Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 10 вересня 2013 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1172. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. при цьому відповідач не бере участь матеріально в сім'ї, не бажає влаштуватися на роботу і весь тягар забезпечення сім'ї лежить на її плечах. Майна, що є їхньою сумісною власністю у них немає. Від шлюбу дітей вони не мають. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить не покладати на відповідача судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 10.09.2013 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 10.09.2013 року [NUMBER], актовий запис № 1172, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району управління юстиції в м. Києві (а.с. 2). Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Майновий спір між ними відсутній. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved