Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

У жовтні 2018 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 08.05.2018 року у розмірі 56175,80 грн. основного боргу та 213,18 грн. 3% річних, та судові витрати у розмірі 704,80 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 08.05.2018 року між [PERSON] та [PERSON] шляхом складання розписки було укладено договорів позики, згідно з якого [PERSON] отримав грошові кошти у сумі розміром 2008,00 доларів США і зобовязався повернути їх [PERSON] у строк до 25.08.2018 року. Проте, станом на день подання позовної заяви відповідач своє зобовязання щодо повернення позивачу взятих у борг коштів розміром 2008,00 доларів США не виконав, кошти в обумовлений строк не повернув. Враховуючи те, що відповідачем сума заборгованості не сплачена в обумовлений строк, позивач просить також стягнути 3% річних, що складає 7,59 доларів США., що складає 213,18 грн. Позивачка у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Надала до суду оригінал розписки від 08.05.2018 року та заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без її участі та без фіксування процесу технічними засобами. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву про визнання позову. Відзив, у передбачений ухвалою від 05.11.2018 строк, суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до дослідженої в судовому засіданні розписки від 08 травня 2018 року встановлено, що [PERSON] ( СЮ 425639) отримав у борг від [PERSON] (СА 583693) суму 2008,00 (дві тисячі вісім) доларів США в термін до 25.08.2018 (а.с. 19). [PERSON] свої зобовязання за договором позики виконала у повному обсязі, а саме: надала відповідачу позику у розмірі 2008,00 доларів США., що підтверджується розпискою. Відповідач не повернув своєчасно позивачу грошові кошти у розмірі 2008,00 доларів США в рахунок погашення заборгованості за договором позики. Таким чином, у порушення умов договору позики, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та боржник на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги заяву відповідача\~про визнання\~позову,\~а також\~враховуючи те,\~що[PERSON] не сплатив заборгованість за договором позики, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача в сумі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved