Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які перебувають на її утриманні. На даний час сторони разом не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дітей та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь щомісяця аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 800 гривень та сина [PERSON] в розмірі 600 гривень до досягнення дітьми повнолітнього віку. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 600 гривень та сина [PERSON] в розмірі 450 гривень до досягнення дітьми повнолітнього віку. Відповідач позов визнав, пояснивши суду, що згідний сплатити аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 600 гривень на утримання доньки та на утримання сина 450 гривень щомісяця. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Рингацької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 115 від 13 лютого 2014 року та сторонами не оспорюється. Діти не перебувають на диспансерному обліку в лікарні. Сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України однім з способів виконання батьками обов'язків щодо утримання дитини є присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги, що відповідач як батько зобов'язаний приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей на рівні із матір'ю, позов визнав в повному обсязі, визнання ним позову не суперечить обставинам справи та закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача та враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений його дохід, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дітей, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 22 квітня 2014 року, а відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved