Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

У жовтні 2020 року до суду надійшла позовна заява до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тополь 68», [PERSON] про стягнення збитків, у якій позивач прохав стягнути солідарно з ОСББ «Тополь 68», [PERSON] завдані збитки в розмірі 4083 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що має на праві власності автомобіль «Мазда 3» д.н.з. [NUMBER] , який залишає біля свого будинку [ADDRESS] . 19 серпня 2020 року, вранці, вийшовши з будинку він виявив, що у належного йому автомобілю розбите заднє скло. Біля автомобіля стояв чоловік ( [PERSON] ), який зазначив, що працює двірником в ОСББ «Тополь 68», та це він випадково розбив скло під час прибирання двору. У зв`язку з цим, позивач звернувся до поліції, внаслідок чого, слідчим було складено протокол огляду місця події та задокументовано зазначені обставини, зазначений протокол було також підписано [PERSON] . Позивач вказує, що завдану діями відповідача-2 шкоду усунув самостійно понісши витрати в сумі 4083 грн. на придбання скла, його доставку та встановлення на місце розбитого. Таким чином, внаслідок дій відповідача-2, який є працівником відповідача-1, розмір завданих матеріальних збитків позивачу складає 4083 грн., які позивачу не відшкодовані, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 21.10.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 21.10.2020 року, а також відповідачам було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач-1, ОСББ «Тополь 68» у встановлений судом строк скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, у якому визнав факт того, що [PERSON] є їх працівником та проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його недоведеність та безпідставність, зокрема у завдавача шкоди відсутня вина, що виключає відповідальність за її завдання, окрім того, позивачем не обґрунтовано розмір збитків. Позивачем на зазначений відзив було надано відповідь, у якому [PERSON] спростовує міркування відповідача-1 та наполягає на задоволенні позову з підстав, наведених у позові. Відповідач-2, [PERSON] відзиву суду не надавав, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до\~ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст.16 ЦК України. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником автомобіля марки MAZDA 3, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] (а.с.14). Згідно протоколу огляду місця події від 19.08.2020 року, складеного слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Албовою В.М., встановлено, що у автомобіля MAZDA 3, реєстраційний номер [NUMBER] , належного [PERSON] на момент огляду розбите заднє скло, поряд з автомобілем знаходиться громадянин [PERSON] , який повідомив співробітникам поліції, що це він випадково пошкодив заднє скло зазначеного автомобіля. Зазначений протокол з викладом обставин події було підписано [PERSON] та [PERSON] без зауважень та доповнень (а.с.16). Як було зазначено позивачем та визнано відповідачем-1, [PERSON] знаходиться у трудових відносинах з ОСББ «Тополь 68», а тому, на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України, визнає таку обставину встановленою. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] прохав суд стягнути з відповідачів 4083 грн. понесених збитків. В свою чергу, як вбачається з Рахунку б/н від 28.08.2020 року, виданого ПП «ЗАВ АВТОСКЛО», дублікату квитанції №P24A560227964C42968 від 29 серпня 2020 року, експрес-накладної №59000547728329, що містяться в матеріалах справи (а.с. 20-22), позивачем сукупно було витрачено 3353 грн. на придбання скла та його встановлення. Надані позивачем документи суд враховує як належні та допустимі докази спричинення збитків його майну саме в розмірі 3353 грн., які відповідачами не спростовані. Доказів понесення витрат у розмірі 4083 грн. в частині 730 грн. суду надано не було. Сам факт спричинення позивачу шкоди відповідачем, підтверджуються письмовими доказами, а саме копією протоколу огляду місця події від 19 серпня 2020 року, які визнаються судом, адже вони не спростовані відповідачами належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Правовідносини між сторонами є деліктними, оскільки виникли у зв`язку із спричиненням шкоди, а тому регулюються Главою 82 ЦК України. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. В свою чергу, вина особи у цивільному праві традиційно розрізняється на умисну та необережну форми вини. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6 наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, зі змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог статті 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому, суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial