Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що їй на підставі договору дарування належить 1/2 частина домоволодіння № 14 по вул. Гонди в м. Маріуполі. У будинку зареєстровані відповідачі, які більше року за місцем реєстрації не проживають. На підставі викладеного просила визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком № 14 по вул. Гонди в м. Маріуполі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, надали спільну заяву, в якій позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Вказали, що визнання їх та їхніх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням,а саме будинком № 14 по вул. Гонди в м. Маріуполі, не порушує їх права, адже вони мають власне житло в Російській Федерації, де проживають та зареєстровані. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 02.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстраційним № 1488, [PERSON] належить 1/2 частина жилого будинку з відповідними до цієї долі надвірними та господарськими прибудовами, які розташовані в м. Маріуполі по вул. Гонди, 14, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 11915852 від 02.10.2012 року та витягом про державну реєстрацію прав МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» № 35724968 від 04.10.2012 року. На підставі договору дарування від 02.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстраційним № 1489, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0472 гектарів, яка розташована в м. Маріуполі по вул. Гонди, 14, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 11915914 від 02.10.2012 року. Згідно інформації Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 01-126-1407 від 09.10.2017 року, за адресою: м.Маріуполь, вул. Гонди, буд.14. зареєстровані - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з паспортних даних відповідачів [PERSON] та [PERSON], вони зареєстровані в [INFO], СНТ «Яблунька-2», ділянка 301. Згідно свідоцтв про реєстрацію за місцем проживання № 5670 та № 5671 від 14.04.2017 року, виданого Відділом УФМС Росії по Калузькій області в місті Калуга, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], також зареєстровані в [INFO], СНТ «Яблунька-2», ділянка 301. Крім цього, згідно довідки № 325 від 16.11.2017 року, виданої Відділом Ольговських сільських територій представництва № 28 Міської управи та витягу з домової книги, [PERSON] належить ділянка 301 СНТ «Яблунька-2» в м. м. Калуга в Калуській області, Російська Федерація. Згідно акту № 31, складеного 21.09.2017 року головою КСН «сел. Шевченко», відповідачі [PERSON], [PERSON] та малолітні [PERSON], [PERSON] у будинку № 14 по вул. Гонди в м. Маріуполі зареєстровані, але не мешкають більше одного року. Даний факт також в акті підтвердили сусіди. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст. 391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено та заперечується самими відповідачами, що [PERSON], [PERSON] та малолітні [PERSON], [PERSON], не проживають за адресою: [INFO] більше одного року без поважних причин, що також підтверджується актом КСН «сел. Шевченко». За таких обставин справи, суд вважає, що [PERSON], [PERSON] та малолітні [PERSON], [PERSON] підлягають визнанню такими, що втратили право користування будинком № 14 по вул. Гонди у м. Маріуполі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved