Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] предявила через суд зазначений позов на предмет визначення додатково строку в шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася 26 грудня 2011 року після [PERSON], якій позивач доводиться донькою, з підстав пропуску встановленого законом строку через виїзд за кордон для лікування тяжкої хвороби та подальшу тривалу реабілітацію протягом шести місяців після смерті матері та до цього часу, що перешкодило вчасно подати заяву до нотаріальної контори та прийняти спадкове майно за заповітом, посвідченим 15 лютого 1999 року П?ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у позовній заяві підстав та в подальшому клопотала про розгляд справи у її відсутності. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, заперечень на позов не подали, в судове засідання представників не направили, Балівська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області та Новоолександрівська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області клопотали про розгляд справи у відсутності представників, Кіровська районна у м. Дніпропетровську рада причин неявки представника суду не повідомила, про відкладення розгляду не клопотала. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, вислухавши пояснення позивача, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 07 квітня 2015 року, долученої в копії до справи (а.с. 12), позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що дійсно відкрилася 26 грудня 2011 року після [PERSON], з мотивів пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, передбаченого ст. 1270 ЦК України, оскільки позивач не надала доказів фактичного прийняття спадщини згідно з правилами ч.3 ст. 1268 ЦК України та з відповідною заявою відповідно до ст. ст. 1268, 1269 цього Кодексу до нотаріуса не зверталася. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Красногвардійським районним відділом ЗАГС м. Дніпропетровська 21 квітня 1981 року (а.с.5), свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON], виданим відділом ЗАГС Жовтневого району м. Дніпропетровська 03 вересня 1982 року (а.с.6). [PERSON] померла 26 грудня 2011 року, про що Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] МУЮ 13 січня 2012 року вчинено актовий запис №315 та видано свідоцтво серії І-КИ №437789 (а.с.3). Відтак, 26 грудня 2011 року після [PERSON] відкрилася спадщина, до якої за даними державного [PERSON] на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №823678, виданого [PERSON] районним відділом земельних ресурсів 08 липня 2009 року належить земельна ділянка площею 4,0 га, розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області з кадастровим номером 1221486200:01:069:0373, та за даними державного [PERSON] на право власності на земельну ділянку серії ЯП №046790, виданого відділом держкомзему у [PERSON] районі 22 жовтня 2010 року на підставі розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 10 березня 2010 року №991-р 08 липня 2009 року - належить земельна ділянка площею 10,0 га, розташована за межами населеного пункту на території Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області з кадастровим номером 1221486800:01:076:0352 (а.с.36-37, 38-39, 40-42). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 15 лютого 1999 року нотаріусом П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], на користь [PERSON] за яким заповіла останній все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що спадкодавцю буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право (а.с.10). За даними паспорта громадянина України позивач на час відкриття спадщини була зареєстрована окремо від спадкодавця (а.с.7, 8-9 зворот), що узгоджується з даними довідки про склад зареєстрованих осіб КП «Житлове господарство Кіровського району» ДМР №6125 від 09 грудня 2014 року (а.с.12), та як свідчить довідка приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 13 травня 2015 року за вих. №48/01-16 спадкова справа після [PERSON], померлої 26 грудня 2015 року, не заводилась, а постановою цього ж приватного нотаріуса від 07 квітня 2015 року спадкоємцю [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] у зв?язку з пропуском шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини, визначеного ст.ст. 1269, 1270 ЦК України (а.с.43, 12). Інші особи за оформленням права власності на спадщину не зверталися. Одночасно судом встановлено, що позивач, починаючи з 2011 року неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні та обстеженні в КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №21 ім. професора [PERSON]» [PERSON] обласної ради» з приводу діагностованої хвороби гепатит «С», у зв?язку з чим перебуває в цій лікарні на диспансерному обліку та у 2012-2015 роках проходила реабілітаційні курси лікування згідно плану лікування, що підтверджується висновками спеціаліста лікаря-інфекціоніста КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №21» ДОР» від 07 квітня 2015 року, 14 травня 2015 року, оригінали яких долучені до матеріалів справи (а.с.4, 44). В оцінці доводів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд приймає до уваги, що позивач інтересу до спадкового майна не втрачала, інші спадкоємці за заповітом або першої черги відсутні, а інших черг за законом - з заявою про прийняття спадщини не звертались, будучи обізнаними з волею спадкодавця, вираженою за життя в заповіті, на залишення всього майна позивачу, а також обставини непрогнозованої, неочікуваної госпіталізації з тяжким захворюванням, тривалим лікуванням з безумовним знаходженням раз на декілька місяців в умовах стаціонарного лікування протягом 2011-2015 років, що разом в своїй сукупності перешкодило позивачу прибути до нотаріальної контори для реалізації своїх спадкових прав та прийняття спадщини в Україні. Зважаючи на викладене, суд за внутрішні переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному зясуванні обставин у справі і досліджених безпосередньо доказах, приходить до висновку про пропуск позивачем строку для прийняття спадщини, що сплинув 26 червня 2012 року, з поважних причин, на підставі чого відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України їй по суду належить визначити додатковий строк в три місяці, що відповідатиме загальним засадам спадкового права, будучи достатнім для здійснення ним свого волевиявлення щодо спадкування після матері [PERSON] у належній формі.

Outcome: approved