Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням суду, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що сума стягуваних аліментів в розмірі по 450 грн. на кожну дитину є недостатньою для утримання та забезпечення усіх потреб обох дітей. Окрім того упродовж півроку відповідач припинив виплату аліментів на утримання дітей, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки, хоч офіційно і не працює, проте іншим особам аліменти не сплачує, непрацездатних батьків чи осіб пенсійного віку на своєму утриманні немає. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути без їхньої участі, представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги підтримав частково, не заперечив про призначення аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством на дитину відповідного віку,. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що 14.10.2013 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду шлюб між сторонами розірвано, проте від нього вони мають двох спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO].(а.с.5,6,13). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України), а у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ст. 199 СК України). Способи виконання обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дочку, сина визначені ст.ст. 181, 200 СК України, за змістом яких, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.03.2013 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання їх спільних неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі по 450 грн. щомісячно до повноліття дітей (далі Рішення). Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з часу ухвалення Рішення матеріальний стан сторін змінився. Відповідач офіційно не працює, проте має мінливі заробітки, непрацездатних батьків чи інших неповнолітніх дітей на своєму утриманні немає, та незважаючи на це, починаючи з серпня 2016 року припинив виплату аліментів та має заборгованість, а позивач знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради на підставі чого отримує матеріальну допомогу, згідно статусу малозабезпеченої сім`ї. (а.с. 11,12) Зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (з 01.05.2017 року становить 1 777 грн. для дітей віком від 6 до 18 років), розмір мінімальної заробітної плати (з 01.01.2017 року становить 3\~200 грн.), розмір середньої заробітної плати по Житомирський області (згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області за вересень 2017 року вона становить 6 106 грн.) суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 2\~000 грн. щомісячно, тобто по 1\~000 грн. на кожну дитину, що відповідатиме як інтересам спільних неповнолітніх дітей сторін, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості, надасть змогу забезпечити першочергові життєві їх потреби. Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання неповнолітніх дітей на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: partial