Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - відповідач) про стягнення страхового відшкодування. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.01.2015 року близько 09 год. 02 хв. в с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області по вул. Кірова 29 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21154» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Chevrolet Aveo» державний номерний знак [NUMBER], власником якого є позивач. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.01.2015 року винним у настанні ДТП визнано [PERSON]. Відповідно до висновку № 005-1/15 експертного автотоварознавчого дослідження від 22.01.2015 року, складеного спеціалістом-автотоварознавцем [PERSON], вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного згосу, тобто вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Aveo» державний номерний знак [NUMBER], становить 55957,14 грн.. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача був застрахований за Договором добровільного страхування наземнтх транспортних засобів № 202.14.2228378, укладеним із ТДВ «Експрес Страхування», яке виплатило позивачу 15135,02 грн. страхового відшкодування. ТДВ «Експрес Страхування» лише частково відшкодувало збитки, завдані позивачу внаслідок ДТП 15.01.2015 року. Невідшкодованою майновою шкодою залишилися: 55957,14 грн. - 15135,02 грн. = 40822,12 грн.. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у відповідача. Позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку та надав усі необхідні документи. Проте відповідач декількома частинами відшкодував позивачу лише 7716,87 грн., пояснивши розмір виплати тим, що коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля позивача становить близько 35%, а тому ними було відшкодовано вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, за вирахуванням сум ПДВ та за вирахуванням виплачених ТДВ «Експрес Страхування» коштів. Тому, позивач просив суд стягнути із відповідача страхове відшкодування у розмірі 33105,25 грн. та сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. Заперечення долучено до матеріалів справи. Третя особа у судовому засіданні при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Суд, повно та всебічно дослідивши надані по справі докази, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року, 15.01.2015 року о 09:02 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21154 з державним номерним знаком [NUMBER], по вул. Кірова 29 в с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням на закругленні дороги ,виїхав на смугу зустрічного руху і здійснив зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Вказаною постановою суду, [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 29 січня 2015 року, відбулася з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, 11.09.2014 року між третьою особою та відповідачем було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1649204, з терміном дії з 18.09.2014 року по 17.09.2015 року включно, яким забезпечено транспортний засіб ВАЗ 21154 номерний знак [NUMBER], розмір франшизи - 1000 грн. (а.с.44). Крім того, з матеріалів справи вбачається, автомобіль позивача було застраховано за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.14.2228378 від 07.05.2014 року, який було укладено між позивачем та ТДВ «Експрес Страхування» (а.с.18). 21.01.2015 року позивач звернувся з заявою до ТДВ «Експрес Страхування» про виплату страхового відшкодування (а.с.21). Згідно звіту № 3.15.79, який було складено 03 лютого 2015 року про оцінку КТЗ Chevrolet Aveo державний номер [NUMBER], вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників та середніх розцінок на роботи по ремонту автомобілів країн дального зарубіжжя на автосервісних підприємствах Дніпропетровського регіону складає 28668,80 грн. (а.с.62-65). Крім того, як вбачається із тексту даного Звіту № 3.15.79 від 03 лютого 2015 року, огляд об`єкту оцінки проводився 19 січня в присутності власника [PERSON]. Відповідно до Страхового акта № 3.15.79-1 від 20.03.2015 року, з якого вбачається, що розмір страхового відшкодування до виплати становить 15135,02 грн. (а.с.53). Згідно копії платіжного доручення № 21153 від 02 квітня 2015 року ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 15135,02 грн. (а.с.22). З матеріалів справи вбачається, що на замовлення позивача судовим експертом [PERSON] було складено Висновок № 005-1/15 експертного автотоварознавчого дослідження від 22.01.2015 року, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу автомобіля Chevrolet Aveo державний номерний знак [NUMBER], складає 55957,14 грн. (а.с.9-12). 22.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, у якій просив відшкодувати шкоду заподіяну його автомобілю з вини [PERSON] у розмірі згідно товарознавчої експертизи та просив виплату страхового відшкодування здійснити на його розрахунковий рахунок (а.с.70). 22.05.2015 року відповідачем було складено страховий акт № 712-1853/2 по договору страхування № АІ-1649204 від 18.09.2014 року, згідно якого сума страхового відшкодування до виплати потерпілому становить 5217,84 грн. (а.с.77) та було 22.05.2015 року складено страховий акт № 712-1853/3 по договору страхування № АІ-1649204 від 18.09.2014 року, згідно якого сума страхового відшкодування до виплати потерпілому становить 2537,81 грн. (а.с.80). Як вбачається з письмових пояснень позивача, що відповідач для розрахунку розміру доплати страхового відшкодування керувався Звітом № 3.15.79, який було складено 03 лютого 2015 року. Згідно копій платіжного доручення № 6666 від 04.06.2015 року та № 6797 від 11.06.2015 року відповідачем було здійснено на особистий картковий рахунок позивача виплату страхового відшкодування у сумі 5217,84 грн. та у сумі 2537,81 грн. (а.с.79, 82). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було повернуто ТДВ «Експрес Страхування» сплачені кошти позивачу в порядку регресу в сумі 14135,02 грн. з вирахуванням франшизи в сумі 1000 грн., що передбачено в п. 5 Полісу № АІ/1649204, що підтверджується копією платіжного доручення № 6747 від 09.06.2015 року в сумі 14135,02 грн. (а.с.69) та копією наказу ПрАТ «Київський страховий дім» № 712-1853/1/1 від 14.05.2015 року (а.с.68). Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України «Про страхування). Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У відповідності до п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Пунктом 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем повністю виплачено позивачу належне страхове відшкодування. В обгрунтування своїх позовних вимог щодо невиплаченої частини страхового відшкодування у розмірі 33105,25 грн., позивач посилається на Висновок № 005-1/15 експертного автотоварознавчого дослідження від 22.01.2015 року, який було складено фахівцем автотоварознавцем [PERSON], з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу автомобіля Chevrolet Aveo державний номерний знак [NUMBER], складає 55957,14 грн. (а.с.9-12). Як вбачається із тексту даного Висновку, при огляді транспортного засобу позивача, який проводився за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 334 А, 19.01.2015 року з 10:00 год., був присутній тільки власник автомобіля [PERSON], а представники відповідача та ТДВ «Експрес Страхування» не викликалися на огляд автомобіля. Крім того, до матеріалів справи не додано документів, що підтверджують право проводити [PERSON] даний висновок. А тому суд прийшов до висновку, що даний Висновок № 005-1/15 від 22.01.2015 року є не належним та допустимим доказом. Суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону (ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону (ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 58 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 59 ЦПК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Даючи юридичну оцінку наданим доказам та поясненням, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, проведений розрахунок по страховому відшкодуванню з позивачем відповідає вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed