Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

У жовтні 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки та піклування, Комісія з питань захисту прав дитини Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області) про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. Позивач є рідною бабкою [PERSON] , [INFO] , який фактично проживає з нею, перебуває на її повному утриманні та вихованні. Його батьки грошей на потреби сина не виділяють, не цікавляться його фізичним та моральним розвитком. В копії Свідоцтва про народження [PERSON] матір`ю зазначена [PERSON] , батьком - [PERSON] . Батьки не виконують своїх обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини, вони фактично не займаються його вихованням та утриманням, ухиляються від виконання покладених на них батьківських обов`язків. Позивач просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , встановити опіку над дитиною та призначити його опікуном [PERSON] , стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частки всіх видів їх заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідачів суму судового збору. У зв`язку з вищевикладеним, позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі до суду не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не надали. Третя особа Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки та піклування до суду не з`явилась, надала відзив на позовну заяву про зобов`язання орган опіки та піклування Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області надати висновок щодо розв`язання спору про доцільність/не доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Третя особа Комісія з питань захисту прав дитини Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явилась, заяви про відкладення розгляду справи не надала, надала пояснення про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] . У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається зі Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 06.10.2011 Суботцівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис № 32, [PERSON] народився [INFO] , батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 29.01.2020 складено комісійно Акт обстеження умов проживання на підставі заяви [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що дитина мешкає в окремій кімнаті, в якій є телевізор, окреме ліжко, письмовий стіл. Як вбачається з Висновку про доцільність (недоцільність) встановлення опіки, піклування та відповідність її/його інтересам дитини, складеного 31.01.2020 Службою у справах дітей Запорізької районного державної адміністрації Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , бажає взяти під опіку малолітнього [PERSON] , [INFO] , який є її онуком. Служба у справах дітей Запорізької райдержадміністрації Запорізької області прийшла до висновку, що [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна над дитиною, та ставить її на облік як кандидата в опікуни за № 157 від 24.01.2020. Рішенням виконавчого комітету Широківської сільської ради від 03.12.2020 № 282 затверджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, з якого вбачається наступне. [PERSON] (мати дитини) покинула дитину багато років тому, батько [PERSON] не спілкується з сином та не надає кошти на утримання дитини. [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] . [PERSON] не заперечує проти призначення його опікуном бабусю [PERSON] . Головним спеціалістом відділу «Служби у справах дітей» 02.12.2020 проведено обстеження умов проживання малолітньої дитини за адресою: [ADDRESS] і встановлено, що для виховання дитини [PERSON] створені наступні умови: дитина проживає в хороших житлово-побутових умовах у окремій кімнаті, в якій наявні стіл для виконання завдань, ліжко з постільною білизною, іграшки та одяг згідно віку. З правами та обов`язками опікуна та правовими наслідками встановлення опіки [PERSON] ознайомлена. Зроблено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Наразі суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] безвідповідально ставляться до питання виховання дитини [PERSON] . Відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні. Вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , стягнення з них аліментів на утримання дитини, встановлення опіки над дитиною та призначення дитині опікуна. Заходи впливу на відповідачів виявились безрезультатними, оскільки протягом розгляду справи відповідачі для себе належних висновків не зробили, до суду не з`явились, подальших намірів щодо виховання та утримання дитини не виявили, жодних реальних кроків на це спрямованих не вчинили. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні відповідачами дитини судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що [PERSON] та [PERSON] виконували або намагаються виконувати вищезазначені батьківські обов`язки. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дитини [PERSON] не зашкодить інтересам дитини, його подальшому вихованню та утриманню. Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] та [PERSON] , що вони не позбавлені у подальшому права вирішувати питання про поновлення їх у батьківських правах відносно дитини в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. Відповідно до абз. 7 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначені розміру аліментів повинен враховувати обставини, що мають істотне значення, зокрема матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, тощо. Крім того відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved