Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № 2/А СЕРВ від 15.10.2002 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9791,00 доларів США на строк до 14.10.2004 року, і зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Проте відповідач належним чином не виконував зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 19.08.2015 року в сумі 33632,80 доларів США, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5562,26 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 28070,54 доларів США.У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності №3734-К-Н-О від 04.09.2015 року (а.с.14) не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.4). Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України представнику позивача зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення не надавав, у звязку з чим ухвалою суду від 19.11.2015 року з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2/А СЕРВ. від 15.10.2002 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 9791,00 доларів США на строк до 14.10.2004 року, і зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач, згідно Розрахунку заборгованості за договором № 2/А СЕРВ. від 15.10.2002 року станом на 19.08.2015 року в сумі 33632,80 доларів США, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5562,26 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 28070,54 доларів США. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2012 року з відповідача було стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2/А СЕРВ від 15.10.2002 року у розмірі 24758,54 долара США, а тому суд вважає вірним вирахування заборгованості станом на 19.08.2015 року саме шляхом віднімання з 33632,80 доларів США суму заборгованості, яка вже була стягнута за рішенням суду (28070,54 доларів США). У звязку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги у розмірі 8874,24 доларів США обґрунтовані та підлягають задоволенню Щодо валюти виконання зобов'язання, то це обґрунтовується наступним. Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. \~\~\~\~\~\~\~\~ Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, згідно з пунктами 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суди, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню у цій іноземній валюті з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу. Тому суд,

Outcome: approved