Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 7 вересня 2007 року позивач та [PERSON] [INFO] уклали кредитний договір № 003-09921-070907, відповідно до якого позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок в національній валюті гривня, видав платіжну картку, здійснював її обслуговування. Позивачу стало відомо, що [INFO] року померла [PERSON] Відповідно до повідомлення нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори [PERSON], після померлої видано свідоцтво про право на спадщину [PERSON] Таким чином, станом на [INFO] року (дата смерті позичальника) по дату укладеному з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» Договором № 003-09921-070907 від 07.09.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 13907,35 грн., яка складається з: тіло кредиту: 13378,88 грн.; прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; заборгованість за відсотками: 528,47 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Проте, 11.06.2018 року представником позивача була подана заява, в якій він зазначає, що протягом розгляду справи в суді відповідачем заборгованість за пред'явленим позовом сплачена. Тому, позивач просить задовольнити позов в часині стягнення судових витрат. У судове засіданні позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у поданих до суду письмових поясненнях просив слухати справу за його відсутності. зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді від 15.11.2017 відкрито провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду у судовому засіданні. Як відомо, з 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В свою чергу, як передбачено ч.2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою суду від 23.01.2018 року по даній справі призначено спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що між 07.09.2007 року між ТОВ «КБ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір №003-09921-0790707 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, відповідно до умов якого Банк відкриє [PERSON] картковий рахунок №26250901160004 в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку, а також ПІН-код до карти, відкриває кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн., а остання в свою чергу сплачує Банку проценти за користування кредитною лінією та або овердрафтом за ставками, що містяться в Додатку №1 до цього договору. [INFO] року помела [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Станом на [INFO] року за даний договором рахується заборгованість на загальну суму 13907,35 грн. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В той же час, ч. 1 ст. 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями (абз. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5). Відповідно до листа Першої Київської державної нотаріальної контори від 05.05.2017 року, після померлої [INFO] року [PERSON] на ім'я [PERSON], [INFO], видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом: 24 вересня 2014 року - на пенсію в сумі 1618,36 грн. 01 березня 2016 року - на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до виписки по рахунку платіжного клієнта №160004-2018/0606 за період з 07.09.2007 по 06.06.2018, заборгованість по даному рахунку відсутня. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 02.10.2017 року, про що свідчить відмітка на конверті. 29.09.2017 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн. за позовом АТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №003-09921-070907 до [PERSON], про що свідчить платіжне доручення 5898490 від 29.09.2017 року. Протягом розгляду справи відповідачем була погашена заборгованість, про свідчить виписка по рахунку, в якій відсутня заборгованість, а тому підстав для повторного стягнення коштів боргу та задоволення позову немає. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню понесені у справі та документально підтверджені витрати позивача в сумі 1600,00 грн. Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн. до погашення відповідачем заборгованості, а відповідно, заборгованість погашена вже після надходження позовної заяви до суду, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved