Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернулись позивачі з уточненим позовом до відповідачів, заявивши вимоги про розподілення житлового будинку з надвірними побудовами по вул. Березовській, 39 у м. Харкові між його співвласниками, виділивши позивачам у житловому будинку А1-1: коридор 1-3 площею 4,1 кв.м, житлову кімнату 1-4 площею 8,1 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 22,8 кв.м., кухню 1-1 площею 8,1 кв.м По надвірним будівлям: літню кухню Б, вбиральну Г, огорожу №3, огорожу №7; виділивши відповідачам у житловому будинку А-1: ванну 1-6 площею 4,1 кв.м, житлову кімнату 1-7 площею 11,3 кв.м, житлову кімнату 1-8 площею 11,5 кв.м, житлову кімнату 1-9 площею 9 кв.м. По надвірним будівлям: тамбур а-1, сарай Д, ворота №1, огорожу №2, хвіртку №5, зливну яму №6. Крім того просили суд перерозподілити частки у спільній власності і визнати, що замість 1/4 частини [PERSON] та [PERSON] належать по 31/100 частки, а [PERSON] та [PERSON] по 19/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Березовській, 39 у м. Харкові; визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку по вул. Березовській, 39 у м. Харкові, залишивши частину земельної ділянки площею 8 кв.м у загальному користуванні сторін по справі, виділивши [PERSON], [PERSON] у спільне користування земельну ділянку площею 349,5 кв.м, виділивши [PERSON], [PERSON] у спільне користування земельну ділянку площею 349,5 кв.м, у тому числі під будівлями. В судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник позивачів [PERSON], діюча на підставі Договору про надання юридичних послуг (а.с.23-25), в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, в обґрунтування яких послалась на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позовних вимог, які були складені на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9513\\11192 від 25.11.2015 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні спору покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд зазначає, що згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Судом достовірно встановлено, що сторонам у справі в рівних частках по 1/4, належить на праві власності домоволодіння № 39 по вул. Березовській у м. Харкові, що підтверджується копією рішення Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2009 року (а.с.3), та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.4). Згідно висновку № 9513/11192 судової будівельно-технічної експертизи від 25.11.2015 року (а.с.58-76) судом вбачається, що враховуючи розташування житлового будинку, планування і розмірів приміщень, його конструктивних елементів, часток співвласників будинку, наданих документів було запропоновано один варіант розподілу житлового будинку з відступом від ідеальної частки співвласників, відповідно до якого частки перерозподіляються та складуть для І та ІІ співвласника 62/100 часток, для ІІІ та ІУ співвласника 19/100 частки. Для здійснення запропонованого варіанта розподілу експертом зазначалось про необхідність провести наступні переобладнання: закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-3 та 1-9, 1-1 та І; улаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-9 та І; в приміщенні 1-1 улаштувати дверний проріз з установкою подвійних дверей для виходу з частини будинку; приміщення 1-4 та 1-8 улаштувати під кухню; перегородку між приміщеннями 1-7 та 1-8 перенести, утворивши таким чином приміщення: житлову кімнату площею 15,8 кв.м, кухню площею 7,0 кв.м; обладнати квартири самостійними системами опалення та електропостачання; розділити горищне приміщення відповідно до варіанту розподілу будинку з обладнанням іншого ходу, без виконання перегородки. Як вбачається з пояснень сторін в судовому засіданні, сторони погодились із запропонованим варіантом розподілу часток житлового будинку та із вказаним експертом варіантом переобладнання приміщення. В ухвалі Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі за № 6-35479св13 зазначено, що вирішуючи спори про поділ та виділ в натурі, необхідно з урахуванням ст.10 ЦПК України з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін повинні відповідно до заявлених вимог запропонувати сторонам подати або за їх клопотання витребувати, зокрема, висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі, а в необхідних випадках - висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій тощо про допустимість пов'язаних із цим поділом переобладнань і перепланувань; дані про дозвіл виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання і перепланування жилого будинку; дані про вартість та характер робіт, які необхідно здійснити для відокремлення виділеної частки будинку або поділу будинку. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, що відповідає розміру належної ним частки. \~Із правової позиції, які міститься в ухвалі Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі за № 6-28013св13 вбачається, що при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування, необхідний дозвіл виконкому місцевої ради, який має бути отриманий до винесення судом рішення, що є обов'язковою умовою згідно з вимогами ст.152 ЖК УРСР. Отже, згода органу державної влади на заплановані переобладнання та перепланування при реальному поділі житлового будинку згідно висновку експертизи повинні бути отримані до ухвалення рішення суду, а не після його ухвалення, так як така згода є однією з умов для вирішення та задоволення позову. У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради. Судом встановлено, що Київський районний відділ м. Харкова ГУ ДСНС України у Харківській області та управління містобудування та архітектури Харківської міської ради не заперечують проти переобладнання житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Березовській, 39 у м. Харкові, при умові оформлення документів у встановленому діючим законодавством порядку. Крім того, судом вбачається, що відповідно до технічного висновку ТОВ «Харківреконструкція» розглядаємий варіант переобладнання окремих приміщень при поділі, що запропонований співвласниками житлового будинку №39 технічно можливий, негативно не вплине на стан будівельних конструкцій житлового будинку №39 по вул. Березовській та не протиричить умовам поділу за варіантом І, в частині збереження площі поділу будинку, визначених інститутом будівельно-технічної експертизи №913/11192 від 25.11.2015 з порядком користування земельною ділянкою відповідно до варіанту ІІ. Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Як зазначено в Постанові Судової палати в цивільних справах Верховного суду України від 03.04.2013 визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 липня 2007 року № 55. Так, згідно з п.п.1.2,2.1,2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Відповідно до п.1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку,погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку, квартирі, не допускається. В даному випадку, позивач наполягав на виділення йому в натурі частки житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарських та побутових споруд відповідно до ідеальної частки позивача. При цьому висновком експертизи визначено лише один варіант користування житловим будинком з урахуванням побажань співвласників. У звязку з поділом між сторонами жилого будинку у відповідності до запропонованого варіанту , частки сторін повинні бути перерозподілені. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом вбачається, що відповідачі позовні вимоги визнали, а тому суд вважає, що позов в частині перерозподілу ідеальних часток та виділення у власність сторонам окремих частин будинку та надвірних будівель є таким, що підлягає задоволенню, оскільки визнання позову відповідачами не впливають на права та обовязки інших осіб. Що стосується вимог позивачів відносно визначення порядку користування земельною ділянкою, то суд зазначає наступне. Відповідно до положень ІІІ Розділу Земельного кодексу України вбачається, що особа має право або володіти або користуватись земельною ділянкою. Як вбачається з наявних у матеріалах справах документах, сторони у справі користуються земельною ділянкою відповідно до рішення виконкому Київської районної ради депутатів трудящих №16 від 23.08.1955 року. Позивачі у справі просили суд встановити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку по вул. Березовській, 39 у м. Харкові, залишивши частину земельної ділянки площею 8 кв.м у загальному користуванні сторін по справі, виділивши [PERSON], [PERSON] у спільне користування земельну ділянку площею 349,5 кв.м, виділивши [PERSON], [PERSON] у спільне користування земельну ділянку площею 349,5 кв.м, у тому числі під будівлями. Відповідачі проти заявленого порядку не заперечували, а тому суд вважає, що позов в цій частині також є таким, що підлягає задоволенню, оскільки визнання позову відповідачами не впливають на права та обовязки інших осіб. Позивачі не вимагають компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розгляду цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial