Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

У жовтні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва був зареєстрований шлюб, актовий запис №1292. Від шлюбу мають малолітніх дітей: -дочку [PERSON] , [INFO] ; -сина [PERSON] , [INFO] ; Позивач зазначає, що діти проживають з нею. Разом з тим, позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У зв`язку з чим у подружжя виникають сварки. . В позовній заяві, позивач вказує, що з 23 березня 2020 року подружжя не проживає разом, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. У зв`язку з чим, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою від 13.11.2020 року було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду 11.02.2021 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Також позивач зазначив, що прізвище залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду 11.02.2021 року подав заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги визнав, у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, також просив суд провести судове засідання за його відсутності. Разом з тим, відповідач підтвердив, що з 23 березня 2020 року, подружжя разом не проживає. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2011 року, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони двох дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.6,7) ). Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач визнала позов, про що вказала безпосередньо в своїй заяві, і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін та їх дитини. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач позов визнала, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Сторони не виявили бажання змінювати прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved