Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У жовтні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третьої особи приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О. В. про визнання права власності на спадкове майно за законом. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 65/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] . В вересні 2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Доліби О. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва їй відмовлено, про що нотаріус надала письмову відповідь за № 442/01-16 від 14.09.2020 року через те, що правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу, посвідчений Чортківською державною нотаріальною конторою 28.10.1992 за № 1-5380 не відповідає вимогам встановленим до документів, що посвідчують право власності, а саме: відсутній відбиток гербової печатки нотаріальної контори. Крім того, з інвентаризаційної справи, складеної 02.11.1992 Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, вбачається, що частини даного житлового будинку зазначені як квартири № 1 і № 2 ; в будинку було проведено реконструкцію, відповідно змінилась площа в сторону збільшення на 24,4 кв. м в зв`язку з добудовою здійсненою в 2010 році померлим та знесено 1/5 частину сараю; після перепланування загальна площа становить 96,9 кв. м, а житлова - 36,4 кв. м, підсобна - 60,5 кв. м, що випливає з довідки Чортківського МБТІ № 1106 від 08.10.2020. Також спадкодавець [PERSON] являвся співвласником земельної ділянки, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за кадастровим номером 6125510100:01:010:0603, площею 0,0618 га, що розташована по [ADDRESS] . В повідомленні нотаріуса міститься посилання на лист Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, згідно якого в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на 65/100 частки житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] ; на 65/100 частки спільної сумісної власності земельної ділянки, кадастровий номер 6125510100:01:010:0603, площею 0,0618 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає повністю, справу просить слухати без її участі. Третя особа - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Доліба О. В. в підготовче судове засідання не з`явилася, від неї надійшло клопотання про слухання справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 65/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , та 65/100 частини земельної ділянки, кадастровий номер 6125510100:01:010:0603, площею 0,0618 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 2 753,94 гривень згідно квитанції АБ «Укргазбанк» № 52256998 від 22.10.2020 року, що становить 1 376,97 гривень.

Outcome: approved