Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебувала у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Баскетбольний Клуб «Азовмаш» (далі ТОВ «БК «Азовмаш») з 20.03.2017 року по 02.09.2017 року. За період роботи їй була нарахована, але не сплачена у повному обсязі заробітна плата, у звязку з чим виникла заборгованість за період з березня по вересень 2017 року у розмірі 18022,81 грн. Зазначила, що 02.09.2017 року її було звільнено з ТОВ «БК «Азовмаш», проте у день звільнення із нею не було проведено повний розрахунок. Просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 18022,81 грн., компенсацію за втрату частини заробітної плати, у звязку з порушенням термінів її виплати, яка утворилась за період з березня 2017 року по вересень 2017 року, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.09.2017 року по день ухвалення рішення. 22.02.2018 року від позивачки [PERSON] надійшла заява в якій остання просила стягнути з відповідача компенсацію за втрату частини заробітної плати, у звязку із порушенням термінів її виплати, що складає 870,89 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 9692,20 грн. Справу просила розглянута без її участі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення в яких посилався на п. 164 НКУ та вважав належними до стягнення суму компенсації у розмірі 701,07 грн. а суму середнього заробітку у розмірі 7802,22 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «БК «Азовмаш», 02.09.2017 року її було звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. Згідно розрахункового листка за вересень 2017 року борг за підприємством перед позивачкою на кінець місяця складав 18022,81 грн. Як вбачається з довідки, виданої ТОВ «БК «Азовмаш» № 79 від 31.12.2017 року, заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 31.01.2018 року відсутня. З виписки до угоди № 17456437 ПАТ «Сбербанк» за період з 01.09.2017 року по 16.01.2018 року, отримувач [PERSON], вбачається, що 12.09.2017 року, 27.09.2017 року, 22.11.2017 року, 07.12.2017 року, 28.12.2017 року та останній раз 03.01.2018 року, на рахунок позивачки надходили перераховані відповідачем виплати в рахунок погашення заборгованої заробітної плати. Положеннями ст. 115 КЗпП України встановлено обовязок працедавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідачем вказаних вимог закону дотримано не було, заробітна плата у встановлені строки не виплачувалася та остаточний розрахунок при звільненні проведений лише 03.01.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Аналогічні норми закріплені в статті 34 Закону України «Про оплату праці», якими передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Приймаючи до уваги вказані положення Закону та факт несвоєчасної виплати заробітної плати, відповідач має також обовязок здійснити позивачу компенсацію, передбачену Законом. При розрахунку сум компенсації за затримку виплати заробітної плати, суд керується наступним. Статтею 3 Закону передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 159 (надалі за текстом - Порядок). Згідно пункту 4 вказаного Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Позивачем були заявлені вимоги щодо стягнення компенсації в розмірі 870,89 грн. Відповідно до довідки розрахунку компенсації втрати частини доходу у звязку із порушенням строків їх виплати [PERSON] від 21.12.2017 року № 76, наданої ТОВ «БК «Азовмаш», компенсація втрати частини доходу у звязку із порушенням строків їх виплати складає 870,89 грн. Зважаючи на вказані обставини, судом встановлено, що внаслідок не своєчасної виплати відповідачем заробітної плати позивачу має бути виплачена компенсація в сумі 870,89 грн. з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов'язкових платежів при їх виплаті. У відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Порядок обчислення середньої заробітної плати закріплений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», за частиною 3 пункту 2 якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до довідки ТОВ «БК «Азовмаш» від 31.12.2017 року розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] складає 112,70 грн. Згідно графіку роботи [PERSON] кількість робочих днів за час затримки розрахунку по заробітній платі з 03.09.2017 року по 03.01.2018 року складає 86 днів. Таким чином, розмір середньої заробітної плати за весь час затримки виплати заробітної плати, тобто з 03.09.2017 року по 03.01.2018 року становить 9692,2 грн. (86 робочих днів х 112,70 грн. (середньоденна заробітна плата). При цьому суд зазначає, що цей розрахунок зроблений відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно пункту 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 9692,20 грн., з яких відповідач зобовязаний провести утримання та перерахування до бюджету передбачені законом податки та обов'язкові платежі. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а їй при зверненні до суду відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі, то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved