Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

у жовтні 2020 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд Скасувати арешт зареєстрований 17.02.2016 за №13294157 накладений в межах виконавчого провадження, відповідно до постанови ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві №49571436 від 16.12.2015щодо нерухомого майна -двокімнатної квартири загальною площею 45,2 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] виключити відповідний запис з реєстру; скасувати арешт зареєстрований 02.03.2011 за №10896473 накладений в межах виконавчого провадження, відповідно до постанови ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві №20939426 від 02.03.2011 щодо нерухомого майна - двокімнатної квартири загальною площею 45,2 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] виключити відповідний запис з реєстру. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту №11342131000 від 30.04,2008 на підставі якого позичальнику було надано кредиту розмірі 80000 доларів США 00 центів, а для забезпечення виконання зобов`язання між АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки №84667від 30.04.2008 посвідчений ПН КМНО Данич О.Ф. на підставі якого було передано в іпотеку двокімнатну квартиру загальною площею 45,2 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності, в подальшому 08.12.2011 між АКҐІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі за договором укладеним з позичальником, після чого 17.06.2020 на підставі договору про відступлення права вимоги №2260/К між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» до останнього перейшли всі права та обов`язки кредитора за вищевказаним кредитним договором, з огляду на викладене, до державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про заміну іпотекодержателя на ТОВ «ФК Стандарт Кепітал», згодом позивачу стало відомо, що про арешт предмету іпотеки №13294157 зареєстрований в реєстрі 17.02.2016на підставі постанови ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, а також йому стало відомо про реєстрацію 02.03.2011 обтяження №10896473на підставі постанови ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві про відкриття ВП та арешт майна на все майно, у межах суми звернення стягнення у розмірі 147139 грн 89коп., що перешкоджає позивачу реалізувати свої права шляхом реалізації свого права звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання іпотекодавця за договором кредиту, на підставі чого суд має звільнити з-під арешту вказане майно. Ухвалою судді від 06.10.2020 відкрито загальне позовне підготовче провадження (а.с. 26). Позивач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, 16.12.2020 від нього надійшла заява через електронну пошту про слухання справи без участі позивача за наявними у справі доказами , позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 51, 52). Відповідачі у судове засідання не з`явилися повторно, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, при цьому відповдіачем по справі на минулий раз від 06.11.2020 була подана заява про перенесення слухання (а.с. 30, 31, 47, 48). Третя особа у судвое засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 50). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30.04.2008 між АКҐІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №84667, предметом якого є квартира [ADDRESS] , який посвідчений ПН КМНО Данит О.Ф., зареєстрованого в реєстрі №98 у зв`язку із укладенням договору споживчого кредиту №11342131000 від 30.04.2018 укладеного між [PERSON] та АКІБЛ «УкрСиббанк» (а.с. 9, 10). 17.06.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК» Стандарт Кепітал» укладено договір №2260/К про відступлення прав вимоги на підставі якого банк відступи вправо вимоги новому кредиту належні йому права вимоги, а новий кредитор набув прав вимог банку до позичальників та/або заставодаців зазначених у додатку №1 до цього договору (а.с. 11-18). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №212929746 іпотекодавцем квартири [ADDRESS] є [PERSON] та майновий поручитель є [PERSON] , а іпопотекодержателем є ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» (а.с. 5). Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта внесено номер запису про обтяження 13294157 від 17.02.2016 ВДВС Святошинського РУЮ винесено постанову про арешт всього нерухомого майна в рамках ВП №49571436 Макеєва С.С., а також було внесено реєстраційний номер обтяження 10896473 про арешт нерухомого майна на підставі постанови про відкриття ВП №20939426 ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві у межах суми звернення стягнення у розмірі 147139грн 89 коп., власник [PERSON] (а.с.6, 7). Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». У ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» наведені підстави для зняття арешту з майна державним виконавцем. При цьому, у ч. 5 зазначеної статті передбачено, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Іпотека, за визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про іпотеку» - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 зазначеного Закону: у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки; пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/4772/17. Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право позивача на реалізацію та задоволення свої вимог шляхом реалізації свого права звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання іпотекодавця за договором кредиту, оскільки виникли після зареєстрованої в порядку іпотеки. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 4204 грн 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved