Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням, в якому зазначив, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15.09.2011 року. За час спільного проживання ним була придбана квартира [ADDRESS]. Згідно рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 04.12.2014 року дана квартира визнана об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], за останньою визнано право власності на 1/2 частини квартири. На даний час в квартирі проживає їх спільний з відповідачем син [PERSON] Позивач має іншу сім'ю і змушений знімати квартиру, так як не дійшов згоди з відповідачем з приводу порядку користування квартирою. Позивач просив суд виділити йому в користування дві житлові кімнати розміром 12,8 кв.м. та 9,4 кв.м. в квартирі [ADDRESS], згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №33 від 28.11.2016 року. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про оплатне припинення права власності на частку у спільному майні подружжя та визнання права власності, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 24.03.2007 року до 15.09.2011 року. Під час шлюбу шляхом укладання договору купівлі продажу на ім'я чоловіка була придбана квартира за адресою: [ADDRESS], яка визнана спільною сумісною власністю подружжя рішенням Бериславського районного суду №647/3124/14-ц від 04.12.2014 року. На сьогоднішній день спірною квартирою користується вона та двоє її синів - старший син від попереднього шлюбу та молодший спільний з позивачем. [PERSON] давно пішов з родини, має іншу сім'ю та користується іншим житлом. В даному конкретному випадку річ (квартира) є неподільною, спільне володіння та користування нею є неможливим, що не заперечує і [PERSON], припинення права на частку у спільному майні не завдасть ніякої шкоди, а, навпаки, вирішить ситуацію між співвласниками. [PERSON] отримає компенсацію за ринковою вартістю майна та зможе придбати для своєї нової родини житло, а вона з дітьми має кошти на таку компенсацію та не будуть змушені змінювати звичного ритму життя, оскільки залишаться проживати вдома, де мешкають вже багато років. В зв'язку з викладеним, просить: 1) припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку у квартирі [ADDRESS]; 2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість 1/2 частки квартири [ADDRESS] згідно висновку судової технічної експертизи; 3) визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] та його представник просили задовольнити первісний позов, вимоги за зустрічним позовом не визнали. [PERSON] пояснив, що він має нову сім'ю, наймає житло, має намір проживати у спірній квартирі зі своєю сімєю з дружиною та матір'ю. Підтвердив, що між ним та відповідачем склалися неприязні стосунки. На припинення права власності та компенсацію вартості 1/2 частини квартири не згоден. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову [PERSON], просила задовольнити зустрічний позов, оскільки спільне користування квартирою неможливо. Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов, оскільки спільне проживання в одній квартирі неможливе. Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. Пояснив, що він навчається у коледжі та повністю знаходиться на утриманні матері. Він зареєстрований та мешкає у квартирі [ADDRESS]. У цій квартирі також проживає його мати [PERSON] та його брат [PERSON] В теперішній час мати працює за кордоном, приїздить один раз на три місяці. Між батьками існують неприязні стосунки. З батьком - [PERSON] у нього також склалися неприязні стосунки. Коли він приїздить, то постійно виникають сварки з приводу квартири. Батько звертався до поліції. Спільне проживання батьків у квартирі неможливе. Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача за первісним позовом, третю особу, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, зокрема, висновки експертиз, що містяться у матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 23.05.2007 року, [PERSON], придбав квартиру [ADDRESS], договір зареєстровано в реєстрі за №1116. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області по справі №647/3124/14-ц від 04.12.2014 року квартира [ADDRESS] визнана об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. За [PERSON] визнано право власності на 1/2 частини вказаної квартири. Ухвалою від 28.02.2017 року виправлена описка в рішенні по справі №647/3124/14-ц від 04.12.2014 року. Право власності [PERSON] на 1/2 частину спірної квартири зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно 28.02.2017 року. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №33 від 28.11.2016 року (експерт [PERSON].) експертом запропоновано один варіант порядку користування квартирою [ADDRESS], згідно якого одному із співвласників запропоновано виділити дві житлові кімнати площею 9,4 кв.м. та 12.8 кв.м., другому співвласнику одну житлову кімнату площею 17.1 кв.м., коридор, туалет, ванну кімнату та кухню залишити у загальному користуванні усіх співвласників. Експертом визначено ринкову вартість квартири - 359623 гривні, а вартість 1/2 частини квартири становить 179811,50 гривень. Суду не надано доказів на спростування зазначеного висновку судової будівельно-технічної експертизи, тому її можливо покласти в основу рішення при визначенні вартості частки у квартирі. З висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №4 від 24.02.2017 року вбачається, що квартира [ADDRESS] є неподільною річчю, оскільки визначити варіант її розподілу між співвласниками шляхом виділення в натурі 1/2 частини квартири кожному неможливо, виходячи із складу приміщень, особливостей планування п'ятиповерхового житлового будинку та передбачає втрату цільового призначення житлової будівлі квартирного типу - для постійного (тривалого) проживання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є його мамою, а [PERSON] є його вітчимом. Квартира [ADDRESS] належить по 1/2 його мамі та вітчиму. В теперішній час у квартирі проживає мама та його два брати [PERSON] і [PERSON], іншого житла вони не мають. Раніше він також проживав у цій квартирі, однак одружився та має інше житло де мешкає близько трьох років. Спірну квартиру було куплено за кошти, які отримані від продажу квартири, що належала матері. Між вітчимом та мамою склалися неприязні стосунки, вітчим навіть вчиняв відносно матері фізичне насильство, тому їх спільне проживання (позивача та відповідача) неможливе. Після розлучення сварки між вітчимом і матір'ю були саме через квартиру, вітчим хотів залишити квартиру собі, намагався виписати всіх через суд. Згідно висновку від 05.11.2016 року за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих 01.11.2016 року в журналі ЄО за №5053 за заявою [PERSON], у ході перевікрки було встановлено, що 28.10.2016 року до квартири [ADDRESS] не зміг потрапити [PERSON] тому звернувся до відділу поліції. Поліцією було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існують неприязні відносини. Згідно ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-81кс11 від 16 січня 2012 року. [PERSON] у спірній квартирі не проживає, має іншу сім'ю з якою мешкає у орендованому житлі за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором оренди від 11.09.2012 року. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] внесла на депозит суду вартість 1/2 частини квартири [ADDRESS] у сумі 179811 гривень 50 копійок, згідно квитанцій №150 від 14.12.2016 року та №151 від 14.12.2016 року. Спільне володіння і користування квартирою співвласниками є неможливим, оскільки згода між співвласниками квартири відсутня, між ними склалися неприязні стосунки, тому проживання сім'ї позивача та сім'ї відповідача у одній трикімнатній квартирі призведе до ще більшого загострення конфлікту та не сприяєтиме вирішенню спору між ними. Рішення суду повинно вирішувати спір, а не переносити його на новий рівень. Вирішення спору між сторонами - співвласниками квартири можливе лише шляхом часткового задоволення зустрічного позову, що виключає повністю задоволення первісного позову. Суд вважає, що вирішення спору між співвласниками квартири щодо розпорядження чи користування майном шляхом присудження грошової компенсації за частку у спільній власності не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності, якщо цю частку неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. При цьому суд враховує, що припинення права власності відповідача на його частку у квартирі не завдасть істотної шкоди його інтересам та членам його сім'ї, оскільки він фактично тривалий час не проживає у квартирі, винаймає інше житло, а також він отримає грошову компенсацію - ринкову вартість належної йому частки. Отже, суд приходить до висновку, що спірна квартира є неподільною річчю, спільне володіння і користування нею є неможливим, припинення права власності [PERSON] на чстку у квартирі не завдасть істотної шкоди його інтересам та членам його сім'ї. Зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що за [PERSON] вже зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], тобто у власності [PERSON] є також 1/2 частина квартири, а не 1 ціла частка. З урахуванням наведеного, зустрічний позов підлягає задоволенню частково, первісний позов не підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню 1798 гривень 12 копійок в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial