Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.10.2019 року позивача за місцем його роботи повідомили про надходження постанови від 07.10.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату в рамках виконавчого провадження №60178775, згідно якої на примусовому виконанню у приватного виконавця Клітченко О.А. перебуває виконавчий напис №5122 від 16.09.2019 року виданий приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 36 958, 60 грн. Разом з тим, позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки між позивачем та відповідачем не було жодних правовідносин. Також, не було і жодних правовідносин з будь - якими іншими особами на підставі яких виникла б вказана заборгованість та по праву вимоги якої не минуло б 3 роки. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.10.2019 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2019 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №5122 від 16.09.2019 року вчиненого Приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатова Аліна Анатоліївна про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 36 985, 60 грн. 21.01.2020 представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву Вх. №6451 в якому вказує, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позовна заява та її додатки не містять належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, при цьому, підстава позову містить лише припущення позивача, що надає право здійснити висновок про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог позивач про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому на увагу не заслуговують, оскільки , ТОВ «Вердикт Капітал» та Приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис діяли в межах правового поля. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна в судове засідання не з`явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5122, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором №490914567 від 24.04.2014 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Інвестохіллс Веста» правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги від 16.01.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал», яка становить 36 335 грн. 60 коп., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9 810, 71 грн., прострочена заборгованість по не сплаченими відсоткам за користування кредитом - 8 481, 46 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 693, 43 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить - 11 350 грн. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України Про нотаріат ). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Як вбачається із матеріалів справи, підставою для вчинення виконавчого напису є наявність боргу відповідача за кредитним договором №490914567 від 24.04.2014 року укладений між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», відповідно до умов якого п.2.3 датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків - 25.04.2019 року (а.с.96-97). При цьому, посилання позивача на те, що між ним та відповідачем не було жодних правовідносин та, що не було жодних правовідносин з будь - якими іншими особами на підставі яких виникла б заборгованість та по праву вимоги якої не минуло б 3 роки, не знайшли свого підтвердження в судовому засідання та спростовуються матеріалами справи. Як вбачається із долучених до відзиву доказів, а саме договору відступлення прав вимоги від 21 червня 2016 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ Кредитні Ініціативи», а ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло право вимоги-Заборгованості договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490914567 від 24 квітня 14 року, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а.с. 131). 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Кредитні Ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги Заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490914567 від 24 квітня 2014 року, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а. с. 120-130). 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490914567 від 24 квітня 2014 року, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а. с. 110-119). Отже, матеріалами справи підтверджено, що з урахуванням вказаних договорів відселення прав вимог остаточним правонаступником ПАТ «Альфа - Банк» є - ТОВ «Вердикт - Капітал», зокрема за договором № 490914567 від 24 квітня 2014 року, а виконавчий напис вичинений в межах строків встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, щодоказами є будь-які дані, на підставіяких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем під час розгляду справи не було надано жодних доказів на спростування доводів позивача. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Окрім того, у відповідності до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, тобто докази, які мають підтверджувати, що нотаріус вчинив виконавчий напис поза межами строку встановленого законодавством позивачем не надано, тому суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. При цьому, суд критично оцінює доводи позивача, що він не мав жодних правовідносин з будь-якими іншими особами з яких виникла б вказана заборгованість та з права вимоги по якій не минуло б 3 роки, оскільки дана обставина спростовується наданими відповідачем договорами про відступлення прав вимоги, за якими в результаті правонаступником ПАТ «Альфа-Банк» є - ТОВ «Вердикт-Капітал». Відповідно ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України визначено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Таким чином, заходи забезпеченні позову вжиті ухвалою суду від 07.11.2019 року підлягають скасуванню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed