Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що її батьки [PERSON] та [PERSON] за час спільного проживання побудували житловий будинок, надвірні будівлі та споруди, що знаходяться у [ADDRESS]. [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщину, яку прийняла її мати [PERSON] шляхом спільного проживання на час смерті зі спадкодавцем та стала власницею житлового будинку в цілому. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди, що знаходяться у [ADDRESS]. Згідно заповіту, який залишила [PERSON], вона є спадкоємцем належного останній майна. Окрім неї, спадкоємцем є її сестра [PERSON], яка спадщину не прийняла. В шестимісячний строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому просить визнати за нею на це нерухоме майно право власності. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, представник позивачки подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності і визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке, згідно зі ст. 1216 цього Кодексу, являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 8), які перебували у зареєстрованому шлюбі і за час спільного проживання у 1973 році побудували дерев'яний житловий будинок (загальна площа будинку 80 кв.м.) з надвірними будівлями та спорудами (два хліва, вбиральня, огорожа), що знаходяться по [ADDRESS]. Вказані обставини стверджуються довідкою № 58 від 15.12.2015 р., витягом з погосподарської книги № 6 за 2011-2015 роки Новочервищанської сільської ради Камінь-Каширського району, свідоцтвом № 11 на забудову індивідуальної садиби, виданим Виконавчим комітетом Камінь-Каширської районної Ради депутатів трудящих Волинської області та актом про відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку (а.с. 15, 16, 17, 18). Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. Отже, вказане нерухоме майно не є самовільним будівництвом та, у відповідності до ст. 22 КЗпШС в редакції 1969 року, вважається спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] і право кожного з них щодо володіння, користування і розпорядження цим майном є рівним. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 11). З дня його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину спірного нерухомого майна, яку прийняла його дружина [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] (а.с. 12). За життя остання склала заповіт, нотаріально посвідчений секретарем Новочервищанської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області Нестерук Л.Ю. 12 січня 2000 року та зареєстрований в журналі нотаріальних дій за № 3, яким спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами заповіла своїй дочці [PERSON] Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 57). Позивачка [PERSON] прийняла спадщину, що відкрилася з дня смерті її матері, у порядку спадкування за заповітом, подавши 17 грудня 2015 року заяву про прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON], яка є дочкою спадкодавця [PERSON] і спадкоємцем першої черги за законом, від отримання належної їй частки та обов'язкової частки в спадщині відмовилася, про що у шестимісячний строк, а саме 17 грудня 2015 року, подала до нотаріальної контори заяву (а.с. 55). Як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 40/02-14 від 02 лютого 2016 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними і господарськими спорудами, оскільки остання не подала правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 12). Спадкодавець [PERSON] таких правовстановлюючих документів за життя не мала, оскільки право власності на житловий будинок з надвірними і господарськими спорудами після смерті чоловіка не оформила, що, зокрема, стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 27.04.2016 р. № 58227972 (а.с. 42), а тому позивачка [PERSON] позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що за [PERSON] належить визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (два хліви, вбиральню, огорожу), що знаходяться у [ADDRESS]

Outcome: approved