Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги, позивач обґрунтувала наступним. Рішенням Мадиновського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання їхнього сина у розмірі 1600грн. щомісяця починаючи з 01.11.2011 року і до його повноліття. Позивачка посилається на те, що у Першому Суворовському Відділі ДВС Одеського МУЮ Одеської області на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів, але відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого в період до кінця грудня 2013 року за ним утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5200 грн., а з грудня 2013 року по час звернення до суду взагалі не сплачує аліменти,що є істотним порушенням прав та інтересів малолітньої дитини. Всього за період по 01.04.2014 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів в сумі 10000 грн., сума неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, складає 9172 грн. На підставі викладеного, позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам в сумі 10000 гривень, а також 9172 гривень неустойки за прострочення сплати аліментів. Позивач у судове засідання не прибула, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути за її відсутністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи був неодноразово сповіщений. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Отже, відповідач до суду не надав своїх заперечень, хоча судом надавався час відповідачу для надання до суду всіх доказів по справі, але своїми правами відповідач не скористався. Тому, суд вирішує справу за наявності тих документів, які долучені до матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку письмового провадження, прийшов до наступного. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки забов'язані утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ст. 194 СК України, якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувались з вини платника, аліменти повинні бути сплачені за весь минулий час. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, згідно Свідоцтва про народження [PERSON], народився [INFO]. Його батьки: [PERSON] та [PERSON].(а.с.17). У відповідності до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. (а.с.12). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання їхнього сина у розмірі 1600грн. щомісяця починаючи з 01.11.2011 року і до його повноліття.(а.с.10-11). У Першому Суворовському Відділі ДВС Одеського МУЮ на виконанні знаходиться виконавчий лист №2-1519 про стягнення з відповідача аліментів.(а.с.15). Згідно з довідкою Першого Суворовського Відділу ДВС Одеського МУЮ у відповідача станом на 01.04.2009 рік виникла заборгованість по аліментам у розмірі 10000гривень. Отже, всього за період по 01.04.2014 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів в сумі 10000 грн. Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, згідно з положеннями ст. 194 СК України, оскільки вона виникла з вини платника аліментів, у зв'язку з чим в цій частині позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, за відповідачем рахується сума неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка складає 9172 грн. Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана платити аліменти за рішенням суду, отримувач аліментів має право на отримання пені в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки. За змістом вказаної норми закону, умовою для застосування юридичної відповідальності за заборгованість зі сплати аліментів особа, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, є винна протиправна поведінка останньої. Стягнення неустойки можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов'язаної сплачувати аліменти, у тому числі у зв'язку з її ухиленням від сплати аліментів, розшуком, перебуванням за кордоном тощо. Аналогічне міститься в роз'ясненнях Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови від 15 травня 2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не провадилось стягнення. Позивач в своїх розрахунках щодо визначення пені за несвоєчасну сплату аліментів вирахував суму неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка склала 9172 грн. Оскільки відповідач своєчасно не сплатив аліменти, а тому, суд вважає за можливе стягнути пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка склала 9172 грн. На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved