Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянкусерії [NUMBER] від 03.08.2007 року позивач мала у власностіземельнуділянку площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS]. На належній земельнійділянц було розпочате будівництво житлового будинку. 25.02.2011 року відомості про об'єкт незавершенного будівництва, житлового будинку були внесені Фастівським-МБТІ до Реєстру прав власності на нерухоме майно. 03.04.2011 року ухвалою Фастівського міськрайсуду у цивільній справі № 2-984/11 була затверджена мирова угода між нею та відповідачем [PERSON]. Згідно мирової угоди та ухвали суду відповідач набула у власність земельну ділянку площею 0,10 га у межах згідно з планом, яка розташована в [ADDRESS], а також право власності на об'єкт незавершенного будівництва житлового будинку. В порушення вимог діючого в 2011 році законодавства щодо обов'язкової реєстрації нерухомого майна в БТІ, відповідач [PERSON] не подала мирову угоду та ухвалу суду до Фастівського МБТІ та не зареєструвала об'єкт незавершеного будівництва, житлового будинку на своє ім'я. Лише 11.02.2014 року відповідач [PERSON] звернулась до реєстраційної служби Фастівського МРУЮ та зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку за адресою: м. Фастів, [ADDRESS], та 15.02.2014 року отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок; її право власності вже на закінчений будівництвом будинок внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В силу приписів ст. 331 ЦК України [PERSON], з моменту прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом будинку набула у власність будинок, а не об'єкт незавершеного будівництва і державна реєстрація будинку не вплинула на запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Враховуючи викладене, позивач не маючи у власності ні земельної ділянки, ні об'єкту незавершеного будівництва за адресою: м. Фастів, [ADDRESS], безпідставно рахується власником вказаного майна згідно Реєстру прав власності на нерухомемайно, і враховуючи зміни до законодавства щодо порядку державної реєстрації об'єктів нерухомого майна позбавлена можливості виключити відомості про право власності позивачки з реєстру. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій позов підтримала. Просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслав до суду заяву в якій позов визнала, просила розглядати справу у її відсутність. Представник Фастівського МРУЮ в судове засідання не з'явився, надіслав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.08.2007 року позивач, [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS], з кадастровим номером [NUMBER]. На належній їй на праві власності земельній ділянці було розпочате будівництво житлового будинку. 25.02.2011 року відомості про об'єкт незавершенного будівництва, житлового будинку були внесені Фастівським-МБТІ до Реєстру прав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 33002769). 03.04.2011 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі № 2-984/11 була затверджена мирова угода між [PERSON] та відповідачем [PERSON]. Згідно мирової угоди та ухвали суду відповідач набула у власність земельну ділянку площею 0,10 га у межах згідно з планом, яка розташована в [ADDRESS], з кадастровим номером [NUMBER], а також право власності на об'єкт незавершенного будівництва житлового будинку, готовністю 67% з господарськими будівлями та спорудами, інвентаризаційною вартістю 393945 грн. В 2011 році відповідач, [PERSON] не подала мирову угоду та ухвалу суду до Фастівського МБТІ та не зареєструвала об'єкт незавершеного будівництва, житлового будинку за адресою: м. Фастів, [ADDRESS], на своє ім'я. 11.02.2014 року [PERSON] звернулась до реєстраційної служби Фастівського МРУЮ та зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку за адресою: м. Фастів, [ADDRESS], з кадастровим номером [NUMBER] та 15.02.2014 року отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: м. Фастів, [ADDRESS]. Її право власностівже на закінчений будівництвом будинок внесене до Державного реєструречових прав на нерухомемайно. Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена ) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, в силу приписів ст. 331 ЦК України [PERSON], з моменту прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом будинку набула у власність будинок, а не об'єкт незавершенного будівництва і державна реєстрація будинку не вплинула на запис в Реєстрі прав власності на нерухомемайно. Проте згідно відомостей про об'єкт нерухомого майна за [PERSON], рухаються відомості як власника незавершенного будівництва за адресою: м. Фастів, [ADDRESS]. Відомості про позивача як про власника в Реєстрі прав на нерухоме майно порушують її права, оскільки, на неї безпідставно покладено тягар утримання майна, яке їй не належить, а також вона не може документально підтвердити припинення свого права власності. Відповідно прикінцевих та перехіднихположень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухомемайно та ї обтяжень» до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна проводилась реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинностіцим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно, а починаючи з 1 січня 2013 року державний реєстратор, нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, лише мають доступ до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек і використовують під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстрацій ні дані зазначених реєстрів. Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачає внесення будь-яких записів до Реєстру прав власності на нерухоме майно, підстав для оскарження дій державного реєстратора чи реєстратора БТІ немає, з метою захисту прав позивача, суд вважає, що позовні вимоги обгрутовані та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене,

Outcome: approved