Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 25 квітня 2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №174. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 25 квітня 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, шлюбні відносини між ними припинені, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, з червня 2021 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому вважає, що шлюб потрібно розірвати. 18 жовтня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог, позов визнав повністю, строк на примирення просив не надавати. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 25 квітня 2015 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 25 квітня 2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №174. Під час державної реєстрації відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 13 жовтня 2015 року виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 22 березня 2018 року виданого Балаклійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.15-16). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з червня 2021 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За змістом ч.1 ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, моральним засадам суспільства, що мають суттєве значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved