Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визнати право власності позивача в порядку ст. 392 ЦК України на транспортний засіб, зареєстрований за номером свідоцтва № [NUMBER], виданий УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 22 червня 2006 року, автомобіль марки BMW 320, 2002 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № Б/Н, легковий кабріолет, реєстраційний номерний знак № [NUMBER], який [PERSON] придбав за власні кошти у [PERSON]; визнати «Усний договір», укладений при свідках, засвідчений нотаріальною довіреністю, як договір «Купівлі-продажу» на транспортний засіб. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 квітня 2008 року [PERSON] придбав автомобіль марки BMW 320, 2002 року випуску. Між власником зазначеного транспортного засобу [PERSON] та позивачем був укладений усний договір. Сума договору склала 100 000 грн., що станом на день укладення договору еквівалентна сумі 20 000 доларів США. Факт укладення договору та передачу коштів відбувався присутності свідків. Договір купівлі-продажу був оформлений у формі довіреності. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлявся про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року [PERSON] видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] експлуатувати, розпоряджатися, в тому числі здавати в оренду, заставляти, міняти, знімати з обліку а органах державтоінспекції та продавати належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки BMW 320, 2002 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № Б/Н, легковий кабріолет, реєстраційний номерний знак № [NUMBER]. Згідно розписки, [PERSON] отримав від [PERSON] 20 000 доларів США за автомобіль BMW 320, 2002 року випуску, номер [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як визначено ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Оскільки розписка відповідача, видана на ім'я позивача [PERSON], фактично містить усі істотні умови договору купівлі-продажу, а саме: сторони договору, предмет договору, ціна та факт розрахунку, фактично сторони уклали правочин з відчуження автомобіля і при його укладенні дотримались вимог законодавства щодо вчинення цього правочину в письмовій формі. Набуття права власності на транспортний засіб на підставі письмового правочину не заборонено законом, неправомірність такого набуття права власності не випливає з вимог закону, як це передбачено ст. 328 ЦК України, а також законність набуття позивачем права власності на автомобіль ніким не оскаржується і незаконність такого набуття судом не встановлена. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] правомірно набув право власності на спірний автомобіль, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved