overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому трудової книжки. В обґрунтовування заявлених вимог зазначив, що у березні 2016 року він звернувся до Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області з питанням щодо призначення пенсії, однак йому було відмовлено у звязку з тим, що у трудовій книжці, виданій 18 вересня 1974 року, його по-батькові вказано російською мовою «Геннадиевич», а в паспорті громадянина України ВС №234537, виданого 18 квітня 2000 року Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області по-батькові зазначено «Геннадьевич». За внесенням відповідних змін до Таганрозького радіотехнічного інституту він звернутись не може, оскільки організація на теперішній час не існує. На підставі викладеного, просив встановити факт належності йому трудової книжки, оскільки встановлення цього факту необхідне йому для оформлення пенсії. Заявник у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, у судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що просить вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії паспорта громадянина України, виданого 18 квітня 2000 року Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області на імя [PERSON], [INFO], російською мовою його прізвище, імя, по-батькові зазначено як «Ткачев Вадим Геннадьевич». Відповідно до копії трудової книжки, виданої 18 вересня 1974 року, на імя «Ткачева Вадима Геннадиевича», у період з 01.09.1973 р. по 30.04.1979 р. він навчався на денному факультеті Таганрозького радіотехнічного інституту. В той же час, з диплому Д-І № 246771, виданого 23 лютого 1979 року Таганрозьким радіотехнічним інститутом на імя «Ткачева Вадима Геннадьевича», вбачається, що останній у період з 1973 року по 1974 рік навчався у вказаному навчальному закладі. Згідно довідки ТОВ «Науково-виробнице підприємство радіо автоматика» № 51/16 від 23 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] працює в зазначеному підприємстві з 19 лютого 2015 року по теперішній час за сумісництвом та займає посаду провідного інженера-конструктора (електроніка). Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що трудова книжка, видана 18 вересня 1974 року на імя « Ткачева Вадима Геннадиевича», належить [PERSON], [INFO]. Зазначений факт ніким не оспорюється і має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що трудова книжка № 455, яка видана на ім'я [PERSON], трудова книжка № 100, яка видана 21.08.1977 року на імя [PERSON], трудова книжка № 5542876, яка видана 18.12.1979 року на імя [PERSON], належить [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області для оформлення пенсії, але йому було відмовлено з посиланням на те, що в трудових книжках різняться його прізвища, що унеможливлює встановлення факту належності йому вище вказаних трудових книжок. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, подав до суду заяву від 16.05.2016 року, якою заяву підтримав, просив розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області в судове засідання не зявилася, подала до суду лист від 22.04.2016 року, яким не заперечувала проти задоволення вказаної заяви, просила розглянути справу без участі представника пенсійного фонду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обгрунтовою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначенні в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Вказаний факт підтверджується копією паспорта [PERSON] (а.с. 10), копією свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи від 26.02.2002 року (а.с. 11), копією довідки про взяття на облік платника податків (а.с. 12). Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, у якому зазначив, що під час шлюбу з [PERSON] у нього та відповідачки [INFO] р. народився син [PERSON], який проживає з матір'ю. Рішенням Овідіопольського районного суду від 17.09.2008 р. з нього на користь [PERSON] на утримання сина стягненні аліменти у розмір ? частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.07.2008 р. і до повноліття дитини. 21.10.2010 р. за заявою [PERSON] судовим наказом з нього на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] повторно стягненні аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.10.2010 р. і до повноліття дитини. Посилаючись, що на одну дитину з нього двічі стягнення аліменти, позивач просив звільнити його від сплати аліментів на утримання дитини за судовм наказом. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджено розпискою про отримання судової повістки, в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. (а.с. 10) Суд вважає, що позов підлягає задоволеню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду від 17.09.2008 р. з позивача на користь [PERSON] на утримання сина стягненні аліменти у розмір ? частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.07.2008 р. і до повноліття дитини. (а.с. 6) 21.10.2010 р. за заявою [PERSON] судовим наказом з позивача на її користь на утримання сина [PERSON] повторно стягненні аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.10.2010 р. і до повноліття дитини. Таким чином на одну дитину з позивача двічі стягнені аліменти За таких обставин суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилався на те, що з березня 2015 року не підтримує з відповідачкою подружні відносини, тому що вважає, що дружина зрадила йому, коли він перебував в зоні АТО. Поновлювати шлюбні стосунки не бажає, діти живуть з матір`ю, проти чого він не заперечує. Домовився з відповідачкою про утримання дітей, спору про майно, житло не має. Відповідачка заперечувала проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що бажає зберегти сім`ю для дітей. Після надання строку для примирення, просила суд розглянути справу про розірвання шлюбу за її відсутності, оскільки позивач не бажає зберегти сім`ю. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.10.1997 року. Шлюб зареєстрований Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 263 від 25 жовтня 1997 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір`ю, відповідачкою у справі, проти чого не заперечує позивач, посилаючись на те, що домовився з відповідачкою про матеріальне утримання дітей. Спору про майно, житло між подружжям не має. Суд надавав сторонам максимальній строк для примирення і збереження сім`ї, відкладаючи розгляд справи, але подружжя не помирились. Обоє згодні на розірвання шлюбу. Витрати, пов`язані з розглядом справи, судовий збір 551,2 грн. позивач просить покласти на нього, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що з відповідачем за даним позовом він знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 25 березня 2011 року Виконавчим комітетом В'язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у зв'язку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сім'ї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надала. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні з'ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що з відповідачем за даним позовом він знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 462. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у зв'язку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сім'ї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні з'ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивач вказав, що з 30 квітня 2011 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 116. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З грудня 2015 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з грудня 2015 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 06.04.2001 року він зареєстрував з [PERSON] шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві здійснено відповідний актовий запис № 172. Оскільки цей шлюб укладався без мети створення сім'ї та набуття прав і обов'язків подружжя, з моменту його укладення і по теперішній час вони разом не проживають, сімейних стосунків ніколи не підтримували, [PERSON] просить суд визнати недійсним шлюб укладений 06.04.2001 року з [PERSON] зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві за актовим записом № 172 недійсним. У судове засідання сторони не прибули, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідачка також зазначила, що позов визнає, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачкою позову має безумовний характер, не суперечить вимогам закону, а також не порушує прав інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 16 лютого 2009 року одружився з відповідачкою. Шлюб було зареєстровано в Бугаївській сільській раді Ізюмського району Харківської області, актовий запис № 01. Ще до реєстрації шлюбу [INFO] народилась донька - [PERSON]. Донька мешкає з відповідачкою. З позивача стягнуто аліменти на утримання доньки. З 2013 року шлюбні відносини припинені. Позивач не має наміру їх поновлювати. Сім'я фактично розпалась. Позивач просить шлюб розірвати. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідачка проти позову не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 лютого 2009 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.7). Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з 2013 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 20 жовтня 2001 року одружився з відповідачкою. Шлюб було зареєстровано в відділі РАГС по місту Ізюму, актовий запис № 320. 23 червня 2004 року народився син [PERSON]. Син мешкає з відповідачкою. Аліменти з позивача не стягнуто. За домовленістю з відповідачкою він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON]. З грудня 2011 року шлюбні стосунки припинені. Позивач не має наміру їх поновлювати, сімя фактично розпалась. Позивач просить шлюб розірвати. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідачка проти позову не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 жовтня 2001 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з грудня 2011 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved