Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

У квітні 2015 року ПАТ «Житомиргаз» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожитий природний газ у сумі 31 509,72 грн. та сплачений судовий збір у сумі 315,10 грн. Свої вимоги ПАТ «Житомиргаз» обґрунтовує тим, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання для опалення колонки, котла та плити за адресою: [ADDRESS] та їй було відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати за спожитий газ. Попереднім споживачем послуг за цією адресою була мати відповідача - [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно зі змістом позовної заяви, відповідач була зареєстрована та проживала у вказаному будинку і вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Однак з 19.10.2009 року по 31.09.2014 року обов`язки зі сплати коштів за спожитий природний газ відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 31 509,72 грн. У поданих запереченнях на позовну заяву [PERSON] вказала, що не є належним відповідачем у справі та у позові слід відмовити за безпідставністю, оскільки не проживала у будинку [ADDRESS] та не є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті матері. Борг за спожитий природний газ вважає необґрунтованим та безпідставним, так як сплачує кожен місяць за газ згідно з показаннями лічильника. Звертає увагу, що має знижку при розрахунку плати за спожитий газ з огляду на статус інваліда другої групи та положення постанови Кабінету Міністрів України №879 від 01.08.1996. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 16.02.2017 року позов ПАТ «Житомиргаз» задоволено частково, стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» заборгованість за спожитий газ у сумі 31 056,55 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Житомирського апеляційного суду від 26 червня 2019 року рішення Богунського районного суду міста Житомира від 16.02.2017 року змінено, зменшено розмір заборгованості із 31 056,55 грн. до 23 859,98 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Постановою Верховного Суду від 23.10.2019 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2017 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26.06.2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 08.11.2019 цивільну справу прийнято до свого провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 09.12.2019 та 04.02.2020 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Судові повістки направлялись [PERSON] на адресу, що була зазначена нею у цілому ряді документів, зокрема у апеляційній та касаційній скаргах, однак повертались до суду із поміткою про причини невручення «Інші причини. Адресат відсутній». При цьому будь-яких заяв про зміну адреси місця проживання відповідача у матеріалах справи немає. Згідно із ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язаний повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учаснику справи, який не має офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити його за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечує фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З огляду на наведене суд вважає, що відповідач є належним чином повідомлений про місце, день і час явки до суду. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази кожен окремо та у їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Абзацом 1 п. 10, абз. 3 п. 19 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246, встановлено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 01.01.2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за фактично отримані послуги за показаннями лічильника газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Пунктом 17 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Із матеріалів справи вбачається, що у період нарахування заборгованості за послуги з газопостачання відповідач проживала за адресою: [ADDRESS] , а відтак є споживачем послуг з газопостачання та користувалася послугами газопостачання, які надавалися позивачем. З огляду на порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати вартості послуг у повному обсязі, за період з 10.11.2010 року по 30.09.2014 року за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 31 056,55 грн., що підтверджується помісячним розрахунком заборгованості (т. 1 а.с. 8, 9) та розрахунком, наведеним у письмових поясненнях представника позивача (т. 1 а.с. 69). Відповідач належала до членів сім`ї її матері [PERSON] , яка мала пільги учасника війни за користування комунальними послугами відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». [PERSON] померла [INFO] . Ці обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 14.04.2014 року у справі за позовом ПАТ «Житомиргаз» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості (т. 1 а.с.19-21). Із наявної у томі першому справи фотокопії спадкової справи №86 за 2010 рік, заведеної Другою житомирською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що єдиним спадкоємцем майна [PERSON] , у тому числі і зобов`язань згідно з положенням ст. 1218 ЦК України, є її донька [PERSON] . Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії ЖИА № 087283, відповідач має статус інваліда ІІ групи з 01.07.2008 року (т. 1 а.с. 112). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 86/2010 до майна померлої [PERSON] разом із відповідачем за адресою: [ADDRESS] проживає її повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , якій встановлено І групу інвалідності із 01.03.2010, що вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії ЖИА № 139965 (т. 1 а.с. 112, 115). За змістом довідки до акта огляд МСЕК серії 12 ААА № 0844114 відповідач має статус інваліда ІІ групи з 01.08.2014 року, а її повнолітній дочці [PERSON] встановлено І групу інвалідності із 26.03.2013 на строк до 01.05.2016 року, що вбачається з довідки до акта огляд МСЕК серії 10 ААБ № 661335. Згідно з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 01.08.1996 року громадянам, які відповідно до законодавства мають пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг, з 01.08.1996 року зазначені пільги надаються в межах таких норм: споживання природного газу для побутових потреб у разі використання на опалення житла у розмірі 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, і додатково 10,5 кв. метра на сім`ю - 11 куб. метрів природного газу на 1 кв. метр площі на місяць в опалювальний період; для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб у розмірі 42 кв. метри опалювальної площі на кожну особу, яка має право на знижку плати, та додатково 21 кв. метр на сім`ю - 11 куб. метрів природного газу на 1 кв. метр площі на місяць в опалювальний період; від 17.12.2003 року у разі користування газовою плитою за наявності централізованого гарячого водопостачання 9,8 куб. метра на одну особу на місяць; у разі користування газовою плитою за відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача 18,3 куб. метра на одну особу на місяць; у разі користування газовою плитою та водонагрівачем 23,6 куб. метра на одну особу на місяць. Відповідно до п. 1 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року № 117, єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України (далі - пільговики). Згідно з абз. 1 п. 5 Положення для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім`ї на пільги (з пред`явленням оригіналів цих документів),копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, пред`являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу на даний час врегульовано Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 (із змінами та доповненнями). Відповідно до п. 18 вказаних Правилу разі отримання права на пільги з оплати природного або скрапленого газу споживач повинен звернутися до газопостачальної організації з письмовою заявою та документами, що підтверджують його право на пільги. Судом звернуто увагу, що відповідачем не надано до суду, котрий здійснює новий розгляд справи, доказів того, що відносно неї внесено відомості до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, в тому числі які надаються за оплату за спожитий природний газ. Крім того, [PERSON] не надано доказів на підтвердження власних пояснень, що вона зверталася до позивача з письмовою заявою та повним пакетом документів, які підтверджують наявність у неї права на пільги. Зі змісту письмових пояснень представника позивача та розрахунку заборгованості слідує, що на час звернення до суду з даним позовом, а саме 16.04.2015 року, загальна заборгованість відповідача за період з 19.10.2009 року по 30.09.2014 року складала 31509,72 грн., але, враховуючи здійснений пізніше перерахунок у зв`язку зі споживанням природного газу протягом 2014 року менше ніж 2500 куб. м на рік, а саме у розмірі 2444 куб. м, споживачу було перераховано усі нарахування за 2014 рік по І ціновій категорії, враховуючи ціни, встановлені Постановами НКРЕ № 812 від 13.07.2010 року та № 420 від 03.04.2014 року. Окрім того, нарахування боргу фактично проведено з 10.11.2010 року, так як до цієї дати будинок, де проживає відповідач, був відключений від газопостачання, а підключення відбулося 05.11.2010 року. Таким чином, загальна заборгованість за спожитий природний газ за період з 10.11.2009 року по 30.09.2014 року складає 31 056,55 грн. У зв`язку із тим, що відповідач заперечувала існування заборгованості перед позивачем за послуги з газопостачання ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.08.2017 за клопотанням [PERSON] була призначена судово-економічна експертиза. У висновку судово-економічної експертизи від 13.05.2019 року зазначено, що у матеріалах даної цивільної справи відсутні будь-які документи про склад сім`ї на дату розрахунку заборгованості за споживання природного газу, а саме: починаючи з 09.11.2010 по 03.01.2012 року, тому експерт надає 2 розрахунки відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 1996 року «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» (за надлишок опалюваної площі понад зазначену норму (крім однокімнатних квартир) плата за природний газ справляється у розмірі 1,3 тарифу. Ця норма не поширюється на одиноких непрацездатних громадян і сім`ї, що складаються лише з непрацездатних осіб. Відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 13.05.2019 року документально не підтверджується заявлений у позові ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» розмір заборгованості за надані послуги з газопостачання [PERSON] за період з 19.10.2009 по 30.09.2014 року, підтверджується в сумі 22 040,77 грн., якщо сім`я складається тільки з непрацездатних осіб, та в сумі 23 859,98 грн. - для сім`ї, яка складається з працездатних та непрацездатних осіб. Розрахунок заборгованості за спожитий природний газ [PERSON] є невірним. Заборгованість споживача газу [PERSON] перед ПАТ «Житомиргаз» за період з 19.10.2009 по 30.09.2014 року становить 22 040,77 грн., якщо сім`я складається тільки з непрацездатних осіб, 23 859,98 грн. - для сім`ї, яка складається з працездатних та непрацездатних осіб. З огляду на те, що відповідач у порушення своїх зобов`язань не сплачувала щомісячно та у повному обсязі плату за спожитий природній газ, у зв`язку з чим були порушені права позивача, суду в ході нового розгляду справи не були надані інші докази крім тих, що були предметом дослідження судами раніше, а також з огляду на те, що відповідач є інвалідом ІІ групи та проживає разом із донькою, яка є інвалідом першої групи з дитинства суд задовольняє вимоги позивача частково, стягуючи з відповідача заборгованість за спожитий природний газ за період з 19.10.2009 по 30.09.2014 року в сумі 22 040,77 грн. Так як відповідач є інвалідом ІІ групи, вона звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1 860,15 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, пропорційно до відхиленої частини вимог.

Outcome: partial