overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 12.09.2009 року по 13.02.2015 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON]. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття та розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 12.09.2009 року, який рішенням суду від 13.02.2015 року розірвано (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], від 12.03.2009 року, копія рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 13.02.2015року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 19.05.2009 року), яка згідно довідки, виданої Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області №350, від 09.04.2015 року проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. зв'язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Суд повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.02.2013 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], виданого 16.02.2013 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], від 24.07.2013 року), яка згідно довідки, виданої Нововоронцовською селищною радою Нововоронцовського району Херсонської області №708 від 02.04.2015 року проживає з матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що полягає в шлюбі з відповідачем з 17.10.1991 року зареєстрованому в палаці одруження виконавчого комітету міської ради народних депутатів м. Маріуполя Донецької області, актовий запис №2446. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинились з 14.04.2013 року унаслідок розбіжностей у характерах, різних поглядів на життя, вважає, що відновити сімейні стосунки неможливо і просить розірвати шлюб, зауважує, що спору відносно розподілу майна не має. При цьому позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позивні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 17.10.1991 року між [PERSON] та [PERSON] в палаці одруження виконавчого комітету міської ради народних депутатів м. Маріуполя Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №2446. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, при таких обставинах шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, в якому зазначила, що відповідач є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини зі всіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на підставі рішення суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За свідоцтвом про народження [NUMBER] від 01.03.2007 року, виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського управління юстиції Донецької області, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилась [INFO] (а.с. 2). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становища платника аліментів, наявність в нього інших дітей або непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, які мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вимог ст. 181-182, 184 Сімейного кодексу України, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, перешкод з боку стану його здоров'я не має, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], в розмірі ? частини зі всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 21 квітня 2015 року і до досягнення повноліття. Суд, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог, вважає, що відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідача необхідно покласти судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 15.08.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із нею. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального стану сторін. Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, представник відповідача надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без участі відповідача та заперечення на позовну заяву, в якому просив позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) гривень. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 15.08.2014 року сторони в справі перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 30.04.2015 року. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 31 серпня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із нею. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального стану сторін. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву в якій проситьсуд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій проситьсуд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 31 серпня 2012 року сторони в справі перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом із матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 30.04.2015 року.\~ Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 1996 року. Від даного шлюбу вони мають двох дітей - Ярослава, [INFO] та Андрія, [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, в сім'ї склалися неприязні стосунки. Шлюбні відносини припинені, сумісне проживання неможливе. Тому просила, розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Козинцівською сільською радою Бородянського району Київської області 27 грудня 1996 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі позов підтримує, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнає, проти примирення заперечує. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27 грудня 1996 року перебувають в зареєстрованому Козинцівською сільською радою Бородянського району Київської області шлюбі, від цього шлюбу вони мають двох дітей Ярослава, [INFO], та Андрія, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб (а.с.8) та копіями свідоцтв про народження (а.с.9-10). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки відповідач позов визнав і відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 червня 2005 року уклала шлюб з [PERSON] в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 349. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. З січня 2015 року однією сім'єю вона з відповідачем не проживає, оскільки відповідач не працює, зловживає спиртними напоями та неодноразово застосовував фізичне насилля до неї. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 25 червня 2005 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 349. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили з січня 2015 року та примиритись не намагались, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім'єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 09 березня 2013 вона уклала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 64. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З червня 2013 року однією родиною із чоловіком не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, у зв'язку із чим позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у сумі 300 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 09.03.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 березня 2013 року, актовий запис № 64, після чого дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 02.07.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки б/н від 13.04.2015 року, виданої КСН «Селище Волонтерівка», [PERSON] мешкає разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Згідно довідки б/н про доходи [PERSON] від 14.03.2015 року, позивачка навчається у Маріупольському вищому металургійному професійному училища, отримує стипендію. За період з жовтня 2014 року по березень 2015 року загальна сума її доходу становить 5987,51 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивачки та платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у сумі 300 гривень щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved