальною площею 53,3 кв.м. та житловою 50,3 кв.м., а також надвірних будівель, які складались з сараїв Б,Г та вбиральні Е; визнати право власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] та [PERSON] на 19/200 частин, за кожною, домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, яке складається з квартири №3 в житловому будинку літ.А-1 домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, загальною площею 53,3 кв.м. та житловою 50,3 кв.м., а також надвірних будівель, які складаються з сараїв Б,Г та вбиральні Е, після [PERSON], померлого [INFO]спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, яка померла [INFO] року, спадкоємцем якої був її син [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, та [INFO] року помер (а.с.3-6, 202-205 т.1, а.с.37-41 т.2). Відповідач за первісним позовом [PERSON] частково погодившись із позовом, звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд встановити факт прийняття ним спадщини після померлого [INFO] року діда, [PERSON] по праву представництва після померлого [INFO] року батька [PERSON]; визнати за ним право власності на 38/200 частин будинковолодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом по праву представництва після померлого [INFO] року [PERSON], і на 38/400 (або 19/200) частини цього будинку в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON], а усього на 57/200 частин будинковолодіння [ADDRESS] в м.Дніпропетровську (а.с.59-64, 165-170 т.1). У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні первісного позову в останній уточненій редакції наполягав. Проти зустрічної позовної заяви заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON], представник відповідача - адвокат Литвиненко О.С. у судовому засіданні первісні позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечували проти визнання за позивачами право власності на 19/200 частин домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську. На задоволенні зустрічних позовних вимог наполягали. Представник третьої особи - Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Третя особи - [PERSON] зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є співвласником домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську. Просив вирішити спір відповідно до закону. Суд, вислухавши сторони, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 02.01.1964, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрована в реєстрі під № 1-1 [PERSON] належить 1/2 частина домоволодіння [ADDRESS] м.Дніпропетровську. Згідно рішення АНД райвиконкому за №401/9 від 12.06.1981 частка [PERSON] була змінена, однак перереєстрація права власності в КП «ДМБТІ» не провадилась (а.с.8, 8зв. Т.1). На підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2008, посвідченого Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованому в реєстрі під № 3-3859 та зареєстровано в Реєстрі прав на нерухоме майно за реєстрованим № 23778275 30/100 частин домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську належить [PERSON] На підставі договору купівлі-продажу від 28.07.1981, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі під № 1-2449 32/100 частин зазначеного домоволодіння належить [PERSON] (а.с. 8, 116 т.1). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.77 т.1). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 38/200 частин домоволодіння [ADDRESS] Спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року). [PERSON] помер [INFO] року, а відтак по праву представлення спадкоємцем після [PERSON] є [PERSON] Таким чином, [PERSON] та [PERSON] отримали у спадок по 38/200 частин домоволодіння. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.117 т.1). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 38/200 частин домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську. Спадкоємцями першої черги після померлої [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Оскільки спадщина після смерті [PERSON], [PERSON], відкрилася до 1 січня 2004 року, до правовідносин зі спадкування майна після смерті спадкодавців застосовується Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зміст юридичної процедури встановлення факту прийняття спадщини однією особою від фізичної особи, яка померла, полягає у наданні права особі-спадкоємцю у передбаченому законом порядку реалізувати набуті нею спадкові права. У відповідності до вимог ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] не встиг оформити свої спадкові права після смерті матері [PERSON], оскільки помер [INFO] року. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Після його смерті спадкоємцем першої черги є його дружина [PERSON] та донька [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] у передбачений законом строк звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою після смерті чоловіка. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Коцар І.В. від 27.02.2014 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння [ADDRESS] м.Дніпропетровська (а.с.7 т.1). Донька померлого [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини (а.с.10 т.1). Оскільки позивачі використали позасудовий шлях оформлення спадкових прав і отримали відмову, вони вимушені були звернутися до суду. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачів за первісним позовом, а саме необхідно встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після померлого [INFO] року [PERSON] на 38/200 частин домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е; визнати за [PERSON], ІПН [NUMBER], право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] на 19/400 частин домоволодіння [ADDRESS] в м.Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е; визнати за [PERSON], ІПН невідомий, право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] на 19/400 частин домоволодіння [ADDRESS] в м.Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е. У задоволенні позовних вимог щодо визнання за [PERSON], померлого [INFO] року право власності на ? (38/100) частин домоволодіння [ADDRESS] у м. Дніпропетровську слід відмовити, оскільки діючим законодавством не передбачено визнання права власності відносно померлої людини, оскільки її правоздатність припиняється з часом її смерті. Суд погоджується з доводами викладеним у зустрічній позовній заяві щодо прийняття спадщини [PERSON], оскільки вони підтверджуються показами допитаних свідків. Таким чином, з огляду на надані сторонами докази, дослідженні матеріали спадкових справ, суд приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог у повному обсязі, а первісного позову частково. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожної та з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] по 243,60 грн.

Outcome: partial