Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 16 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 660. В обґрунтування позову зазначала, що з 16 вересня 2011 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від спільного проживання вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем у них не склалося, оскільки кожний із них має різні характери та погляди на сімейне життя. На даний час подружніх відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження суперечить її інтересам. Примирення між ними є неможливим. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати із матір'ю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона підтримує,просила суд розглянути справу за її відсутності та позов задовольнити. При ухваленні рішення сплачений нею судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій, зазначав, що позов визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, час на примирення подружжя просив не надавати, оскільки з 08 березня 2018 року подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 16 вересня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 660. Від подружнього життя вони мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з березня 2018 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved