Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку та господарських споруд в [ADDRESS] . Зазначений будинок, станом на 15.04.1991 р., відносився до колгоспному двору. Спадкоємцем до майна покійного [PERSON] за законом є [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори. Інші спадкоємці відсутні. Дружина померлого [PERSON] спадщину не приймала, заяви про прийняття спадщини не подавала. 21.12.2005 р. позивач оформила свої спадкові права на частку майна пайового фонду. Окрім того, позивач звернулася до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , померлому [INFO] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.02.2019 р. справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 18.03.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Цибулівської сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Нова Цибулівка Ободівського району Вінницької області, у свідоцтві про народження серія [NUMBER] її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.33). 09.11.1969р. зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.34). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 83 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 11.06.1997р. зроблений запис за №21 (а.с.5). [INFO] померла [PERSON] , у віці 93 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений запис за №27. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з права на частку майна пайового фонду АКПП «Нива» с. Цибулівка та з 1/2 частини житлового будинку та господарських споруд в [ADDRESS] . Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Тростянецької державної нотаріальної контори зверталася [PERSON] (а.с.31). Відповідно до довідки №366 від 19.07.2011 р., виданої виконкомом Цибулівської сільської ради, згідно по господарської книги №8, особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15.04.1991 р. склад двору слідуючий: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на право на частку майна пайового фонду АКПП «Нива» с. Цибулівка, Тростянецького району Вінницької області, визначену в розмірі 0,3012 відсотків на суму 3485 грн., належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] , виданого Цибулівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області 26.11.2005р. (а.с.6). 30.03.2018р. [PERSON] звернулася до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 04.04.2018р. №204/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищезазначений житловий будинок у неї відсутній, вона має право звернутися до суду з позовом для визнання за нею права власності на вказану вище частку житлового будинку після померлого (а.с.10). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 48,4 кв.м, житловою площею 25,2 кв.м, складається з житлового будинку, А; веранди а; літньої кухні Б; сараю Б1; сараю В; огорожі 1-3 (а.с.8-9). Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року господарство, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: [PERSON] та [PERSON] , а отже кожному з них належало по 1/2 частині майна колгоспного двору розташованого за адресою [ADDRESS] . Згідно копії спадкової справи №478/00р. до майна померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за законом зверталась [PERSON] (а.с.31). Дружина померлого [PERSON] спадщину не приймала, заяви про прийняття спадщини не подавала. Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» в редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин, правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (частина перша статті 524 ЦК УРСР). Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачам, нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] помер [INFO] , і спадкоємцем по закону до його майна є [PERSON] , яка у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги в частині визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , а саме 1/2 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] , які належала останньому за життя, підлягають задоволенню.

Outcome: approved