Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду надійшла позовна заява ДП «Національні інформаційні системи» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [PERSON] перебуває із ДП «Національні інформаційні системи» у трудових відносинах. Для виконання службових обов'язків позивачем був ввірений відповідачу службовий транспортний засіб - автомобіль Кіа Ceed, 2012 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], про що складено акт приймання-передачі транспортного засобу від 09.10.2015 р. Згідно акту приймання-передачі транспортного засобу від 09.10.2015 р. відповідач передав автомобіль начальнику транспортного відділу [PERSON]. При цьому, жодних пошкоджень автомобіля у вказаному акті зафіксовано не було, і сторони засвідчили, що автомобіль перебуває у справному стані. Цього ж дня, 09.10.2017 р., заволодівши вищевказаним автомобілем без законних на те підстав, о 19 год. 00 хв., тобто в не робочий час, [PERSON] потрапив у ДТП, у результаті чого автомобіль отримав механічні ушкодження, вартість відновлювального ремонту якого складає 40 073,90 грн. За таких обставин, та враховуючи те, що у відповідача на час скоєння ДТП були відсутні законні підстави для користування автомобілем, шкода автомобілю була завдана відповідачем не при виконанні трудових (службових) обов'язків, позивач вважає, що [PERSON] має сплатити розмір завданої шкоди у сумі 40 073,90 грн., відшкодування за оплату автотоварознавчого дослідження у розмірі 1200 грн. та судовий збір. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] вимоги з підстав викладених у позовній заяві підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечили у повному обсязі, посилаючись на наступне. 09 жовтня 2015 року працівниками ДП «Національні інформаційні системи» здійснювалося святкування Дня юриста. Згідно графіку чергування, який щомісячно складався начальником транспортного відділу підприємства, саме цього дня, автомобіль [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], визначено як черговий автомобіль. У зв'язку із чим, після закінчення урочистих подій, начальником служби безпеки ДП «Національні інформаційні системи» надано розпорядження [PERSON] доставити черговим службовим автомобілем двох пасажирів за відповідними адресами. Саме під час виконання службових обов'язків та у зв'язку із непередбачуваними обставинами, які виникли під час руху автомобіля, автомобіль потратив у ДТП, у результаті чого отримав механічні пошкодження. Акт приймання-передачі транспортного засобу від 09.10.2015 р., на який посилається позивач як на доказ того, що відповідач без законних підстав користувався 09.10.2015 р. автомобілем позивача є неналежним, так як даний акт, що долучений до матеріалів справи, не містить інформації щодо часу із зазначенням конкретної години та хвилин передачі відповідачем автомобіля, не свідчить про час виїзду та в'їзду в гараж. Крім того, такий акт між сторонами насправді не підписувався, тому не може бути взятий судом до уваги як доказ. Посилання позивача на ту обставину, що підприємством не доручалося виконання трудових обов'язків відповідача у п'ятницю після закінчення робочого часу, оскільки робочий час на підприємстві у п'ятницю встановлений з 09 год. 00 хв. до 16 год. 45 хв., є неправдивими, так як займана відповідачем на момент ДТП посад, передбачала ненормований робочий день, що підтверджується Колективним договором та подорожнім листом. Тобто, все викладене вище свідчить про те, що ДТП 09.10.2015 р. сталась за участю відповідача при виконанні останнім своїх службових обов'язків. До того ж, між відповідачем та ДП «Національні інформаційні системи» договір про повну матеріальну відповідальність не укладався, тому відповідач повинен нести відповідальність у розмірі не більше середньомісячної заробітної плати. Також сторона відповідача посилається на те, що позивач без поважних на те підстав, самостійно почав відшкодовувати матеріальні збитки, шляхом зняття із відповідача премій у розмірі 100 % від посадового окладу. А при звільненні відповідача із займаної посади у ДП «Національні інформаційні системи» керівництвом підприємства видано відповідачу обхідний лист, що свідчить про те, що позивач жодних претензій до відповідача, у тому числі матеріальних - немає. На підтвердження розміру завданого автомобілю збитку також не може слугувати і наданий позивачем звіт про визначення вартості матеріального збитку, оскільки він виготовлений станом на 09.10.2016 р., тобто після спливу річного терміну з моменту настання ДТП, що, у свою чергу, говорить про те, що за період із 09.10.2015 р. по 09.10.2016 р. транспортний засіб Kia ceed, д.н. [NUMBER], міг зазнати інших ушкоджень. З огляду на викладені заперечення, відповідач та його представник просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що наказом № 271-К Державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 08 вересня 2015 року призначено [PERSON] на посаду водія автотранспортних засобів транспортного відділу, про що свідчить запис у трудовій книжці відповідача та копія наказу (а.с. 46, 96-97). Відповідно до Колективного договору № 204 від 03.08.2015 р. між Адміністрацією і Радою трудового колективу державного підприємства «Національні інформаційні системи» на 2015-2020 рр. встановлено такий час початку і закінчення бороти і перерви для харчування та відпочинку для працівників: початок роботи - 09.00, перерва 13.00-13.45, закінчення роботи: понеділок-четвер - 18.00, п'ятниця - 16.45 (а.с. 39-40). Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль [NUMBER], на праві власності належить Державному підприємству «Національні інформаційні системи» (а.с. 44). Зі змісту акта приймання-передачі транспортного засобу від 01 жовтня 2015 року вбачається, що начальником транспортного відділу Державного підприємства «Національні інформаційні системи» [PERSON] передано [PERSON] автомобіль [NUMBER]. У даному акті сторони погодили, що транспортний засіб перебуває у справному стані (а.с. 36). Відповідно до акта приймання-передачі транспортного засобу від 09.10.2015 р. [PERSON] передав начальнику транспортного відділу [PERSON] вищевказаний автомобіль [NUMBER]. В акті сторони засвідчили, що на момент приймання-передачі транспортний засіб перебував у справному стані (а.с. 37). Згідно копії довідки про ДТП, виданої відповідачу старшим інспектором ДПС з обслуговування м. Бровари та Броварського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Київській області [PERSON], 09 жовтня 2015 року о 19 год. 00 хв. на а/д Київ-Чернігів трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER]. У результаті ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження. Як вбачається із звіту про визначення вартості матеріального збитку, наданого 07.10.2016 р. СПД [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], після ДТП становить 40 073 (сорок тисяч сімдесят три) грн. 90 коп. (а.с. 5-34). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] працював у ДП «Національні інформаційні системи» на посаді водія. На той час свідок на вказаному підприємстві займав посаду начальника транспортного відділу. На час ДТП 09.10.2015 р. [PERSON] залишили на чергуванні. ДТП відбулося після робочого дня. На наступний день у відповідача за наслідками вчинення ДТП відібрали пояснення і позбавили премії. Графіки чергування на даному підприємстві не складалися, а були лише усні домовленості. Акти приймання-передачі автомобілів фактично підписувалися у кінці місяця для проведення звітності. Під час здачі автомобіля віддавалися також ключі, які зберігалися у свідка в сейфі. Свідок підтвердив, що на момент вчинення [PERSON] 09.10.2015 р. ДТП, останній виконував свої трудові обов'язки, так як чергував. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працювала із відповідачем у ДП «Національні інформаційні системи». На час скоєння відповідачем ДТП останній перебував на чергуванні. Графік чергування на підприємстві не складався, а це відбувалося в усній формі. Водіїв про чергування повідомляли заздалегідь За кожним водієм був закріплений автомобіль, чергування узгоджувалося з водіями по черзі. Взагалі, робочий день на підприємстві був нормований, однак, водії по черзі чергували після закінчення робочого часу. Для власних потреб водії автомобілями підприємства не користувалися, тому під час ДТП [PERSON] перебував при виконання своїх трудових обов'язків. Відповідно до п. 7 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як на підставу своїх заперечень відповідач зазначає, що згідно графіку чергування який щомісячно складався начальником транспортного відділу, 09.10.2015 року автомобіль, під керуванням якого сталася ДТП, було визначено як черговий. Отже, шкода підприємству завдана відповідачем під час виконання ним трудових обов'язків. Однак, такі доводи є безпідставними з огляду на наступне. Так, відповідно до п. 3.2. Колективного договору між Адміністрацією і Радою трудового колективу державного підприємства «Національні інформаційні системи» на 2015- 2020 роки, зареєстрованого УПСЗН Шевченківської РДА за № 204 від 03.08.15 р. (далі - КД- 2015), який діяв станом на 09.10.2015, для працівників Підприємства встановлюється 40 годинний робочий тиждень відповідно до чинного законодавства України. Щоденний облік виходу на роботу працівників проводиться у табелі обліку використання робочого часу працівниками Підприємства. Згідно п. 5.1. Додатку № 4 «Правила внутрішнього трудового розпорядку» КД-2015, з метою забезпечення безперебійної роботи Підприємства, за погодженням з Головою Ради трудового колективу, для окремих працівників може бути передбачений інший режим роботи, а для окремих структурних підрозділів (відділів, представництв) Підприємства (окремих, працівників цих підрозділів) може встановлюватись відмінний від загальновстановленого час початку і закінчення роботи, перерви для харчування та відпочинку. Такі працівники залучаються до роботи за графіком, що складається щомісячно відповідальними особами згідно з затвердженою формою та затверджуються генеральним директором Підприємства (на філіях - директором філії) за умови попереднього погодження з Головою Ради трудового колективу (на філіях - з представником від трудового колективу філії в Раді трудового колективу Підприємства). Отже, згідно умов КД-2015 для залучення працівника до роботи в неробочий час (у п'ятницю після 16.45. год.) адміністрації підприємства необхідно було прийняти цілу низку організаційно-розпорядчих документів. Як вбачається із показів свідків, допитаних у судовому засіданні, та пояснень самого відповідача, таких графіків на підприємстві не існувало, тому доводи відповідача про ненормований робочий день та чергування є безпідставними та недоведеними. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що оплата праці позивача на період вчинення ДТП була розрахована виходячи із ненормованого робочого дня. При цьому, покази свідків про існування чергування на підприємстві, та зокрема, чергування [PERSON] в день вчинення ДТП, суд до уваги не бере, оскільки такі обставини не можуть свідчити про ненормований робочий день, а лише про виконання якихось особистих розпоряджень чи прохань керівництва після закінчення робочого часу, що зовсім не свідчить про виконання трудових обов'язків. Також сама можливість наявності такого графіку чергування спростовується актом приймання-передачі транспортного засобу від 09.10.2015 р., за яким відповідач (в день свого чергування) передав автомобіль начальнику транспортного відділу [PERSON] У вказаному акті, в графі «виявлення дефектів при огляді», зазначено, що «Сторони засвідчують, що транспортний засіб перебуває у справному стані, відповідно до Правил дорожнього руху». Одночасно, покази свідків про підписання таких актів вкінці місяця суперечать письмовим доказам, тому розцінюються судом критично. Безпідставним є посилання відповідача на подорожній лист автотранспортного засобу від 09.10.2015 року, де зазначено, що режим роботи водія Kia ceed, д.н. [NUMBER] - [PERSON] - однозмінний, оскільки, сам термін «однозмінний» не визначає тривалість робочого дня, тому такий доказ не доводить наявність ненормованого робочого графіку. Крім того, відповідач вказує, що позивач фактично, без правових на те підстав, почав відшкодовувати завдані збитки шляхом зняття з відповідача, починаючи з серпня 2016 року премії у розмірі 100% від посадового окладу, що підтверджується розрахунковими листами в період з серпня по грудень 2016 р. Матеріалами справи встановлено, що преміювання працівників ДП «НАІС» здійснюється у відповідності до КД-2016-2, а раніше, відповідно до КД-2016-1. [PERSON] ознайомлений з розміром його посадового окладу - 4000 грн. на місяць, про що свідчить його підпис в графі «з наказом ознайомлений» в наказах № 271-к про прийняття на роботу від 08.09.2015 р. та від 19.04.2016 р. № 316-к «Про переведення [PERSON].». Згідно додатку № 5 до КД-2016-1 та додатку № 3 до КД-2016-2 місячна, квартальна та річна премії виплачуються працівникам підприємства за сумлінне і якісне виконання завдань, передбачених посадовими інструкціями, забезпечення належного рівня виконавчої та трудової дисципліни, з метою підвищення стимулюючої ролі премій у прийнятті та виконанні договірних зобов'язань, підвищення якості, зростання продуктивності праці, економії трудових і матеріальних ресурсів, а також досягнення високих кінцевих результатів праці. Премії нараховуються лише за наявності фінансової можливості Підприємства. Отже, преміювання працівників є правом підприємства, а не обов'язком, тому невиплата відповідачу премії не може свідчити про відшкодування шкоди підприємству, завданої останнім внаслідок ДТП, за рахунок премій. Необґрунтованими є посилання відповідача на те, що звіт про визначення вартості матеріального збитку від 07.10.16 р. не може бути взятий судом до уваги, оскільки транспортний засіб у період з 09.10.15 по 09.10.16 р. міг зазнати інших ушкоджень, завданих іншою особою. Так, із калькуляціїї вартості відновлювального ремонту видно, що вона здійснена згідно протоколу огляду транспортного засобу, відповідно до тих пошкоджень, яких автомобіль позивача зазнав внаслідок ДТП і підтверджується Довідкою про ДТП, складеною ст. інспектором ВДАІ з обслуговування м. Бровари та Броварського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Київській області. На спростування вказаних обставин відповідачем не надано жодних доказів. Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу та свідків, надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що відповідачем завдано позивачу шкоди внаслідок вчинення ДТП на автомобілі, який на праві власності належить позивачу, при цьому, як встановлено судом, ДТП вчинене відповідачем не при виконанні ним трудових обов'язків. Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, тому підлягають задоволенню. При цьому, підлягають відшкодуванню також витрати, здійснені позивачем на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1200 грн. Згідно із частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, та

Outcome: approved