Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 09.02.2008 року між ним - [PERSON] та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати із відповідачем, за згодою сторін. Сумісне життя з відповідачем не склалося. З березня 2013 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, спільного бюджету не мають. Майновий спір відсутній. Збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи наведене, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. За заявою представника позивача 07 липня 2016 року сторонам судом було надано строк для примирення до 07 вересня 2016 року. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~Проти заочного розгляду справи не заперечує. Строк наданий судом для примирення результатів не дав, примирення неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 лютого 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 103004 яке видано 09 лютого 2008 року (а.с.37). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №371054, яке видано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 31 січня 2012 року, актовий запис №132(а.с.38). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2013 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, за строк наданий судом для примирення, збереження шлюбу виявилося не можливим. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved