Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

У жовтні 2020 року Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (надалі - ДСЗН) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям. У обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку в ДСЗН як одержувач допомоги сім`ям з дітьми. 03 липня 2017року [PERSON] звернулась до департаменту з питання призначення допомоги на дітей одинокій матері з урахуванням доходів родини з відповідним пакетом документів. На вказане звернення (з урахуванням доходу сім`ї) їй була призначена державна соціальна допомога на дітей одинокій матері на період з 01 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року , з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року, з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року, з 01 лютого 2019 року по 31 липня 2019 року, з 01 серпня 2019 року по 31 січня 2020 року. Відповідно до акту перевірки №1396 від 05 березня 2020 року та згідно інформації, завантаженої з баз даних, [PERSON] з 20 жовтня 2016 року є власником та орендодавцем земельної ділянки площею 6,9096га., та у 2017-2019 роках отримувала дохід від здачі земельного паю в оренду в сумі 15246,44 грн. щорічно. Відповідачка отримані доходи не задекларувала, тому вони не були враховані при здійсненні розрахунку призначення допомоги. Таким чином, внаслідок зловживання з боку [PERSON] департаментом були надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей одинокій матері за період з 01 липня 2017 року по 31 січня 2020 року в сумі 10164,30 грн. На підставі викладеного,представник позивача просив стягнути з відповідачки суму надмірної виплати 10164,30 грн. та витрати по сплаті судового збору 2102,00грн. У судове засідання представник позивача не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності,підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на адресу суду надано не було. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2017 року [PERSON] звернулась до департаменту з питання призначення допомоги на дітей одинокій матері з урахуванням доходів родини з відповідним пакетом документів. Відповідно до п.34 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» визначено, що допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Згідно 6 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250 визначено, що для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення, зокрема декларацію про доходи та майно, яка заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї та довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). Так, відповідними рішеннями Департаменту соціального захисту населення, відповідачці [PERSON] призначалася державна соціальна допомога на дітей як одинокій матері (з урахуванням доходів) на період з 01 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року, з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року, з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року, з 01 лютого 2019 року по 31 липня 2019 року, з 01 серпня 2019 року по 31 січня 2020 року. Згідно з п.49 Постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» на осіб, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, покладено обов`язок повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначені види допомог, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо), також згідно даного пункту суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. За результатами проведеної відділом соціальних інспекторів департаменту перевірки даних, наданих відповідачкою при зверненні за призначенням допомоги, було встановлено, що відповідачкою надана неповна інформація про доходи. Так, відповідно до акту перевірки №1396 від 05 березня 2020 р. та згідно інформації, завантаженої з баз даних, [PERSON] є власником та орендодавцем земельної ділянки площею 6,9096 га та у 2017-2019 роках отримувала дохід від здачі земельного паю в оренду в сумі 15246,44 грн. щорічно. Відповідачка отримані доходи не задекларувала, тому вони не були враховані при здійсненні розрахунку призначення допомоги. Встановлено, що відповідачка під час звернення до департаменту для призначення державної соціальної допомоги одиноким матерям надала недостовірні дані про її дохід, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти. Таким чином, внаслідок зловживання з боку відповідачки, департаментом були надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей одинокій матері. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача про те, що отримані відповідачкою допомоги в сумі 10164,30 грн., є такими, що отримані надміру. Відповідно до ч.1,2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави (глава 83 ЦПК) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч.2 ст.1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст.ст.179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст.1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Таким чином, враховуючи, що відповідачка в добровільному порядку не повернула надміру виплачені кошти, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідачки у повному обсязі.

Outcome: approved