Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON], діюча в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, [PERSON], треті особи [PERSON], виконавчий комітет Суворовської районної у м. Херсоні ради про визнання незаконними постанови та акту державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про право власності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до постанови старшого державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні від 27.06.2012 року та акту від 27.06.2012 року про передачу майна передано у власність [PERSON] в рахунок погашення боргу 23/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд по [ADDRESS]. На підставі вказаного акту приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу видано відповідачці свідоцтво про право власності на вищезазначене майно. Посилаючись на те, що її неповнолітній син [PERSON] є співвласником спірного нерухомого майна, в той час як передача 23/100 частин домоволодіння у власність відповідачки відбулася без виділення належної йому частки, позивачка просила суд визнати незаконними постанову та акт державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні від 27.06.2012 року про передачу майна, а також визнати недійсним видане на їх підставі свідоцтво про право власності [PERSON] на 23/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити. Представник відповідача ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Представник виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради, послався на обґрунтованість позовних вимог. Інші учасники судового процесу в судове засідання не, з'явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12.01.2009 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], як позикодавцями, та [PERSON], [PERSON], як позичальниками, укладено договір позики, предметом якого є грошова сума у розмірі 48000 доларів США, яку позичальники зобов'язалися повернути з попередженням за два місяці, про що [PERSON] власноручно написала розписку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцями після смерті [PERSON] стали його дружина [PERSON], його донька [PERSON] та його онук [PERSON] Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 08.12.2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2011 року стягнено з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частинах грошову суму в якості боргу за договором позики у розмірі 380222,40 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 382042,40 грн. За змістом вказаних рішень вбачається, що судом було встановлено боржників за договором позики: [PERSON] та [PERSON], однак в зв'язку зі смертю останнього, позов було пред'явлено до [PERSON], спадкоємці [PERSON] до участі в справі не залучалися. В процесі виконання рішення суду на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 27.06.2012 року та акту від 27.06.2012 року про передачу майна передано у власність [PERSON] в рахунок погашення боргу 23/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд по [ADDRESS], належних [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.1998 року. 18.07.2012 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу видано [PERSON] свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно. Звертаючись до суду з позовом, позивачка в обґрунтування заявлених вимог посилалася на незаконність постанови та акту державного виконавця, а також виданого на їх підставі свідоцтва про право власності, як таких, що порушують право власності її неповнолітнього сина [PERSON], що є спадкоємцем після смерті [PERSON] та співвласником 23/100 частини домоволодіння, оскільки майно набуте в період шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя, в даному випадку [PERSON] та [PERSON], яке було зареєстровано за [PERSON], а частина майна що мала б належати [PERSON] не виділялася, відповідно права спадкоємців на думку позивача є порушеними. Частиною 3 ст.10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. ч2 ст. 1268 ЦУ України передбачає, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 22.12.2010 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] на ? частку земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS]. Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що спірне нерухоме майно по [ADDRESS] до складу спадкової маси, що відкрилася після смерті [PERSON] не входило. На думку суду, в судовому засіданні не доведено порушення прав позивача, так як спадкодавець також був боржником за договором позики, відповідно мав відповідати в тому, числі і за рахунок своєї частини майна, враховуючи надання своєї згоди на укладання договору позики. Зважаючи на наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed