Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, про визнання права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Перемога» с.М`якоти Ізяславського району Хмельницької області, площею 2,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті, фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступила позивач. Однак реалізувати своє право на спадщину за законом позивач не може у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ХМ № 0373992, яка перебувала у колективній власності КСП «Перемога», видано [PERSON] , вже після її смерті. Тому, просить суд визнати за нею право на спадкове майно, а саме право на вказану земельну частку (пай). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Голова Плужненської сільської ради Ізяславського району на адресу суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника та проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.08.2019, виданим повторно Острозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12 серпня 1948 року В.Радогощанською сільською радою, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ,яка після одруження змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16.02.1974, який було зареєстровано Нетішинською сільською радою депутатів трудящих. Із довідки Плужненської сільської ради Ізяславського району № 65/1 від 04.08.2019 року, вбачається, що відповідно до записів в погосподарській книзі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Фактично в розпорядження та управління спадковим майном після її смерті вступила дочка [PERSON] , яка проводила поховання та взяла спадкове майно під свою охорону. Як вбачається із повідомлення відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 09.09.2019, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) М`якотівської сільської ради КСП «Перемога», наявний запис, що гр. [PERSON] дійсно виписувався сертифікат на землю ХМ № 0373992, площа - 2,02 в умовних кадастрових гектарах, р.номер № 989, від 22.01.1998, розпорядження Ізяславської РДА № 78 від 16.04.1996, що підтверджується даним розпорядженням Ізяславської РДА та сертифікатом на право на земельну частку пай. Оригінал даного сертифікату гр. [PERSON] зберігається в архіві відділу. Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори №2160/01-16 від 15.11.2019, в нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 418/2019 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємиці першої черги за законом - дочки спадкодавці - [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на належне спадкодавці майно не видавалось. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст.ст. 529, 548 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] , позивач є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, в тому числі і на право спірної земельної частки (пай), яка залишилась після смерті матері. Однак, належним чином оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ, який засвідчує дане право був виданий на ім`я [PERSON] після її смерті. За таких обставин позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, ст. 152 ЗК України,

Outcome: approved