overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

У жовтні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя не склалось через постійні конфлікти та розбіжність поглядів на подружнє життя. Зазначив, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2014 року, спільного господарства не ведуть та примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб із [PERSON] Спору стосовно спільного майна не має. Відповідач також не з'явилася в судове засідання, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Спору стосовно спільного майна не має. Судом встановлено, що сторони одружені з 07 червня 2014 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 349. Спільних дітей не має. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У жовтні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через відсутність спільних інтересів, втрату взаєморозуміння та почуття любові та поваги один до одного. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON] Також зазначив, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з серпня 2014 року. Дитина [PERSON], буде проживати з матір'ю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 04 вересня 2008 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 272. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 25 серпня 2010 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з серпня 2010 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

У жовтні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через відсутність спільних інтересів, втрату взаєморозуміння та почуття любові та поваги один до одного, а також зловживання відповідачем спиртних напоїв. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2010 року та примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 25 вересня 1993 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 1084. Від шлюбу малолітніх чи неповнолітніх дітей сторони не мають. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з 2010 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У жовтні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через відсутність спільних інтересів, втрату взаєморозуміння та почуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з серпня 2014 року Діти, [PERSON] та [PERSON], будуть проживати з нею. Відповідач також не з'явився в судове засідання, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначив, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з серпня 2014 року. Діти, [PERSON] та [PERSON], будуть проживати з матір'ю. Судом встановлено, що сторони одружені з 09 червня 2012 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 268. Позивач та відповідач мають дітей - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 14.10.2013 року та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 22.10.2014 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з серпня 2014 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи. Згідно з ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

У жовтні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось через постійні конфлікти та розбіжність інтересів. Зазначила, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе, оскільки відповідач не однократно застосовував фізичну силу до неї та зловживає спиртними напоями. В судове засідання позивач не з'явилася. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб із [PERSON] Також зазначила, що сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з восени 2012 року. Спільна дитина, [PERSON], буде проживати з нею. Проти надання строку на примирення заперечує. Відповідач також не з'явився в судове засідання, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву не визнає в повному обсязі та просить суд надати строк для примирення - шість місяців. Судом встановлено, що сторони одружені з 08 червня 1991 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громоданського стану Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис № 472. Позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, 24 вересня 2004 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з восени 2012 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, враховуючи, що відповідач застосовує фізичну силу до позивачки та зловживає спиртними напоями суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

У жовтні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач з'явилась, позовну заву та викладені в ній обставини підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Зазначила, що не проживає з відповідачем та не веде спільного господарства з липня 2014 року. Відповідач також з'явився, не заперечував проти задоволення позовної заяви. Однак зазначив, що підставою для розірвання шлюбу стали відносини позивача з іншим чоловіком. Судом встановлено, що сторони одружені з 12 квітня 2003 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 161. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровськ, 21 жовтня 2003 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

У жовтні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалось через постійні конфлікти та розбіжність поглядів на подружнє життя. Зазначила, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб із [PERSON] Також зазначила, що сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства тривалий час. Спільних дітей не має. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, в зв'язку з чим, суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 21 липня 2006 року, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, від 21 липня 2006 року, актовий запис № 474. Від спільного подружнього життя позивач та відповідач дітей не мають. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Враховуючи пояснення позивача, що збереження шлюбу суперечить інтересам її дитини, через відсутність взаємної допомоги, втрати почуттів та поваги, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження родини стало неможливим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У жовтні 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 18 лютого 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. На підставі викладеного просив суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. У судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, про що в справі є належні докази, про причини неявки суд не повідомила. Заяв про розгляд справи за її присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружились 18 лютого 2011 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений актовий запис за №3; місцем реєстрації шлюбу є Виконавчий комітет Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] Причиною розпаду сім'ї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя; спільне господарство сторонами не ведеться; проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У жовтні 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату судового засідання повідомлялася належним чином, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі; просила суд, постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше , ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Суд, вивчивши письмові матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 27 липня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 травня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Малолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на повному її утриманні. Відповідач добровільно грошової допомоги дитині не надає. На утриманні інших неповнолітніх дітей не має, працездатний. Враховуючи вищевикладене, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У жовтні 2014 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що відповідач є батьком дітей, але матеріального допомоги не надає, тому просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON], [INFO] для утримання дітей: [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1 / 6 частини доходу (заробітку) для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з 22.10.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]; стягнути з відповідача на користь [PERSON], [INFO] для її утримання аліменти у розмірі 1 / 6 частини доходу (заробітку) з 22.10.2014 року та до досягнення дитиною [PERSON] трьох річного віку, тобто до [INFO]. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Сторони мають дітей: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народився [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народився [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу). Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved