Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

У жовтні 2018 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, мотивує свої вимоги тим, що 16.04.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №26254025004231, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 грн. зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитними коштами на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 16.04.2015 р. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 19.09.2018 року становить 13850 грн. 88 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку разом з судовими збором. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 12.11.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідач у встановлений в ухвалі строк відзивів на позовну заяву не надали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з матеріалів справи, відповідно до Заяви про встановлення кредитного ліміту від 16.04.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Юнісон» укладено Кредитний договір №26254025004231/980, за яким відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення - 16.04.2016 р. Укладення, виконання та припинення Кредитного договору регулюється Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Банк «Юнісон» та Умовами надання споживчих кредитів. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення ДКБО шляхом оформлення та підписання заяви про прийняття пропозиції укласти ДКБО, відповідно до умов надання банківських продуктів (послуг). На підставі Умов відкриття кредитних ліній, що є невід`ємною частиною ДКБО, [PERSON] було подано Заяву про встановлення кредитного ліміту №26254025004231 від 16.04.2015р., яка разом з ДКБО складає Кредитний договір. Згідно п. 4.1 Умов відкриття кредитних ліній моментом (днем) надання Банком Клієнту кредиту (його частини/траншу) є день здійснення першої операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за рахунок Кредитного ліміту за умови відсутності/недостатності на рахунку власних (не кредитних) коштів клієнта. У відповідності до п. 6.3.1 Умов відкриття кредитних ліній та встановленого Кредитним договором розміру обов`язкового мінімального платежу відповідач зобов`язався повертати кредит Банку шляхом здійснення сплати обов`язкового мінімального платежу у розмірі 3% від суми отриманого кредиту (витраченого кредитного ліміту) щомісячно з 01 по 25 числа кожного місяця. У п. 3.1 Умов відкриття кредитних ліній вказано, що Банк нараховує проценти за користування кредитом, виходячи із розміру встановленої процентної ставки, фактичної кількості днів користування кредитом та умовною кількістю днів у році (360 днів), при цьому при розрахунку процентів враховується кожен день надання та не враховується день повернення кредиту. Відповідно до п. 4.1 ДКБО клієнт сплачує винагороду Банку за послуги в межах відповідних банківських продуктів (послуг), що надаються на підставі Заяви про надання банківських послуг. Пунктом 3.3 Умов відкриття кредитних ліній передбачено, що клієнт зобов`язується сплачувати комісії, пов`язані з отриманням/користуванням Кредитною лінією за умови, що такі комісії, умови їх нарахування та сплати передбачені банківським продуктом та/або Тарифами, з відповідним відображенням такої умови у кредитному договорі. Умовами Кредитного договору встановлено, що відповідач зобов`язався сплачувати комісії за забезпечення обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 4,5% від суми заборгованості за кредитом, яка виникла внаслідок операцій, здійснених в торговельно-сервісній мережі, мережі інтернет та 4,9% від суми заборгованості за кредитом, яка виникла внаслідок операцій за рахунком, у тому числі з видачі готівки. Відповідно до п. 6.3.1 Умов відкриття кредитних ліній позичальник зобов`язався повернути Банку отриманий кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та комісії у повному обсязі, виконувати інші зобов`язання в порядку та у строки, встановлені кредитним договором, у тому числі своєчасно забезпечувати наявність грошових коштів на рахунку у сумі, достатній для здійснення відповідних платежів. Згідно п. 7.2 Умов відкриття кредитних ліній за порушення термінів/строків повернення кредиту (у тому числі обов`язкового мінімального платежу) та/або сплати процентів, та/або комісій за користування кредитом за Кредитним договором клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. Після укладення договору, відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом 19.09.2018 року становить 13850,88 грн. та складається з: 4999,21 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 955,09 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 5201,33 грн - прострочена заборгованість за комісіями; 2695,25 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved