overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.11.1994 року, мають повнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2012 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином. Ч. 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували 26.11.1994 року, який зареєстрований у Палаці шлюбів м. Кременчука, актовий запис № 1655. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з жовтня 2012 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем. Сторони проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище позивачки [PERSON] необхідно залишити [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернулася [PERSON] із заявою, в якій просила встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю № 08000 серія МК на земельну ділянку площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташованого за адресою: смт. Воскресенське, вул. Артема 16 (раніше Артема 14-а), виданого 07 вересня 1995 року Воскресенською селищною радою народних депутатів [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що 07 вересня 1995 року Воскресенською селищною радою народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області її було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га за № 08000 серія МК, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку розташованого за адресою: смт. Воскресенське, вул. Артема 14-а (тепер Артем 16). При видачі даного акту допущено помилку допущено помилку в написанні прізвищі, а саме, замість Діхтяренко зазначено як Дихтяренко. Тобто, в державному акті на право приватної власності на землю, було допущено помилку при переводі прізвища з російської мови на українську. В звязку із вищенаведеним [PERSON] змушена звернутися до суду для встановлення факту належності її правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю. В судове засідання сторони не з'явилися. Заявник [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа - Воскресенська селищна рада також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, знаходить заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі п.5 ч.2 ст. 234, ст. 235, ст.ст. 256-259 ЦПК України, п.п. 1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з змінами „Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення, оскільки по справі встановлений і доведений факт належності правовстановлюючого документу [PERSON], а саме державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовану за адресою: смт. Воскресенське, вул. Артема 14-а (в даний час вул. Артема 16), виданого 07 вересня 1995 року Воскресенською селищною радою народних депутатів за № 08000 серії МК. Даний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 258 від 7 вересня 1995 року. Згідно паспорту серія ЕО 443052 виданого Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 17.11.1997 року прізвище заявника - [PERSON] (а.с.6). Згідно з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера прізвище заявника [PERSON] (а.с.7). Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє їй належним чином зареєструвати своє право власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

У квітні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 11 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 505. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, у зв'язку із тим, що у подружжя виявилися різні характери та погляди на сімейне життя і виховання дитини, втрачено почуття поваги та любові один до одного. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, подружжя проживає окремо, припинене ведення спільного господарства. Вважає, примирення не можливе, шлюб набув формального характеру і зберігати його є не доцільним. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, до початку розгляду справи подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб, яка міститься у матеріалах справи вбачається, що 11 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 3) Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про його народження (а.с. 4). З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У квітні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 19 вересня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 508. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, у звязку із тим, що між сторонами постійно виникають непорозуміння та сварки. Із 28 листопада 2013 року подружжя припинило подружні стосунки, ведення спільного господарства та не проживають разом. Вважає, що примирення неможливе. Шлюб набув формального значення і зберігати його є недоцільним. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 19 вересня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON] (а.с. 6). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 28 травня 2006 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про її народження (а.с.5). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У квітні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 25 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1030. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, у звязку із тим, що виявилися різні погляди на життя, внаслідок чого подружжя перестало розуміти один одного. Щоденні непорозуміння між сторонами переросли в глибокий сімейний розлад. Ці всі обставини призвели о того, що між подружжям вже близько року припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства, не проживають разом. Вважає, що примирення неможливе. Шлюб набув формального значення і зберігати його є недоцільним. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 25 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON] (а.с. 6). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 06 березня 2012 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про її народження (а.с.7). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У квітні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 26 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 305. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося тому, що вони мають зовсім різні характери та погляди на життя. Через це в сім'ї виникають суперечки. Подружжя припинило спільне життя, проживає окремо, не веде спільного господарства, має окремий бюджет. Шлюб набув формального значення. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що сім'ю зберегти не можливо, тому просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечила. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 26 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини Михайлюк (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER], видане 22 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції (а.с.8). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У квітні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ «Енергобанк» про визнання договору іпотеки припиненим. Позивач зазначила, що між нею як іпотекодавцем та ПАТ «Енергобанк» як іпотекодержателем укладено договір іпотеки від 28 жовтня 2010 року, а в подальшому 14.01.2011 року та 01.03.2011 року до цього договору були внесені зміни. Предметом іпотеки є належна позивачу квартира [ADDRESS] в м. Києві. Договір іпотеки укладено на забезпечення виконання договору кредитної лінії № 1010-02 від 07 жовтня 2010 року, укладеного між ПАТ «Енергобанк» як кредитодавцем та ТОВ «Магістраль Фулл» як позичальником. 24.02.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про припинення ТОВ «Магістраль Фулл». Посилаючись на те, що припинення зазначеної юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», проте відповідачем такі її права як іпотекодавця не визнаються та уточнивши позовні вимоги, позивач просить визнати припиненою іпотеку нерухомого майна (квартири [ADDRESS]; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 552166280000), оформлену укладеним між ПАТ «Енергобанк» та нею договором іпотеки від 28.10.2010 року, із подальшими змінами від 14.01.2011 року та від 01.03.2011 року, скасувати записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та просив його задовольнити. Пояснив, що відповідач не визнає обставини припинення іпотеки у зв'язку із припиненням основного зобов'язання за кредитним договором, намагається звернути стягнення на предмет іпотеки та не вилучає відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у зв'язку із чим виник спір. Відповідач ПАТ «Енергобанк» належним чином повідомлявся про час, дату і місце розгляду справи. В судові засідання 30.06.2015 року та 29.07.2015 року представник відповідача не з'явився. Відповідач направив до суду письмову заяву, де посилаючись на те, що щодо нього з 13.02.2015 року була запроваджена тимчасова адміністрація, а з 12.06.2015 року розпочата процедура ліквідації стверджував про відсутність часу на підготовку заперечень на позовну заяву та просив розгляду справи відкласти. З огляду на тривалий період як з дня відкриття провадження у справі, так і з часу введення щодо ПАТ «Енергобанк» процедур щодо його неплатоспроможності суд вважає, що відповідач мав достатньо часу на реалізацію своїх процесуальних прав. Враховуючи повторну неявку в судове засідання та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У квітні 2015 року заступник прокурора Оболонського району м. Києва звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петрова І.Г., реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та передачу відумерлої спадщини територіальній громаді. У позовній заяві, крім іншого, позивач просив вжити заходів забезпечення позову, а саме: - накласти арешт на спірну квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Таким чином, питання забезпечення позову вирішується після відкриття провадження у справі. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. З поданих матеріалів вбачається, що у позові йдеться про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладеного між [PERSON] та [PERSON] і існує явна небезпека відчуження спірного майна. З огляду на зазначене та вимоги позову суд вважає, що заходи забезпечення позову є необхідними та співмірними щодо арешту квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У квітні 2015 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що вона [PERSON] є матірю [PERSON], [PERSON], а вони її дітьми, оскільки в її прізвищі та прізвищі дітей маються розбіжності, тому остання змушена звернутися до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свої вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи - Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції реєстраційної служби в судове засідання не зявився, але надали на адресу суду заяву, в якій прохали проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, при вирішення даної заяви покладались на розсуд суду. Суд, вислухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлена вимога [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії КН № 926607, виданого Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області прізвище заявниці вказано «Тимченко» ( а.с.2-4). Згідно свідоцтв про народження дітей серії ІІ КЕ № 280334 від 22 грудня 1979 року виданого Ланнівською сільською радою Карлівського району Полтавської області та серії ІІ КЕ № 280335, від 22 грудня 1979 року, виданого Ланнівською сільською радою Карлівського району Полтавської області прізвища дітей вказані [PERSON] та [PERSON], батьками останніх вказані батьком [PERSON], матірю - [PERSON] ( а.с.6,7). З матеріалів справи вбачається, що 09 червня 2006 року донька заявниці [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КЕ № 016294, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції ( а.с.8). В судовому засіданні заявниця [PERSON] вказала, що при зверненні останньої до Управління пенсійного фонду України у м. Полтаві з питання оформлення пенсії за віком, при здачі документів, останній було повідомлено працівниками, що пенсія їй не буде нарахована в повному обсязі в звязку з тим, що в свідоцтвах про народження її дітей вказане прізвище «Тімченко», а не «Тимченко», як вказано вірно її прізвище в паспорті громадянина України. При цьому, заявниці було розяснено право звернення до суду з вказаною заявою, тому зважаючи на вказані розбіжності у прізвищах її та дітей останньої, заявниця була змушена звернутися до суду з вказаною заявою. При цьому, в судовому засіданні заявниця вказала, що даний факт родинних відносин, їй необхідно встановити для оформлення пенсії та оформлення надалі правовстановчих документів на дітей. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є законною та обґрунтованою. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved