Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області, третя особа Фермерське господарство «Нива-2007» про стягнення грошових сум. В обґрунтування своїх вимог позивачка послалась на те, що 20 жовтня 2000 року померла її мати - [PERSON], якій на праві власності належало право на земельну ділянку частку(пай) розміром 5,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться на території Сумського району. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її дочка - позивачка по справі [PERSON], яка на час смерті спадкодавця була неповнолітньою. Спадщину в установленому законом порядку вона прийняла і 22 вересня 2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку( пай) розміром 5,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Вказана земельна ділянка з 24 травня 2007 року перебувала в користуванні ФГ «Нива-2007» на підставі договору, укладеного ФГ «Нива-2007» з Сумської районною державною адміністрацією. Кошти за користування земельною ділянкою перераховувались на рахунок Юнаківської сільської ради Сумського району. На даний час договір з Сумською РДА розірвано і договір оренди земельної ділянки укладений між ФГ «Нива-2007» та позивачкою. За період 2007 - 2016 р.р. на рахунок Юнаківської сільської ради за користування належною позивачці земельною ділянкою фермерським господарством «Нива-2007» було перераховано 17599 грн. Позивачка вважала, що ці гроші повинна була отримати саме вона, тому просила стягнути з Юнаківської сільської ради Сумського району 17599 гривень, які, на думку позивачки, безпідставно отримала сільська рада. В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з Юнаківської сільської ради Сумського району 12370,40 грн. орендної плати, отриманої Юнаківською сільською радою за період 2014-2016 роки, тобто в межах строку позовної давності. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні уточнені вимоги підтримали. Представник в Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачка знала, що її матері належить земельний пай, але належним чином не оформляла спадщину протягом 16 років. Сільська рада оголошувала в 2007 році в районній газеті «Вперед» про те, щоб спадкоємці зверталися до сільської ради з питання переоформлення паїв, вивішували оголошення на відведених місцях для оголошень в селі. Проте [PERSON] до сільської ради з даного питання зявилася лише в 2017 році. Сільська рада вважала, що оскільки право власності на пай в порядку спадкування [PERSON] оформила лише в 2016 році, договір з ФГ «Нива - 2007 уклала в 2017 році, то саме з цього часу має право на отримання орендної плати у відповідності з укладеним договором. Представник ФГ «Нива» в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином; в письмовій заяві ФГ «Нива-2007» зазначило, що спірна земельна ділянка знаходилась в невитребуваних частках (паях) і була передана ФГ «Нива-2007» на підставі договору оренди між господарством та Сумською районною державною адміністрацією. Згідно договору кошти перераховувались до бюджету Юнаківської сільської ради. З померлою [PERSON] договорів оренди землі не укладалося, з позивачкою [PERSON] договір оренди земельної ділянки укладався лише в 2016 році, після того як вона отримала свідоцтво про право на земельну ділянку в порядку спадкування. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов таким, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8). На праві власності [PERSON] належало право на земельну ділянку частку(пай) розміром 5,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться на території Сумського району. 20 жовтня 2000 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть( ар. с.9). Спадкоємцем після її смерті є позивачка. Спадщину в установленому законом порядку вона прийняла. 22 вересня 2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку( пай) розміром 5,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.( а. с. 6). Вказана земельна ділянка з 24 травня 2007 року перебувала в користуванні ФГ «Нива-2007» на підставі договору укладеного між фермерським господарством «Нива-2007» та Сумської районною державною адміністрацією. Як вбачається з листа ФГ «Нива» від 20.02.2017 року №9 земельна ділянка(пай), яка належала [PERSON], в оренді їх господарства не перебувала та не перебуває. Договір оренди земельної ділянки з [PERSON] не укладався. Земельна ділянка №756 в кількості 4,4553 га знаходиться в невитребуваних частках(паях) згідно договору оренди землі №б/н від 24.05.2007 року, укладеним між ФГ «Нива» та Сумською РДА; земельна ділянка знаходиться у складі земельного масиву загальною площею 363,63 га.( арк. с. 10). Предявляючи вимоги про стягнення з Юнаківської сільської ради Сумського району грошових сум, позивачка виходила з того, що 12370,40 гривень є орендною платою за землю, яку неправомірно отримала сільська рада. Позивачка вважала, що орендну плату повинна була отримати саме вона як власниця спірної земельної ділянки, отже, відповідач зобовязаний повернути їй орендну плату за землю. У відповідності з статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У відповідності з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти, а також договори та інші правочини. У відповідності з ст. 626, 629,638 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Разом з тим, у відповідності з ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Обєктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. ( стаття 3, 4 Закону). У відповідності з ст. 13, 14, 15, 16 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що договір оренди землі між сторонами не укладався, отже, грошова сума, яку позивачка вважає орендною платою, не може вважатися такою і не може бути стягнена з відповідача на підставі положень Закону України «Про оренду землі», який не може бути застосований в даному випадку. Спірна грошова сума також не може бути стягнута на підставі інших цивільно-правових договорів, оскільки в період з 2000 року( моменту відкриття спадщини після померлої [PERSON]П.) і до 2016 року будь-яких договорів між [PERSON] з одного боку та Юнаківською сільською радою Сумського району, ФГ «Нива-2007» з іншого боку не укладалось. В судовому засіданні представник позивача послався на положення статей 548, 529 Цивільного кодексу України 1963 року( що діяв на момент відкриття спадщини). Зокрема, у відповідності з ст. 548 ЦК України 