Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є квартиронаймачем\~ квартири [ADDRESS] . В квартирі зареєстровано 5 осіб,\~ в тому числі і відповідач [PERSON] , який\~ не проживає у спірному житлі з 2014 року. Відповідач фактично виїхав до іншого місця проживання, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в її утриманні. Також у квартирі відсутні його особисті речі. Просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 24.12.2021 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не з`являвся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Стаття 61 ЖК України передбачає, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Як наголошує ст.163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених ч.1, п.п.1 та 5 ч.3\~ та ч.4 ст.71 ЖК України. Судом встановлено, що відповідно до ордеру № 001824, виданого 20.06.1986 року на основі рішення виконкому Жданівської міської Ради народних депутатів № 255 від 04.06.1986 року, трьохкімнатна квартира [ADDRESS] надана для проживання [PERSON] (склад сім`ї - 4 людини) житловою\~ площею -\~ 43,58 кв.м., корисною площею 62,99 кв.м. (а.с.11) Як вбачається з особового рахунку № [NUMBER] , квартиронаймачем є позивачка по справі [PERSON] (а.с.12) Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, до членів сім`ї позивача, що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , належать: [PERSON] , 1977 року народження, [PERSON] , 1980 року народження, [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 1995 року народження. (а.с.13) Вказане також підтверджується інформаційною довідкою відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №099-99.02-23601 від 04.11.2021 року, згідно якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 27.10.2011 року по теперішній час.(а.с.19) З акту підтвердження фактичного місця проживання, виданого головою правління ОСББ «Затишна д`евятиповерхівка «Курчатова-41» Г.В.Капраловим, вбачається, що відповідач [PERSON] не входить до кола осіб, які дійсно проживають за адресою: [ADDRESS] .(а.с.15) Свідки [PERSON] та [PERSON] у письмових поясненнях вказали, що доводяться позивачці сусідами, у 2014 року відповідач по справі виїхав з квартири [ADDRESS] , фактичного місця проживання їм не відомо.\~ Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України особа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року зазначав, що поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зв`язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є членом родини позивачки, проте, понад семи років в квартирі [ADDRESS] не проживає, не мав перешкод в користуванні спірним житлом, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по її утриманню не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав понад семи років, що відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України дає підстави суду визнати відповідача таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, зокрема\~ квартирою [ADDRESS] , а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved