Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Вказував, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2015 року [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 3 роки. Злочинними діями відповідача потерпілому [PERSON] були завдані тяжкі тілесні ушкодження, а саме: проникаючої рани лівої поперекової області з пошкодженням 12-го ребра зліва, лівої межреберної артерії, лівої нирки, селезінки, ободової кишки, кров у черевній порожнині, шок. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] з 09.12.2014 по 11.02.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській міській лікарні № 2. Посилаючись на понесення лікарнею витрат на лікування потерпілого від злочину, позивач просив стягнути з відповідача в дохід Білоцерківського місцевого бюджету 20 564,51 грн. витрат на лікування, а також покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнити. Представник Білоцерківської міської лікарні № 2 в судовому засіданні надала розрахунок 1-го ліжко дня лікарні у грудні 2014 року, січні та лютому 2015 року, просила позов задовольнити. Представник міського фінансового управління в судове засідання не зявився, в листі від 09.06.2015 року № 03-09/147 просив розглядати справу у відсутність представника. Відповідач в судовому засіданні заперечував відносно задоволення позову, оскільки він надає кошти на лікування потерпілого [PERSON], якому потрібно буде робити операцію. Заслухавши прокурора, представника лікарні та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2015 року [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробування з іспитовим строком на 3 роки. З вироку суду вбачається, що 09.12.2014 року [PERSON] біля будинку 11 по вул. Шалом Алейхема в м. Біла Церква наніс удар ножем [PERSON], чим заподіяв останньому проникаючу рану лівої поперекової області з пошкодженням 12-го ребра зліва, лівої межреберної артерії, лівої нирки, селезінки, ободової кишки, кров у черевній порожнині, шок, тобто наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Згідно листа від 11.03.2015 року № 385 Білоцерківської міської лікарні № 2, потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 09.12.2014 року по 11.02.2015 року, тобто 63 ліжко-дні. Фактичні витрати на стаціонарне лікування [PERSON] становлять 20 564,51 грн. з урахуванням суми витрат одного ліжко-дня у грудні 2014 року в розмірі 414,86 грн., січні 2015 року в розмірі 228,09 грн. та лютому 2015 року в розмірі 436,68 грн. Розрахунок ліжко-дня за вказаний період міститься в наданих представником лікарні калькуляціях міської лікарні № 2 за грудень 2014 року, січень та лютий 2015 року. Згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України та п. 1 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптом виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення даного позову. Згідно довідки АБ № 661448, Білоцерківська міська лікарня № 2 включена до єдиного державного реєстру підприємств, організацій та установ України, що перебуває у комунальній формі власності, тобто у власності територіальної громади міста Біла Церква, а тому кошти щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого необхідно зарахувати до Білоцерківського місцевого бюджету. В силу вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову, отже відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1 % від ціни позову, тобто 205,65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved