Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

У квітні 2017 року позивач Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради інтересах малолітньої [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], за участю третьої особи: Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов'янську Донецької області» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13.02.2017 року мати малолітньої [PERSON], [INFO], позбавлена батьківських прав відносно своїх доньок - [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до клопотання КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м.Слов'янську Донецької області» від 19.04.2017 року малолітня [PERSON] перебувала в закладі декілька разів, у зв'язку з чим адміністрація закладу просила подати дану заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] Зазначили, що з моменту народження батько дитини вихованням та утриманням доньки не займався, не виконував своїх батьківських обов'язків та взагалі будь-яка інформація стосовно нього була відсутні. Після встановлення місця проживання [PERSON] - 24.02.2017 року, йому було передано на виховання доньку, проте повернення до родини [PERSON] не пробудило в нього батьківських почуттів. Батько дитини і надалі не бажає виконувати своїх батьківських обов'язків, що підтверджується нотаріально завіреною заявою від його імені. У зв'язку з викладеним просять позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню його малолітньої доньки - [PERSON] та з стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Представник позивача Шевченко М.В., який діє на підставі довіреності №29/01-827 від 28.04.2017 року (а.с.14) в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.23). Суд вважає за можливим розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з′явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява від 11.03.2017 року, завірена приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрована в реєстрі за №1030, відповідно до якої відповідач добровільно відмовився від утримання та виховання малолітньої доньки [PERSON] та висловив згоду на позбавлення його батьківських прав. Просив справу розглянути за його відсутності (а.с.10). Представник третьої особи КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м.Слов'янську Донецької області» Щука О.В., яка діє на підставі доручення №287 від 12.05.2017 року (а.с.24), в судове засідання, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги (а.с.25). Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис від 13 серпня 2011 року № 718, зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до наказу Слов'янської міської ради №7-0 від 12.06.2016 року малолітня [PERSON] перебувала на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, з підстави проживання дітей в сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей (а.с.6). Як вбачається з наказу Слов'янської міської ради №80 від 01.03.2017 року малолітня [PERSON] була знята з обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, з підстави проживання дітей в сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей (а.с.7). Згідно акту про факт передачі дитини від 24.02.2017 року малолітня [PERSON] була передана до родини рідного батька - [PERSON] (а.с.9). Відповідно до клопотання КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м.Слов'янську Донецької області» №240 від 19.04.2017 року, адміністрація закладу вказала, що малолітня [PERSON] перебувала в закладі декілька разів - з 12.05.2016 року по 16.06.2016 року, з 27.12.2016 року по 24.02.2017 року, з 14.04.2017 по теперішній час. (а.с.9). Відповідачем подано до відповідних уповноважених органів тим, кого це стосується - за належністю, начальнику Служби по справам неповнолітніх Донецької області, голові суду Донецької області заяву від 11.03.2017 року, яка завірена приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрована в реєстрі за №1030, відповідно до якої [PERSON] добровільно відмовився від утримання та виховання малолітньої доньки [PERSON] та висловив згоду на позбавлення його батьківських прав (а.с.10). Як вбачається з заочного рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13.02.2017 року, мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки (а.с.11-12). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Статтею 150 СК України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З Висновку Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області № 29/01-826 від 28.04.2017 року про позбавлення батьківських прав вбачається, що орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, вражає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] (а.с.13). У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п.15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п.17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Проаналізувавши надані сторонами в силу ст.60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, приймаючи до уваги повне визнання відповідачем дійсного позову, суд приходить до висновку, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухилявся від їх виконання у відношенні своєї малолітньої дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини [PERSON] Вирішуючи питання щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст.180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст.182 СК України виходить з того, що відповідач є працездатною особою, а отже має можливість, з урахуванням свого матеріального становища, надавати матеріальну допомогу своїй дитині до досягнення нею повноліття щомісяця. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог позивача, починаючи стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ч.1 ст.79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial