Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який помер [INFO]. Під час шлюбу вони отримали кооперативну квартиру [ADDRESS]. Право власності на квартиру було зареєстровано на ім'я чоловіка. 03.02.19975 року між її чоловіком та відповідачем був укладений та нотаріально посвідчений договір довічного утримання, згідно якого він передав у власність відповідача. належну їм на праві власності квартиру [ADDRESS], а відповідач у свою чергу прийняв на себе зобов'язання забезпечувати їх харчуванням, доглядом, необхідною допомогою. Відповідач умови договору не виконував. Просила розірвати договір довічного утримання від 03.02.1997 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи КП ДМБТІ у судове засідання не з'явився. Повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. Повідомлений належним чином. Суд вислухавши пояснення позивачки, показання свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Із пояснень позивачки, матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 12 червня 1955 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS]. 03 лютого 1997 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, який було посвідчено нотаріально. За умовами цього договору [PERSON] передає у власність [PERSON] належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS], а [PERSON] приймає на себе обов'язок повністю утримувати [PERSON] та його дружину [PERSON], забезпечувати його (її) харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, залишивши у його довічному безкоштовному користуванні цю квартиру. Вартість матеріального забезпечення була встановлена сторонами в сумі 50 грн. на місяць. Оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. [INFO] [PERSON] помер. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач виконувала умови договору довічного утримання неналежним чином. Це підтвердили у судовому засіданні сусідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 744 ЦК України договір довічного утримання (догляду) є угодою, згідно з якою одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру (їх частину), інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ч. 2 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Позивачка не є стороною у спірному договорі. Позивачка не надала суду доказів того, що квартира [ADDRESS] належала подружжі на праві спільної сумісної власності. За життя [PERSON] спірний договір довічного утримання розірвано не було. Відчужувач майна за договором довічного утримання помер. Таким чином, позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed