Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, який знаходиться в [ADDRESS] (далі - Будинок). Вимоги обґрунтовано тим, що після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина, що складається з Будинку. Як спадкоємець за законом першої черги після її смерті прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього, оскільки право власності зареєстровано за її батьком - [PERSON], померлим [INFO], після якого померла мати фактично прийняла спадщину, проте своїх спадкових прав так і не оформила. Сторони в судове засідання не прибули. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, а представник відповідача - проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], рідний батько позивача, після смерті якого залишився Будинок. Спадщину фактично прийняла його дружина - рідна матір позивачки [PERSON], проживаючи та будучи зареєстрованою разом з померлим на момент його смерті. Спадкова справа після смерті батька [PERSON] не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 13.10.2016 року. За життя [PERSON] своїх спадкових прав не оформила і померла [INFO]. Відповідно до довідки Гульської сільської ради від 23.01.2017 року Будинок належав померлому [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі №5 № 241/01 за 2017 рік. Позивач є спадкоємцем померлої за законом першої черги, після смерті якої спадщину прийняла, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса, на підставі якої було заведено спадкову справу № 173/2015, інші особи з заявами про прийняття та видачу спадщини не звертались. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.07.2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Будинок після смерті матері у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. 29.01.20016 року позивачем на Будинок було виготовлено технічний паспорт, в якому вказано характеристику, квадратуру та всі параметри об'єкту нерухомості, зокрема він побудований в 1975 році, має загальну площу 79,7 кв.м. та господарські будівлі і споруди: житлову прибудову, літню кухню, 4 сараї, навіс та убиральню. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до чинного на час будівництва Будинку законодавства (1975 рік), яке не пов'язувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцями (батьками позивачки) [PERSON] та [PERSON] підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння ними цим майном. Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Так як до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок їх смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті батька [PERSON], після смерті якого фактично спадщину прийняла його дружина та мати позивачки - [PERSON], яка не оформивши належним чином своїх спадкових прав, померла [INFO]. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved