Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 30 серпня 2013 року між нею і відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя, обовязки кожного з подружжя в родині між ними часто виникали непорозуміння та сварки. Проте основною причиною розладу сімейних стосунків стала подружня зрада чоловіка. Намір позивачки примиритися, налагодити стосунки з чоловіком та зберегти шлюбні відносини виявився невдалим. Він не бажає змінювати свою поведінку та ставлення до дружини. Близько двох років сторони припинили підтримувати подружні відносини, проживають окремо, у кожного з них своє особисте життя. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме їх інтересам. Їхній син [PERSON] після розірвання шлюбу проживатиме разом з нею. \~ \~ \~ \~З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], 30 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №\~553. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 15 червня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, строк на примирення не надавати. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, просив шлюб розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2013 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~553, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ОК №152901, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від спільного подружнього життя у сторін 09 лютого 2014 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №\~263895, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 166. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини,\~не ведуть\~спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved