Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 05 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 10. В обґрунтування позову зазначала, що 05 жовтня 2013 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, через психологічно несумісні характери та погляди на життя, обов`язки чоловіка та жінки у шлюбі, у зв`язку з чим між ними часто виникали сварки та непорозуміння з різних причин. Відповідач не рахується з її думкою, його цікавлять лише власні проблеми та інтереси. Під час сварок відповідач ображав та принижував її. Такою поведінкою [PERSON] проявляв до неї неповагу, створював нервову та нестерпну атмосферу в домі, що є стало основною причиною розладу сімейних стосунків. Вона неодноразово намагалася зберегти сім`ю, проте позитивних результатів це не дало. На момент подачі позову сторони проживають окремо. Подальше спільне проживання подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що з 23 жовтня 2019 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не введуть та проживають окремо, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, просила суд задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, оскільки за наданий судом строк подружжя не примирилося. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 05 жовтня 2013 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 10. Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом із матір`ю. У ч. ч. 6, 9, 10 ст. 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що з 23 жовтня 2019 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, за наданий судом строк подружжя не примирилося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, за наданий судом строк подружжя не примирилося, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved