Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У жовтні 2017 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], який помер 10 травня 2012 року, як між дочкою та батьком. В обґрунтування заяви вказала, що 10 травня 2012 року помер її батько [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м.Маріуполь, вул.Рівна, буд.185. У встановлений законом строк вона звернулась до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки її родинні відносини із батьком не підтверджені документально через відмінність її прізвища з прізвищем батька. Так, в свідоцтві про народження заявниці [PERSON] допущено помилку, а саме вказано російською її прізвище «Мошинская», а також прізвище її батька «Мошинский». В той час, як за паспортом громадянина України та за іншими документами батько мав правильне написання прізвища «Мошенський». Оскільки даний факт позбавляє її можливості оформити право на спадщину, просила встановити факт родинних звязків, а саме те, що [PERSON], [INFO], який помер 10.05.2012 року, є батьком [PERSON]. Заявниця у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 1958 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ЯР № 411280, виданим 12.11.1958 року Петропавловською сільською радою Богодуховського району Харківської області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище «Мошенська». 01 листопада 1958 року народилась (російською) «Мошинская» [PERSON], батьками якої є (російською) «Мошинский» [PERSON] та (російською) «Мошинская» [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії ІІ-ЯР № 843609, виданим 21.11.1958 року Петропавловською сільською радою Богодуховського району Харківської області, актовий запис № 23. 14 листопада 1980 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис № 3962, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-НО № 382183, виданим 14.11.1980 року Будинком одруження міста Жданова Донецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище «Фешкова». Відповідно до копії паспорту серії ВК № 083824, виданого 14.01.2005 року Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, прізвище заявниці є «Фешкова». Згідно із копією паспорту серії ВС № 879726, виданого 27.02.2001 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] був зареєстрований у [INFO] з 23.09.1969 року. 10.05.2012 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 631955, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 11.05.2012 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Заявниця звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено, оскільки її родинні відносини із батьком не підтверджені документально через відмінність її прізвища з прізвищем батька. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно листа Верховного суду України від 01.01.2012р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв'язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], але через відмінність її прізвища з прізвищем батька, заявниця позбавлена можливості оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи. З урахуванням всіх наданих доказів у сукупності, суд вважає, доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як дочкою та батьком, та вважає, доведеним факт родинних відносин, тому позовні вимоги є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved