Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що позивачка з 23 листопада 2007 року перебуває у шлюбі з [PERSON]. Під час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння мін ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Крім того просить змінити прізвище на дошлюбне. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про слухання справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 2007 року сторони зареєстрували у міському відділ реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №4333. Від подружнього життя в них народилися: син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №172634, виданого 12.11.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 7223, та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №348388, виданого 12.10.2012 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 5026. Судом встановлено, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне. Як вважає позивач, спір про право між сторонами відсутній. У відповідності до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Зі змісту\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 23 листопада 2007 року у міському відділ реєстрації актів цивільного стану, про що зроблено актовий запис №4333. На підставі викладеного та

Outcome: approved