Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

у жовтні 2017 року [PERSON]звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 02.11.2016 року вона придбала у відповідачки належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими спорудами в с. Кошманівка Машівського району Полтавської області по вул. Котляревського, 6, розташований на земельній ділянці Держфонду розміром 0,21 га. Договір було нотаріально посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 1482. Позивач стверджує, що вона свої зобовязання за договором виконала, сплативши договірну вартість будинку 5000,00 грн. Натомість відповідачка зволікала з його передачею, посилаючись на те, що договором не встановлено строку, в який вона зобовязана це виконати. В послідуючому, взагалі відмовила в передачі будинку, стверджуючи, що продала його під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай не вигідних умовах, ціна будинку занадто низька і вона має доплатити за нього. За цей період, більше 10 років, житловий будинок належним чином не утримувався, на даний час ціни на будівельні матеріали досить зросли, коштів для ремонту вона не має, в продовженні договірних відносин не бачить сенсу, так як стан житлового будинку на даний час її зовсім не влаштовує. Проте відповідач відмовляється повернути кошти за будинок, погоджується це зробити лише після розірвання договору, а тому позивач просить розірвати указаний договір купівлі-продажу В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Відповідач проти задоволення позову не заперечувала та пояснила, що дійсно, позивач в будинку не проживає, вона згодна повернути останній кошти після розірвання договору. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 02.11.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Машівського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1482, за умовами якого [PERSON] продала належний їй на праві власності, а [PERSON] купила, житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Кошманівка Машівського району Полтавської області по вул. Котляревського, 6, розташований на земельній ділянці 0,21 га, земля Держфонду (а.с.7). Згідно п. 2.1 Договору, продаж вчинено за суму 5000 грн., які продавець одержала від покупця в повному розмірі під час підписання цього договору. Як убачається з Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, договір купівлі-продажу житлового будинку в с. Кошманівка Машівського району Полтавської області по вул. Котляревського, 6, зареєстрований в реєстрі правочинів 02.11.2006 року, реєстраційний номер 1685935 (а.с.8). Згідно технічного паспорту на вказаний будинок, виготовленого станом на 27 серпня 2014 року, власником у ньому зазначена [PERSON] (а.с. 9-13). За повідомленням ПП Полтавського БТІ «Інвентаризатор» № 7865 від 12.09.2014 реєстрація права власності на житловий будинок по вул. Котляревського, 6 в с. Кошманівка Машівського району Полтавської області за гр. [PERSON] не проводилась (а.с.14). Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким це договір, за яким одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За загальним правилом (частина перша статті 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Як указав Верховний Суд України в правовій позиції, що викладена в постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-75цс13, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Таким чином, суд уважає, що зазначене порушення відповідачкою договору є істотним, позивачка під час укладення договору розраховувала на передачу у її власність спірного житлового будинку, кошти за який сплатила відповідачці в повному обсязі, а тому договір купівлі-продажу слід розірвати, в звязку з чим позов задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідачки на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved