Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 3.6990 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922384200:06:003:0002 та площею 0.8410 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922384200:06:003:0024, розташовані на території Покровської сільської Ради Краснопільського району Сумської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по праву спадкування за законом після померлого 21 листопада 2006 року батька [PERSON], який фактично прийняв спадщину після померлої 24 липня 2006 року матері [PERSON], але юридично її не оформив. На обґрунтування позову [PERSON] вказує, що будучи спадкоємицею першої черги за законом, спадщину прийняла шляхом зверненням до органу нотаріату, де заведена спадкова справа, але їй відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на означені земельні ділянки у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, а відділ Держгеокадастру у свою чергу відмовив у видачі його дублікату. Про втрату Державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 106933 на імя [PERSON] у пресі розміщено оголошення. На переконання позивача її право на спадщину порушено і підлягає судовому захисту. Позивач у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином . Представник позивача - адвокат [PERSON]П /ордер серія СМ № 65 від 11.11.2016/ в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з наведених у позові підстав /ас. 71-73/. Відповідач та Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечили, відповідно до поданих заяв не заперечують проти задоволення позову і просили справу розглянути за відсутності їх представника /ас.79,81/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що право власності на земельні ділянки площею 3.6990 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922384200:06:003:0002 та площею 0.8410 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922384200:06:003:0024, відповідно, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Покровської сільської Ради Краснопільського району Сумської області, належить громадянці [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 106933 від 22 березня 2005 року, який власником за життя втрачений, про що розміщено оголошення в районній газеті «Перемога» № 74 ( 10514) за 14 вересня 2016 року /копії ас. 15, 18-19,21-30,57/. 24 липня 2006 року [PERSON] померла, місце реєстрації смерті виконком Покровської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 07 від 24.07.2006 /копія ас.6/; на день смерті спадкодавець була зареєстрована та проживала разом з сином [PERSON] за адресою: село Покровка Краснопільського району Сумської області /ас.7/. за даними Інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 21.10.2016 , спадкова справа після померлої не заводилася та не видавалася /ас. 69, 72-74/. 24 липня 2006 року в селі Покровка Краснопільського району Сумської області померла [PERSON], місце державної реєстрації виконавчий комітет Покровської сільської ради Краснопільського району Сумської області, запис № 07 від 24.07.2006 /копія Свідоцтва про смерть серія 1-БП№ 034597 від 24 липня 2006 р., ас. 6/, після смерті якої відкрилась спадщина на її майно. На час відкриття спадщини 24 липня 2006 року [PERSON] проживала за реєстрацією в селі Покровка Краснопільського району Сумської області разом із сином [PERSON] /ас. 7/. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 13 квітня 1999 року секретарем виконавчого комітету Покровської сільської ради Краснопільського району Сумської області, що зареєстровано в реєстрі за № 28, за яким усе своє майно заповідала [PERSON] /копія ас.8/; за даними Інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 21.10.2016 , спадкова справа після померлої не заводилася та не видавалася /ас. 69, 72-74/. 21 листопада 2006 року в селі Покровка Краснопільського району Сумської області помер [PERSON], місце державної реєстрації виконавчий комітет Покровської сільської ради Краснопільського району Сумської області, запис № 12 від 22.11.2006 /копія Свідоцтва про смерть серія 1-БП№ 041415 від 22 листопада 2006 р., ас. 9/, після смерті якого відкрилась спадщина на його майно. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права на спадкове майно. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Після смерті [PERSON] згідно статті 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять земельні ділянки площею 3.6990 та 0.8410 га розташовані на території Покровської сільської ради Краснопільського району Сумської області. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами спадкової справи № 37/2007 після померлого 21 листопада 2006 року [PERSON] спадщину після нього шляхом подачі заяви до нотаріальної контори прийняла донька [PERSON], тобто вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог статті 1269 ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини /ас. 69-74, копії ас. 11-14,75-78/. 27 вересня 2016 року в. о. завідувача Краснопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємиці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4.54.. га розташовану на території Покровської сільської ради Краснопільського району Сумської області , призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної [PERSON], спадщину після смерті якої фактично прийняв, але юридично не оформив [PERSON], після смерті 21 листопада 2006 року [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно /ас. 17/. В свою чергу, за інформацією відділу Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області позивачу відмовлено у видачі дубліката Державного акту на право приватної власності на землю серія СМ №106933 на імя [PERSON] у звязку зі смертю власника та внесенням змін до норм земельного законодавства з 01 січня 2013 року /ас. 20/. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. За статтею 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфікцій), право користування чужим майном (сервітут). Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи сукупність доказів, досліджених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на день смерті [PERSON] земельні ділянки площею 3.6990 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922384200:06:003:0002 та площею 0.8410 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922384200:06:003:0024, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованих на території Покровської сільської Ради Краснопільського району Сумської області, увійшли до складу спадщини. Так, право власності, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право власності після її смерті перейшло в порядку спадкування до сина [PERSON], котрий фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив. Право, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право після його смерті перейшло в порядку спадкування до [PERSON], але отрималити свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказані земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому її право\~\~підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо. За даними Звіту про експертну грошову оцінку ТОВ «Консалт С» від 31.08.2016 оціночна вартість спадкового майна становить 64689 гривень /ас. 31-56/. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності до статті 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина за правилами статті 1277 ЦК України не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Покровська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача [PERSON] неможливо, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки площею 3.6990 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922384200:06:003:0002 та площею 0.8410 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922384200:06:003:0024, розташованих на території Покровської сільської Ради Краснопільського району Сумської області та призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті 21 листопада 2006 року [PERSON], який фактично прийняв спадщину після померлої 24 липня 2006 року матері [PERSON], але юридично не оформив. Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved