Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У квітні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 10.07.1998 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №788. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.04.2016 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Позивач стверджувала, на даний час діти мешкають з нею та перебувають на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Позивач та її представники в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що він офіційно не працює та не має стабільного заробітку. Крім того, відповідач стверджував, що син [PERSON], [INFO], проживає на даний час з ним та перебуває на його утриманні. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, вказав, що на даний час він постійно проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.07.1998 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №788 (а.с.9). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися сини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.04.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згадане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили. Як встановлено судом та не заперечується сторонами справи, на даний час малолітній [PERSON], [INFO], мешкає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та перебуває на її утриманні. Відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. Даний факт підтверджується також показаннями свідка [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], то слід зазначити наступне. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний, щомісячний дохід. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком працездатного віку. Відомостей про незадовільний стан його здоров'я відповідачем суду не надано. Крім того, [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Враховуючи обставини, викладені у ч.1 ст.182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачем пред'явлено позов 05.04.2016 року. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 551,20 грн. в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: partial