Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], 2000 року народження. Дитина проживає і знаходиться на її утриманні, вона займається її вихованням. Батько дитини не займається вихованням дитини, не цікавиться її долею, не забезпечує матеріально. Донька знає батька та не має до нього жодних почуттів. Відповідач ухиляється від виконання обов'язків як батько щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших цінностей, створення умов для отримання нею освіти. Просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У судове засіданні позивачка не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду письму заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила суд задоволити позовні вимоги. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах. У судове засідання представник орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області та Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Києва. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З матеріалів справи встановлено, що батько неповнолітньої [PERSON], 2005 року народження, до учбового закладу не приходить, участі в житті не бере. Вихованням дитини займається мати. 10 березня 2016 року рішенням №5 комісія з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області рекомендувала органу опіки та піклування надати висновок до Києво-Святошинського районного суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька [PERSON] щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], 2000 року народження. 25 березня 2016 року орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області надали висновок про доцільність позбавлення батьківських батька [PERSON] щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], 2000 року народження. При прийнятті даного висновку органом опіки та піклування враховано, що батько [PERSON] написав заяву про те, що він участі у вихованні дитини не бере, матеріально не утримує протягом 10 років. Неповнолітня [PERSON], 2000 року народження, також написала заяву, що свого батька не бачила і не пам'ятає, на день народження не приїздив, подарунки не дарував. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків батька, не піклується про її духовний розвиток, не забезпечує її матеріально тривалий час, дій, що свідчили б про усвідомлення ним своїх вчинків відповідач не вчинив, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], 2005 року народження.

Outcome: approved