Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог (а.\~с. 27), просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 11 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~742, відновити їй дошлюбне прізвище Стащук та стягувати з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 01 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 11 жовтня 2013 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, створити міцну сімю вони не змогли. Часті сварки призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми один для одного. Починаючи з липня 2017 року подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Їхній шлюб існує лише формально, тому він підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу їхній син буде проживати з нею. Спору майнового характеру між ними не існує. Також зазначала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, своїх батьківських обовязків належним чином він не виконує, тому просить стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному. Також пояснила, що за час, який надавався судом, подружжя не примирилося, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи, що відповідач частково надавав кошти на утримання їхнього сина, просила стягувати аліменти на дитину з 01 березня 2018 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу та стягнення з нього щомісячно на користь позивача аліментів на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. не заперечував. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 11 жовтня 2013 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~742. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище Булах. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з липня 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їхній малолітня син [PERSON] проживає із матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги позивачу на утримання сина постійно не надає. Сторони домовилися, що відповідач буде сплачувати на утримання їхньої дитини кошти в розмірі 2000 грн. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарства не ведуть, проживають окремо, за наданий судом строк подружжя не примирилося, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимога позивача [PERSON] про відновлення їй дошлюбного прізвища Стащук після розірвання шлюбу ґрунтується на вимогах закону, тому теж підлягає задоволенню. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який у 2018 році становить: з 1 січня 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] постійної матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON] позивачу не надає, за домовленістю між сторонами згоден сплачувати на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню також і в частині стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи, що позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON] з 01 березня 2018 року, а відповідач [PERSON] не заперечував проти цього, суд дійшов висновку, що аліменти підлягають стягненню саме із вказаної дати. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. При подачі до суду позову [PERSON] за вимогу про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у розмірі 640 грн. Виходячи з наведеного вище, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача та в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved