Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON], у якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у розмірі 17 944,09 гривень; також просив стягнути судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні проти позову частково заперечував, просила зменшити суму неустойку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог даного позову, що зумовлює необхідність його часткового задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 10.12.2013 року між ПАТ «Європейський Газовий Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредитну у формі овердрафту по платіжній картці № 788-101213/К, згідно з яким відповідачу було надано кредитні кошти на суму 50 000,00 гривень із процентною ставкою у розмірі 25,00% річних, на строк до 09.12.2014 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договорів та непогашення кредиту, утворилась станом на 07.04.2015 року прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 17 944,09 гривень. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Наявним у матеріалах справи розширеним розрахунком заборгованості підтверджується факт існування заборгованості відповідача за кредитним договором, що станом на 07.04.2015 року становить 16869,88 грн. і складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 15 000,00 грн. та 934,94 грн. суми несплачених відсотків і 2 009,15 грн. пені, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, що є підставою для задоволення позову у цій частині. Стаття 611 ЦК України встановлює такий правовий наслідок порушення зобов`язання як сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України). Такий вид відповідальності, як сплата позичальником штрафів і пені за несвоєчасне виконання позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором передбачений договором кредиту. За змістом наведених норм суд, взявши до уваги розмір невиконаних грошових зобов'язань позичальника, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, і, оцінивши співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, може зменшити розмір штрафів, що підлягають до стягнення. Водночас, позивач у виконання вимог статті 60 ЦПК України не надав суду належних доказів існування факту заподіяння йому відповідачем збитків, внаслідок несвоєчасного виконання ним кредитних зобов`язань. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо необхідності зменшення розміру неустойки, що підлягають стягненню з відповідача з 2 009,15 грн. до 934,94 гривень. При поданні позовної заяви позивач був звільнений за сплату судового збору, а тому судові витрати у розмірі 243,60 грн., які відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: partial