1963 року спадщина належить спадкоємцю, який прийняв спадщину, з часу її відкриття. Аналогічна норма міститься у ст. 1268 ЦК України. Крім того, позивач послався на положення ст. 1218 ЦК України, у відповідності з якою до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, посилання позивача на положення статті 548 Цивільного кодексу України (1963) в даному випадку не можна вважати правомірним, оскільки спір йде не про право власності на спадкове майно, яке залишилось після померлої [PERSON] і право власності [PERSON] на яке ніхто не оспорює, а про стягнення грошових сум, які позивачка вважає орендною платою за землю, право власності на яку перейшло до неї в порядку спадкування. Посилання позивача на положення ст. 1218 ЦК України в даному випадку також не можуть бути визнані правомірними, оскільки у зазначеній нормі йдеться про права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Судом же встановлено, що померла 20 жовтня 2000 року [PERSON] за життя не набула прав та обовязків за будь-якими договорами щодо належної їй земельної ділянки, в тому числі і за договором оренди землі, отже, неіснуючі права та обовязки не можуть входити до складу спадщини після смерті [PERSON], а відтак і позивачка [PERSON] не набула ніяких прав та обовязків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про оренду землі», на яку в обґрунтування позовних вимог посилався в судовому засіданні представник позивача, орендодавцем земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, є особа, яка управляє спадщиною. Вважаючи позивача особою, яка управляє спадщиною і, таким чином, є, на думку представника позивача, орендодавцем, представник позивача, таким чином, помилково вважав, що [PERSON] автоматично набула статус такої особи, оскільки була спадкоємицею після смерті [PERSON] Разом з тим, позивачка не пройшла процедуру визнання особою, яка управляє спадщиною. Визнання особою, яка управляє спадщиною, є нотаріальною дією, яка має бути вчинення в порядку, встановленому главою 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Визнання особою, яка управляє спадщиною, відповідно до положень п. п. 9.1., 9.2. Глави 9 зазначеного Порядку, здійснюється у визначених випадках в порядку вжиття заходів щодо охорони спадкового майна і оформлюється нотаріально посвідченим договором на підставі заяви заінтересованої особи на управління спадщиною. Договір на управління спадщиною укладається нотаріусом з дотриманням вимог частини другої статті 212 Цивільного кодексу України. З такими заявами [PERSON] не зверталася, відповідних договорів не укладала, спадщину оформила лише в 2016 році, тобто через 16 років після смерті матері, а 3 березня 2017 року уклала договір оренди землі з ФГ «Нива-2007». Посилання позивача на те, що у відповідності з ст. 81 Земельного кодексу громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, а спадщину вона прийняла, оскільки на момент смерті матері була неповнолітньою, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки право власності [PERSON] на спадкове майно ніким не оспорюється. Що ж стосується позиції позивачки про те, що Юнаківська сільська рада Сумського району повинна була повідомити її як спадкоємицю про намір укласти договір оренди не ґрунтується на законі, оскільки ці питання не відносяться до компетенції Юнаківської сільської ради, яка, до речі, взагалі не було стороною договору оренди землі, який був укладений між Сумською РДА та ФГ «Нива-2007». У відповідності з п. 1.2 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини саме нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. У відповідності з ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. У відповідності до п. 12 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2004 р. N 122, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду. З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, свідоцтво про право власності на яку [PERSON] отримала в 2016 році, до 2007 році перебувала користуванні ТОВ агрофірми «Агрозахист» на підставі договору з Сумською РДА про оренду невитребуваних земельних паїв. В 2007 році договір оренди земельної ділянки був розірваний. З заявами про прийняття спадщини [PERSON] та інші особи на протязі 16 років після смерті спадкодавця не зверталися, спадкова справа на протязі 16 років не заводилася, з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину, до складу якої входила земельна ділянка, до 2016 року не видавалося, таке свідоцтво [PERSON] отримала лише 22 вересня 2016 року, державного акту на право власності на земельну ділянку за життя [PERSON] не отримувала, межі земельної ділянки в натурі не визначалися, акти передачі межових знаків не видавалися, кадастровий номер земельній ділянці не надавався, земельна ділянка знаходилась у загальному земельному масиві невитребуваних паїв. Розпорядженням Голови Сумської РДА від 27 березня 2007 року №211 «Про вилучення та надання земельних ділянок в оренду» з користування ТОВ агрофірми «Агрозахист» вилучені земельні ділянки загальною площею 540, 22 га ріллі, в тому числі 430,8 га (невитребувані паї); вирішено надати фермерському господарству «Нива -2007» земельні ділянки в кількості 89 невитребуваних паїв загальною площею 372,34 га в довгострокову оренду строком на 10 років для ведення фермерського господарства на території Юнаківської сільської ради; вирішено надати фермерському господарству [PERSON] земельні ділянки в кількості 30 невитребуваних паїв загальною площею 120,87 га ріллі в короткострокову оренду строком на 5 років для ведення фермерського господарства на території Юнаківської сільської ради. Отже, на даний час правомірність користування земельною ділянкою фермерським господарством «Нива-2007» ніким не оспорюється, укладений Сумською РДА з ФГ «Нива-2007» договір оренди землі від 24 травня 2007 року, до складу якої входила і спірна земельна ділянка розміром 5,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, був укладений у відповідності з нормами діючого законодавства, порядок перерахування орендної плати на рахунок Юнаківської сільської ради Сумського району передбачений законом і не порушує прав позивачки, яка спадщину оформила лише в 2016 році, тобто через 16 років після смерті матері, а 3 березня 2017 року уклала договір оренди землі з ФГ «Нива-2007». Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed