Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22.08.2011 р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. Відповідач отримав кредит у розмірі 6 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.01.2015 року Відповідач має заборгованість - 18 746,21 грн. В позовних вимогах просив стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 746,21 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив (а.с. 51). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Позивач виконав умови договору, встановивши відповідачу 22.08.2011 р. кредитний ліміт у розмірі 6 100,00 грн., яки відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачем було порушено порядок погашення боргу за договором, заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на 31.01.2015 р. складає 18 746,21 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6 075,75 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 382,99 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1 918,60 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 868,87 грн. Наявність у Відповідача вищевказаної заборгованості підтверджується доданим до матеріалів справи Позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 4-5). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження обставина, що Відповідачем порушений передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому вимоги Позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з Відповідача на користь Позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 243,60 (а.с. 1). Враховуючи наведене та

Outcome: approved