Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 27 жовтня 2012 року, який було розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2016 року. В період їх спільного проживання у шлюбі ними за спільні кошти було придбано наступне майно, яке зараз знаходиться за місцем мешкання відповідача: рідкокристалічний телевізор «SONY» вартістю 6051,60 грн., приданий у липні 2013 року, холодильник «SAMSJNG» вартістю 4003,80 грн., який придбаний у липні 2013 року, мікрохвильову піч «SAMSJNG» вартістю 900 грн., яка придбана у жовтні 2014 року, стіл під телевізор з чорного скла вартістю 450 грн., який придбаний к жовтні 2014 року, пилосос «SAMSJNG» вартістю 900 грн., приданий у грудні 2012 року, на загальну суму 12305,40 грн. Вказану техніку вони придбали для використання в інтересах сімї, яка є спільною сумісною власністю подружжя. Домовитись з відповідачем про порядок поділу майна не вдалось. Позивачка вважає, що при здійсненні поділу майна розумним буде залишити в її власності майно, безпосередньо повязане з соціальною роллю жінки, тобто холодильник та мікрохвильову піч, а у власності відповідача залишити телевізор, стіл під телевізор та пилосос, а різницю у вартості майна в сумі 2497,80 грн. стягнути з відповідача на її користь. В судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги: просила визнати спільною сумісною власністю подружжя її та відповідача наступне майно: рідкокристалічний телевізор «SONY» вартістю 6051,60 грн., приданий у липні 2013 року, холодильник «SAMSJNG» вартістю 4003,80 грн., який придбаний у липні 2013 року, мікрохвильову піч «SAMSJNG» вартістю 900 грн., яка придбана у жовтні 2014 року, стіл під телевізор з чорного скла вартістю 450 грн., який придбаний к жовтні 2014 року, пилосос «SAMSJNG» вартістю 900 грн., приданий у грудні 2012 року, на загальну суму 12305,40 грн., поділити майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя - виділити їй в натурі наступне майно: холодильник «SAMSJNG» вартістю 4003,80 грн., який придбаний у липні 2013 року та мікрохвильову піч «SAMSJNG» вартістю 900 грн., яка придбана у жовтні 2014 року, всього на загальну суму 4903,80 грн., виділити в натурі відповідачу наступне майно: рідкокристалічний телевізор «SONY» вартістю 6051,60 грн., приданий у липні 2013 року, стіл під телевізор з чорного скла вартістю 450 грн., який придбаний к жовтні 2014 року, пилосос «SAMSJNG» вартістю 900 грн., всього на загальну суму 7401,60 грн., а різницю у вартості майна в сумі 2497,80 грн. стягнути з відповідача на її користь. У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що за час сумісного проживання з позивачкою ними був відкритий депозитний рахунок в ПАТ «ВіЕйБі Банк», який було відкрито на імя [PERSON], на який ними було покладено 40.000 грн. В 2014 році відносно цього банку розпочалась ліквідаційна процедура, і вони з колишньою дружиною вирішили негайно зняти гроші з рахунку. Гроші знімались частково, в різних відділеннях і навіть в різних містах України. Після зняття вкладу позивачка всі гроші передала за зберігання своєї матері, щоб вони їх не витратили, оскільки мали намір придбати автомобіль. Після припинення сумісного проживання та розірвання шлюбу вклад так і залишився у позивачки, її вимоги щодо передачі половини грошей вона ігнорує, що змушує його звернутися до суду з приводу поділу грошей, які є спільною сумісною власністю подружжя. Позовні вимоги, предявлені до нього позивачкою, не визнав з тих підстав, що ніяких речей, зазначених у первісному позові, в період шлюбу вони не придбали. Позивачка добровільно пішла від нього, забравши свої особисті речі, в тому числі й документи. Надані позивачкою документи не можуть підтвердити факт придбання майна, зазначеного позові. Також відповідач вважав несправедливим стягнення з нього на користь позивачки грошової компенсації в сумі 2497,80 грн. Просив визнати грошові кошти, які знаходяться на депозитному рахунку в ПАТ «ВіЕйБі Банк», відкритому на імя [PERSON], в сумі 40.000 грн. спільною сумісною власністю подружжя, поділити ці грошові кошти, стягнувши з [PERSON] на його користь 20.000 грн. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2016 року зустрічний позов [PERSON] прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON], вимоги за зустрічним позовом обєднано в одне провадження з первісним позовом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, не визнала зустрічний позов і суду пояснила, що між нею та відповідачем наявний спір щодо способу поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки відповідач хоче забрати його себе. 8 березня 2016 року вони припинили шлюбі відносини, вона забрала з квартири лише свої особисті речі та посуд, спільно нажите майно залишилось знаходитись в квартирі № 32 будинку № 26 мікрорайону Сонячний в м. Покровську, що належить батькам відповідача. Підтвердила, що у 2014 році на її імя дійсно був відкритий депозитний рахунок у ПАТ «ВіЕйБі Банк» на суму 40.000 грн., з яких 20.000 грн. гроші, які були подаровані ним на весілля,10.000 грн. її особисті дошлюбні заощадження, 10.000 грн. подарунок її родичів. При цьому спочатку ці гроші у 2013 році були покладені на рахунок, який був відкритий на імя відповідача, потім зняті і покладені у 2014 році вже на її імя. У звязку з розпочатою процедурою ліквідації банку в період часу з осені 2014 року по літо 2015 року вони з колишнім чоловіком зняли всі гроші, які знаходились на депозитному рахунку. Всі гроші були витрачені на оплату комунальних послуг, стоматологічних послуг, відпочинок, ремонт в квартирі. І вона, і відповідач в період шлюбу працювали і отримували заробітну плату: вона до грудня 2015 року 1500 грн., а потім 3600 грн., відповідач 5000 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги не визнав, підтримав зустрічний позов, просив справу розглянути за його відсутності за участю його представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, підтримала зустрічний позов і суду пояснила, що майно, зазначене позичкою у позовній заяві, сторони не наживали. Коли позивачка йшла від відповідача, то фактично відбувся поділ майна між ними, відповідач не чинив позивачки ніяких перешкод у тому, щоб вона забирала речі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази та заслухавши показання свідків, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2012 року по 27 вересня 2016 року, який було розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 27 вересня 2016 року. Згідно ч.ч.1, 2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. ст.70 ч.1, 71 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка і рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. На підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів, а саме видаткових накладних на мікрохвильову піч «SAMSJNG МЕ86VR», тумбу під телевізор «BRAVIS 26-48, фіскального чеку на придбання рідкокристалічного телевізора «SONY KDL42 W653АВАЕР» та холодильника «SAMSUNG RB31FSRMDSS/WT», керівництва користувача на мікрохвильову піч «SAMSJNG», гарантійного талону на телевізор «SONY KDL42 W653АВАЕР», копії заявки на доставку холодильника та телевізора, фотографій із зображенням рідкокристалічного телевізора та столу під телевізор та показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], оцінених судом за внутрішнім переконанням в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що сторонами під час шлюбу було придбано наступне майно, яке є їх спільною сумісною власністю подружжя: рідкокристалічний телевізор «SONY» вартістю 6051,60 грн., приданий у липні 2013 року, холодильник «SAMSJNG» вартістю 4003,80 грн., який придбаний у липні 2013 року, мікрохвильову піч «SAMSJNG» вартістю 900 грн., яка придбана у жовтні 2014 року, стіл під телевізор з чорного скла вартістю 450 грн., який придбаний к жовтні 2014 року, пилосос «SAMSJNG» вартістю 900 грн., приданий у грудні 2012 року, на загальну суму 12305,40 грн. Визначаючи вартість майна, що підлягає поділу, суд виходить із вартості майна, зазначеної позивачкою в позовній заяві, яка відповідачем не оспорюється. Оскільки сторони не домовилися про порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, спірне майно підлягає поділу судом. Вирішуючи питання про розмір часток сторін в майні, суд виходить з того, що інше не визначено домовленістю між сторонами, а тому вважає їх рівними. При цьому, суд вважає за необхідне виділити в натурі позивачці наступне майно: холодильник «SAMSJNG» вартістю 4003,80 грн., який придбаний у липні 2013 року, мікрохвильову піч «SAMSJNG» вартістю 900 грн., яка придбана у жовтні 2014 року, пилосос «SAMSJNG» вартістю 900 грн., приданий у грудні 2012 року, на загальну суму 12305,40 грн., всього на загальну суму 5803,80 грн., а відповідачу виділити в натурі наступне майно: рідкокристалічний телевізор «SONY» вартістю 6051,60 грн., приданий у липні 2013 року, стіл під телевізор з чорного скла вартістю 450 грн., який придбаний к жовтні 2014 року, всього на загальну суму 6501,60 грн. Згідно довідки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» [PERSON] від 02.12.2016р. № 22/3-55898 у звязку з відкликанням банківської ліцензії та ліквідацією ПАТ «ВіЕйБі Банк» рахунки клієнта [PERSON] станом на 29 листопада 2016 року закриті. Гарантована сума у розмірі 40.936,29 грн. виплачена 9 лютого 2015 року під час дії тимчасової адміністрації. На суму коштів, що перевищує гарантовану суму у розмірі 1.012,64 грн., вимоги від власника рахунку щодо включення до акцептованого реєстру кредиторів [PERSON] не надходило. Відповідно до ч.8 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Також зняття грошових коштів з депозитного рахунку позивачкою частково підтверджується скрін-шотами СМС-повідомлень ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». Зазначене свідчить про те, що грошові кошти, покладені на депозитний рахунок сторонами по справі, які були спільною сумісною власністю подружжя, зняті з депозитного рахунку під час шлюбу і витрачені подружжям на власні потреби. Отже, враховуючи положення ч.1 ст.71 СК України, вказані грошові кошти не підлягають визнанню спільною сумісною власністю подружжя та поділу між ними. Показання свідка [PERSON] про те, нібито вона чула, як у лютому-березні 2016 року [PERSON] вимагав у [PERSON] гроші в сумі 20.000 грн., а також показання свідка [PERSON] про те, що в березні 2016 року він був свідком того, як [PERSON] пропонував [PERSON] поділити грошові кошти в сумі 40.000 грн., суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються довідкою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про те, що депозитні кошти були виплачені [PERSON] ще у лютому 2015 року. Отже, первісний позов підлягає задоволенню частково, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити повністю. Для зрівняння часток подружжя підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] 348,90 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у звязку із частковим задоволенням позову підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 551,21 грн. Понесені відповідачем судові витрати по сплаті судового збору за подачу зустрічного позову відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ст.372 ЦК України, ст. ст.61, 69-71 СК України,

Outcome: partial