Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] у них з відповідачем народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 11 липня 2014 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду. Син продовжує навчання в Одеській державній академії будівництва та архітектури на І курсі інженерно-будівельного інституту період навчання у якому з 01.09.2019 року по 30.06.3022 року Батько дитини участі у її матеріальному забезпеченні не бере. Навчання є платним, строк закінчення навчання 30 червня 2022 року денної форми навчання за державним замовленням. Просить стягувати аліменти на період навчання дитини в розмірі 2500 грн. заробітку відповідача, починаючи з дня подання заяви. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просить їх задоволити у заявленому розмірі, Просить не брати до уваги посилання представника відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн., оскільки відповідач сплачував аліменти до вересня 2019 року в розмірі 2000 грн. на утримання повнолітнього сина при наявності цієї ж дитини, матір якої перебувала у відпустці по догляду за нею. Також відповідачем придбаний автомобіль. Представник відповідача заявлений позов визнала частково та не заперечує про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. його заробітку (доходу). Суду пояснила, що на його утримані перебуває малолітня донька [PERSON] , [INFO] та він отримує заробіток у мінімальному розмірі. Ухвалою судді від 10 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 листопада 2019 року. 07 листопада 2019 року відповідачем подано відзив на позов. Ухвалою від 26.02.2020 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 04 лютого 2020 року. 20.03.2020 року справу розглянуто по суті. Перевіривши доводи позивача, викладені у поданій заяві, заслухавши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного. Судом безспірно установлено, що відповідач [PERSON] перебував у шлюбі із позивачкою, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 липня 2014 року вони розірвали. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Син досяг повноліття та навчається на денній формі навчання за державним замовленням в інженерно-будівельному інституті Одеської державної академії будівництва та архітектури, є студентом 1 курсу. Вказані обставини підтверджуються довідкою за № 113 від 13.09.2019 року. Термін його навчання закінчується відповідно до довідки 30.06.2022 року. Цих обставин відповідач не оспорює. Батьком дитини згідно свідоцтва про народження є відповідач. Відповідач з 11 серпня 2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з якою мають на утриманні спільну доньку [PERSON] , [INFO] . На підставі виконавчого листа № 686/25854/18, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 05.03.2019 року було стягнуто з відповідача на сина [PERSON] аліменти у зв`язку з навчанням 2000 грн. щомісячно, яке виконувалось до закінчення попереднього навчання сина. Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних доньку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина (доньку), який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Позивач вважає, що розмір стягуваних аліментів на утримання повнолітньої дитини є абсолютно безспірним та має становити 2500 грн. його заробітку. Представник відповідача заперечує про стягнення такого розміру аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи тим, що на утриманні перебуває малолітня дитина. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що син сторін який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати в розмірі 1500 грн., тому слід дійти висновку про часткове задоволення позову. Повнолітній син відповідача навчається у вищому навчальному закладі за державним замовленням, а тому стягнення аліментів з батька на її утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків. Визначений позивачем розмір аліментів у розмірі 2500 грн. частини його заробітку щомісячно є не обґрунтованим. З урахуванням отримуваного ним доходу, наявності у нього на утриманні малолітньої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, обов`язку матері в рівній мірі з батьком утримувати свою дитину, суд приходить до висновку, що відповідач може таку допомогу надавати повнолітній дитині, яка продовжує навчатись, лише у розмірі 1500,0 грн. його заробітку (доходу) щомісяця до закінчення терміну навчання сином, [INFO] . Він є достатнім та таким, що відповідає потребам дочки. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до статті 141 ЦПК України на користь держави слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 840,8 грн. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial