Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із уточненою позовною заявою до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області, про зобов'язання вчинити певні дії, усунення перешкод у користуванні майном. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року по справі №202/6829/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, [PERSON] належить право власності на автомобіль марки Богдан DF30, кузов [NUMBER], 2005 року випуску, номерні знаки [NUMBER], та домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS], загальною площею 39,7 кв.м. Після пред'явлення рішення для вчинення дій щодо постановлення на облік рухомого майна, позивачу стало відомо, що на автомобіль Богдан DF30, кузов [NUMBER], 2005 року випуску, номерні знаки [NUMBER] накладено арешт у рамках виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа №2-1459, виданого 07 вересня 2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь АК «Діамантбанк» грошових коштів, що підтверджується довідкою Територіального сервісного центру 1241 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області №31/4-1241-Я-142 від 03 жовтня 2016 року. Також було з'ясовано, що вищезазначений автомобіль у 2011 році було вилучено у колишнього співвласника (боржника) [PERSON] у рамках вищезазначеного виконавчого провадження, про що 15 червня 2011 року державним виконавцем Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Іванченко А.А. складено акт опису та арешту майна. Після поділу майна між [PERSON] та [PERSON], останній став одноосібним власником частини майна, яка до цього часу належала боржнику, у т.ч. автомобіля марки Богдан DF30, кузов [NUMBER], 2005 року випуску, номерні знаки [NUMBER], у зв'язку із чим звернувся до виконавчої служби із вимогою повернути вилучене майно та документи, зняти арешт з майна та припинити розшук автомобіля, адже таке майно вже не належить боржнику, а належить іншій особі, яка не має відношення до боргових зобов'язань колишнього власника. Листом від 02 березня 2017 року №457/134-47/10 начальник Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - [PERSON] повідомив позивачу про те, що арешт з вищезазначеного майна може бути знято лише на підставі рішення суду. На сьогоднішній час [PERSON], як власник майна, не може розпоряджатися своїм майном. З цих підстав просить усунути перешкоди у користуванні майном шляхом зняття арештів з автомобіля марки Богдан DF30, кузов [NUMBER], 2005 року випуску, номерні знаки [NUMBER], який на праві приватної власності [PERSON] накладених на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23 лютого 2016 року в рамках виконавчого провадження № 50252242 щодо виконання виконавчого листа №2-1459/2009, виданого 11 червня 2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Діамантбанк» заборгованості, постанови про арешт майна боржника №В-10/626 від 30 жовтня 2012 року в рамках виконавчого провадження В-10/626 щодо виконання виконавчого листа №2-531, виданого 11 травня 2010 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості. Крім того, просить зобов'язати Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області здійснити перереєстрацію автомобіля марки Богдан DF30, кузов [NUMBER], 2005 року випуску, номерні знаки [NUMBER], що пов'язано із зміною власника автомобіля з [PERSON] на [PERSON], видавши [PERSON] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивач в судове засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача від 05 квітня 2018 року, відповідно до якого просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» в судове засідання явку свого представника не забезпечило, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомило. Відповідач - Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, справу просив розглянути на розсуд суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2000 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Як вбачається з акту опису та арешту майна від 15 червня 2011 року, 15 червня 2011 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Іванченко А.А. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1459, виданого 07 вересня 2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь АБ «Діамант» боргу у розмірі 219479,28 грн., описано та накладено арешт на автомобіль марки Богдан DF 30, кузов [NUMBER], 2005 року випуску, номерні знаки [NUMBER] Описане майно на відповідальне зберігання отримала [PERSON] Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 30 жовтня 2012 року накладено арешт на майно боржника, а саме: на автомобіль марки Богдан DF 30, кузов [NUMBER], 2005 року випуску, номерні знаки [NUMBER] який знаходився на праві приватної власності у [PERSON], [INFO]. Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 23 лютого 2016 року накладено арешт на все майно [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 29 липня 2016 року оголошено розшук транспортного засобу Богдан DF 30, кузов [NUMBER], 2005 року випуску, номерні знаки [NUMBER] Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року по справі №202/6829/16-ц визнано автомобіль марки Богдан DF 30, кузов [NUMBER], 2005 року випуску, номерні знаки [NUMBER] квартиру [ADDRESS], загальною площею 68,9 кв.м., яка складається з: 1 - коридор, 2 - ванна, 3 - туалет, 4 - кухня, 5,6 - житлові, 7 - кладова, 8 - житлова, 9 - кладова, І - лоджія; домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] загальною площею 39,7 кв.м., яке складається з: 1 - передпокій, 2 - кухня, 3 - житлова, 4 - кладова, об'єктами спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Поділено майно, що є об'єктом спільної сумісної власності. Визнано за [PERSON] право приватної власності на домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 39,7 кв. м., яке складається з: 1 - передпокій, 2 - кухня, 3 - житлова, 4 - кладова, а також на автомобіль марки Богдан DF 30, кузов [NUMBER], 2005 року випуску, номерні знаки [NUMBER] Залишено за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 68,9 кв.м., яка складається з: 1 - коридор, 2 - ванна, 3 - туалет, 4 - кухня, 5,6 - житлові, 7 - кладова, 8 - житлова, 9 - кладова, І - лоджія. Після пред'явлення рішення для вчинення дій щодо постановлення на облік транспортного засобу позивачу стало відомо, що на автомобіль Богдан DF30, кузов [NUMBER], 2005 року випуску, номерні знаки [NUMBER], накладено арешт у рамках виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа №2-1459, виданого 07 вересня 2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь АК «Діамант Банк» грошових коштів, що підтверджується довідкою Територіального сервісного центру 1241 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області №31/4-1241-Я-142 від 03 жовтня 2016 року. Так, як вбачається з довідки Територіального сервісного центру №1241 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ України №31/4-1241-Я-142 від 03 жовтня 2016 року, згідно облікових даних комп'ютерної бази станом на 03 жовтня 2016 року автомобіль Богдан DF30, кузов [NUMBER], 2005 року випуску, номерні знаки [NUMBER], зареєстровано (реєстрація транспортного засобу, придбаного в розстрочку) 27 травня 2006 року на підставі довідки-рахунок ЄГП №036705 від 26 травня 2006 року, з видачею номерних знаків [NUMBER] та свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] за гр. [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що 27 серпня 2009 року на вищевказаний автомобіль на підставі постанови Індустріального ВДВС ДМУЮ внесено обмеження: «Відчуження заборонено». Листом від 02 березня 2017 року №457/134-47/10 начальник Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - [PERSON] повідомив позивачу про те, що арешт з вищезазначеного майна може бути знято лише на підставі рішення суду. У відповідь на запит суду листом №13.4-32/110 від 20 лютого 2018 року Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомив, що у період з 2010 року по 2013 рік на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська №2н-353 від 03 серпня 2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПроКредитБанк» суми боргу у розмірі 7644,12 грн. Вищезазначене виконавче провадження завершено відповідно до вимог п. 7 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Повторно вищезазначений виконавчий документ до Індустріального відділу ДВС не надходив та на виконанні не перебував. На сьогоднішній час [PERSON], як власник майна, не може розпоряджатися своїм майном. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, станом на день розгляду справи на спірний транспортний засіб накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23 лютого 2016 року в рамках виконавчого провадження № 50252242 щодо виконання виконавчого листа №2-1459/2009, виданого 11 червня 2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Діамантбанк» заборгованості, а також постановою про арешт майна боржника №В-10/626 від 30 жовтня 2012 року в рамках виконавчого провадження В-10/626 щодо виконання виконавчого листа №2-531, виданого 11 травня 2010 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Так, відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи той факт, що позивач є власником арештованого майна, не є боржником у виконавчих провадженнях, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині скасування арешту, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 23 лютого 2016 року в рамках виконавчого провадження №50252242 щодо виконання виконавчого листа №2-1459/2009, виданого 11 червня 2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Діамантбанк» заборгованості у розмірі 219478,28 грн., підлягає задоволенню. Щодо скасування арешту, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника №В-10/626 від 30 жовтня 2012 року в рамках виконавчого провадження В-10/626 щодо виконання виконавчого листа №2-531, виданого 11 травня 2010 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості, суд вважає необхідним зазначити наступне. Так, в пункті 2 Постанови Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» вказано, що позови про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, або особою яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відповідно до ч. 1-2 ст.51 ЦПК суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. В той же час із суті заявлених вимог та норм матеріального права на які посилається позивач, випливає, що цивільно-правовий інтерес матеріального характеру при вирішенні даного спору має не лише [PERSON], як боржник за кредитним договором, а і стягувач у виконавчому провадженні в межах якого здійснені оскаржувані позивачем, заборони щодо спірного майна. Як зазначено в постанові державного виконавця від 30 жовтня 2012 року стягувачем у виконавчому провадженні за № В-10/626 є ПАТ «Кредитпромбанк» і саме в його майнових інтересах, які полягають у як найшвидшому погашенні грошової заборгованості боржника, виконавцем накладено арешт. Задля дотримання прав та забезпечення процесуальних прав позивача суд ужив усіх можливих заходів, в тому числі у судовому засіданні від 03 листопада 2017 року позивачу було роз'яснено право залучити співвідповідачів. Втім, позивач своїм правом на протязі всього розгляду справи так і не скористався, клопотання про залучення у справі в якості співвідповідача стягувача у виконавчому провадженні ПАТ «Кредитпромбанк» заявлено не було. Згідно із ч.2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, враховуючи той факт, що позивачем не було залучено належного відповідача ПАТ «Кредитпромбанк», суд позбавлений можливості задовольнити позовні вимоги [PERSON] в цій частині. Крім того, заявлені позовні вимоги в частині зобов'язання здійснити перереєстрацію спірного автомобіля належить відмовити, оскільки вони заявлені передчасно, та не в спосіб, передбачений для захисту прав та інтересів. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial