Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

У квітні 2015 року представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Харкова в особі [PERSON] міської ради, третя особа: Четверта [PERSON] державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи позов тим, що позивачка, [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), є спільною донькою [PERSON] та [PERSON]. 17 лютого 2012 року помер батько позивачки, [PERSON]. 12 серпня 2012 року померла мати позивачки, [PERSON]. На час смерті [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані і мешкали у квартирі № 46 по вул. Тухачевського, у м. Харкові. Позивачка мешкала у Нідерландах, зареєстрована була за іншою адресою у м. Харкові. Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилася спадщина, яку позивачка, [PERSON], бажає прийняти та здійснити своє право на спадкування. В позові просить поновити для [PERSON] строк для прийняття спадщини, що залишилася після її батька, [PERSON], померлого 17 лютого 2012 року, та матері, [PERSON], померлої 12 серпня 2012 року, визначивши позивачці додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засіданні не з'явився, неодноразово викликався до суду належним чином, у порядку ст.ст. 77, 169 п. 2, 3 ЦПК України, але в суд не зявляється, причини неявки суду не повідомляє. Представник третьої особи - Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори надав пояснення, відповідно до яких у розгляді справи покладається на розсуд суду, просить справу розглянути у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у порядку ст. 77, 169 п. 2, 3 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з наступних підстав. 17 лютого 2012 року помер батько позивачки, [PERSON] (а.с. 5, 7). 12 серпня 2012 року померла мати позивачки, [PERSON] (а.с. 6, 7). Після смерті батьків позивачки відкрилась спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35-37). Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. На момент смерті свого батька, [PERSON], позивачка , [PERSON], була зареєстрована за адресою: 61047, [ADDRESS]. За цією ж адресою вона була зареєстрована і на момент смерті своєї матері, [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 26.09.2012 року по справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:\~ -у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; -ці обставини визнані судом поважними. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно позовної заяви, на момент смерті свого батька, так само, як і на момент смерті своєї матері, позивачка проживала разом зі своїм чоловіком у місті Арнемі, Королівство Нідерланди, у зв'язку з цим, згідно позову та пояснень представника позивачки, і через необхідність виконання своїх трудових обов'язків, вона змогла приїхати тільки для поховання батька, не була на похованні матері і не встигла вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Проте належних та достатніх доказів щодо зазначених обставин, їх об'єктивності, непереборності, істотності труднощів, та виключення через них можливості прибути до України для прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк позивачка не надала. Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Разом з тим, при розгляді справи судом встановлено, що заявник до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, що не заперечував й представник позивачки в судовому засіданні, а відтак обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса заявнику у вчиненні нотаріальної дії немає. У звязку з тим, що нотаріусом не було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також недоведеність позову суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір позивачці не відшкодовується. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed