Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У квітні 2017 року Заявник звернувся до суду з заявою, та з урахуванням уточнених вимог, просить визнати спадщину, що відкрилася після померлої [INFO] [PERSON], та складається з грошових коштів в сумі 2810,24 грн на банківському рахунку [NUMBER] у Державному ощадному банку України Публічного акціонерного товариства ТВБВ №10018/041 Філії - Сумське обласне управління, відумерлою. Вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] у с. Ясенок Краснопільського району Сумської області померла [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина, яка складається з грошових коштів в сумі 2810,24 грн., що знаходяться на рахунку ощадного банку. Спадкоємців за законом та за заповітом на вказане майно (вклад) у померлої не має, і спадщина залишається не прийнятою. Заявник та заінтересовані особи явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечили, повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявник уточнену заяву підтримує і просить задовольнити. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169,197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/, неявка заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у с. Ясенок Краснопільського району Сумської області померла [PERSON], постійним місцем проживання та реєстрації якої було с. Ясенок Краснопільського району Сумської області /копія ас 6, ас 10/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. За матеріалами спадкової справи № 118/2017 від 27.03.2017 є встановленим, що [PERSON] 17.01.2005 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким заповідала належну їй земельну частку (пай) у ВАТ «Грязнянський бурякорадгосп» [PERSON], остання 27.03.2017 звернулася з заявою до приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округа [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом відповідно до Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 06.02.2017, Свідоцтво про право на спадщину не видано /копія спадкової справи ас 30-33/. Згідно інформації Державного ощадного банку України Публічного акціонерного товариства ТВБВ №10018/041 Філії - Сумське обласне управління № 210 від 31.05.2017, померлій [PERSON] належить банківський вклад [NUMBER] (компенсаційний рахунок, виплата коштів по якому здійснюється відповідно до Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України), залишок рахунку на суму 2810,24 грн /ас 58/. Згідно зі статтею 1228 Цивільного кодексу України /далі - ЦК України/, право на вклад у банку входить до складу спадщини. Нормами частини другої статті 1220 ЦК України, передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. На підставі статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1272 ЦК України, передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України (тобто шести місяців) не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно до частини першої статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, тому суд дійшов висновку щодо правомірності звернення Чернеччинської сільської ради Краснопільського району Сумської області , на території якої знаходиться спадкове майно, з даним позовом. Частиною 2 вказаної статті, визначено, що заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. За приписами статті 278 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтаю 61 ЦПК України, відповідно до статті 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Після смерті [PERSON],1917 р. н., залишилося спадкове майно у вигляді грошових коштів у банківській установі, спадкоємці за законом та за заповітом на дане майно строк понад рік з моменту її смерті не встановлені, спадщина не прийнята, а у наявному заповіті відсутнє розпорядження спадкодавця на випадок своєї смерті щодо банківського вкладу. Згідно частини третьої статті 1277 ЦК України, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявлених Чернеччинською сільською радою Краснопільського району Сумської області та наявності підстав для визнання спадщини [PERSON] відумерлою та переходу її у власність територіальної громади. Згідно з частиною сьомою статті 235 ЦПК України, у справах в яких ухвалено рішення у порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, у зв'язку з чим, усі судові витрати слід залишити за учасниками процесу. На підставі викладеного,

Outcome: approved