Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

У квітні 2016 року позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №51, в будинку №42 по вул.Гвардійська в смт.Чорноморське Комінтернівського району Одеської області у звязку з непроживанням за вказаною адресою за власним бажанням понад встановлений законом строк, зазначивши в обґрунтування позову, що квартира в [ADDRESS] належить їм на праві спільної часткової власності. Відповідач доводиться їм сином та братом та прописаний в квартирі як член сімї з 2008 року. Довгий час він проживав разом із ними, а з 2012 року взагалі перестав зявлятися за місцем реєстрації, витрати по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Враховуючи те, що відповідач не проживає за адресою місця реєстрації та фактична адреса його місця проживання їм не відома, що позбавляє їх можливості вирішити спір в позасудовому порядку, вони вимушені звернутися в суд з даним позовом, який просять задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити по підставам, викладеним у ньому, доповнивши, що відповідач неодноразово оформлював кредити та позики у різних фінансових установах під високі відсотки та жодного разу не повертав їх, у звязку з чим за місцем його реєстрації навідувались відповідні «колекторські» організації, які залякували позивачів та вони були вимушені сплачувати борги [PERSON] Також поштою направляються вимоги кредиторів про сплату заборгованості за кредитами. Крім того, позивач [PERSON] з жовтня 2011 року знаходиться на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в Обласному онкологічному диспансері та великі фінансові затрати на її лікування лягли на плечі [PERSON], а так як відповідач досі залишається зареєстрованим у їх квартирі, це несе за собою додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направивши на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення в газеті «Одеські вісті» від 04.10.2016 року №78, причину неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу згідно положень ч.4 ст.169 ЦПК України. Представник виконкому Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заперечень на позов до суду не надходило. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом установлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на підставі спільної часткової власності згідно копій свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] [PERSON] відмовився від 1/3 частки спадкового майна на користь [PERSON] 25.06.2005 року Комінтернівським РБТІ було виготовлено технічний паспорт на зазначену квартиру та зареєстровано за реєстровим №78-436-886. Згідно довідки виконкому Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, в квартирі [ADDRESS] з 2004 року зареєстрована та постійно проживає основний наймач [PERSON], [INFO]. Брат [PERSON], [INFO], зареєстрований з 2008 року. З актів від 27.11.2015 р., 29.01.2016 р. та 25.03.2016 р., складених депутатом Чорноморської селищної ради [PERSON], за участю сусідів позивачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], убачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та постійно проживає [PERSON], [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає з 2012 року. /а.с.5,7,9-11,12,16,17,18/ Відповідно зі ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК України). Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає за місцем реєстрації за власним бажанням понад один рік, витрати по утриманню житла та сплати комунальних послуг не несе, його реєстрація в жилому приміщенні перешкоджає власникам житла розпоряджатися своєю власністю за власним розсудом, позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ, підставами для зняття з реєстрації місця проживання є: заява особи, запит органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточне рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщен-ням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Отже, підставою для зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання відповідним органом є рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 11.12.2015р. №888-УІІІ, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016р. №207 з 4 квітня 2016 року повноваження у сфері реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування делеговано органам місцевого самоврядування (виконавчому органу сільської, селищної або міської ради). На підставі ст.ст.150,72 ЖК України, ст.ст.391,405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і

Outcome: approved