Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

У жовтні 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕІ-УКРАВТОМАТИЗАЦІЯ» (далі по тексту - ТОВ «ТРЕІ-УКРАВТОМАТИЗАЦІЯ», відповідач) про відшкодування шкоди, завданої неоформленням наказу про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в розмірі 4 680 грн. На обґрунтування позову зазначила, що перебувала з ТОВ «ТРЕІ-УКРАВТОМАТИЗАЦІЯ» у трудових відносинах, при цьому відповідач всупереч положенням ст. 179 КЗпП України не оформив наказ про надання їй відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, через що Управлінням праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації не було призначено щомісячну допомогу в розмірі 130 грн. Ухвалою від 27.05.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 20.06.2019. 20.06.2019 суд постановив ухвалу про залишення позову без руху з підстав невідповідності позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України та відклав розгляд справи на 03.09.2019. 12.07.2019 позивачем на виконання ухвали про усунення недоліків подано позовну заяву, у якій прохальна частина викладена в новій редакції. Позивач надала суду заяву, в якій просила на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку за його місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте в судове засідання його представник не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов відповідач подав. Від Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшли пояснення щодо позову, у яких зазначено, що у квітні 2014 р. позивачу було призначено державну допомогу при народженні дитини на період з 01.02.2014 по 28.02.2018. Водночас допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачу не призначалась, оскільки у місячний термін нею не було надано копії наказу про надання відпустки. Третя особа теж просила розглядати справу за відсутності її представника відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Зважаючи на неявку відповідача в судове засідання та неподання відзиву на позов, суд відповідно до положень ст. 280 - 284 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з нез`явленням сторін суд розглянув справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Як вбачається з трудової книжки позивача, 01.02.2012 вона була прийнята на роботу у ТОВ «ТРЕІ-УКРАВТОМАТИЗАЦІЯ» на посаду інженера 1 категорії відділу проектування в порядку переведення з ТОВ «ТРЕІ-КАРПАТИ». 26.03.2012 позивач звернулася до відповідача із заявою про надання їй відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами з 26.03.2012 по 29.07.2012 згідно зі ст. 179 КЗпП України. Наказом директора ТОВ «ТРЕІ-УКРАВТОМАТИЗАЦІЯ» № КIV-П-035 від 26.03.2012 позивачу було надано відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами та оформлено відповідні розрахунки. 11.08.2012 позивачу була надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про відпустки». 12.12.2013 позивачу було надано листок непрацездатності серія АГА №974874 у зв`язку з другою вагітністю та пологами за період з 12.12.2013 по 16.04.2014. 21.01.2014 позивач звернулася до ТОВ «ТРЕІ-УКРАВТОМАТИЗАЦІЯ» з інформацією про вагітність другою дитиною та просила призначити особу, відповідальну за оформлення заяви - розрахунку для відшкодування лікарняних у Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Разом з цим направила відповідачу нотаріально засвідчену копію листка непрацездатності. Цієї ж дати позивач направила листа аналогічного змісту засновнику юридичної особи ТОВ «ТРЕІ-УКРАВТОМАТИЗАЦІЯ» ФІРМІ «ТРЕІ ТЕХНІК. РАЦІОНАЛІЗУРІНГ. ЕКСПОРТ. ІМПОРТ. ГМБХ», яка знаходиться за адресою: D-70193, м. Штутгарт, Цеппелінштрассе, 86-А, Німеччина. Проте жодної відповіді на свої звернення позивач не отримала. З виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] позивач народила другу дитину - сина [PERSON] . 30.04.2014 Позивач звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації з письмовою заявою та пакетом документів щодо призначення державної допомоги при народженні дитини. При зверненні позивача за призначенням допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку 25.06.2014 Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, діючи у відповідності з Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 151, повідомило про необхідність надання в місячний термін лікарняного листка та копії наказу про відпустку по догляду за дитиною. Оскільки в установлений термін позивач не надала копії наказу про надання їй відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, правові підстави для призначення державної допомоги були відсутні. Листом від 30.07.2014 (№ 01-07/632) Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації повідомило позивача про відмову у призначені допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.03.2019 у цивільній справі № 753/2771/19 встановлено факт нерозгляду відповідачем заяви позивача про звільнення та визнано припиненими трудові відносини між сторонами з 19.09.2018 на підставі ст. 38 КЗпП України. Відповідно до ч. 3 ст. 179 КЗпП України за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства. Згідно ст. 18 Закону України «Про відпустки» після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Підприємство за рахунок власних коштів може надавати жінкам частково оплачувану відпустку та відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною більшої тривалості. Ця відпустка може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною, або особою, яка усиновила чи взяла під опіку дитину, одним із прийомних батьків чи батьків-вихователів. За бажанням жінки або осіб, зазначених у частині третій цієї статті, у період перебування їх у відпустці для догляду за дитиною вони можуть працювати на умовах неповного робочого часу або вдома. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустку мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи. Згідно ч. 1 ст. 181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу. Аналогічне норма міститься і в ч. 3 ст. 20 Закону України «Про відпустки». Таким чином право особи на відпустку та на виплату державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку прямо передбачена законодавством. Позивач стверджує, що відповідач не видав наказ про надання їй відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, який вона мала надати до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації для призначення їй допомоги згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27.12.2001. Жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не надано. Відтак внаслідок бездіяльності відповідача позивач не змогла реалізувати своє право на одержання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, місячний розмір якої становив 130 грн., у зв`язку з чим позивачу завдано майнової шкоди в розмірі неотриманих за три роки сум, що становить 4 680 грн. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення чинного законодавства, суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди, завданої неоформленням наказу про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в розмірі 4 680 грн. З огляду на результат розгляду справи та враховуючи, що суд звільнив позивача від сплати судового збору при подачі позову, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved