Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»), мотивуючи вимоги тим, що він з 03 березня 1976 року по 31 січня 2019 року перебував з відповідачем у трудових відносинах, працюючи на посаді слюсаря-електромонтажника, а 31 січня 2019 року був звільнений з роботи за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Зазначає, що під час перебування з відповідачем у трудових відносинах йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата у сумі 44 948 грн 09 коп., яка не сплачена відповідачем і на даний час і яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач правом на відзив не скористався. У призначений до судового розгляду час представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши думку позивача про задоволення позову, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 03 березня 1976 року працював в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» слюсарем-електромонтажником, після чого 31 січня 2019 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 2-5). Згідно даних наданих позивачем розрахункових листків за період з квітня 2019 року по квітень 2020 року відповідач не виплатив йому заробітну плату і борг за підприємством станом на кінець квітня 2020 року склав 44 948 грн 09 коп. (а.с. 8). Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно вимог статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як передбачено ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, ураховуючи обставини того, що станом на день звільнення [PERSON] з роботи заробітна плата у розмірі 44 948 грн 09 коп. йому виплачена не була, а також вказана сума заборгованості не виплачена позивачу і станом на день розгляду даної справи в суді, протилежного відповідач не довів, а матеріали справи вказаних доказів не містять, тому вказана сума заборгованості із заробітної плати підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 грн 80 коп. (2102 грн * 0,4), ураховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Крім того, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження позивачеві виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved