Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 09 жовтня 2013 року на під'їзді до м. Бровари, з вини відповідача, який керував автомобілем ВАЗ-2107, реєстраційний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений належний позивачу на праві власності автомобіль «Фольксваген Т4», реєстраційний номер [NUMBER]. На відновлювальний ремонт свого автомобіля ним витрачено 47031,98 гривень, з яких 13630,98 гривень - вартість придбаних запасних частин, а 33401 гривню сплачено ТОВ «Компанія «Автодок» за проведення ремонтних робіт. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Провідна», то остання виплатила йому страхове відшкодування в сумі 15006,80 гривень. Посилаючись на те, що страхової виплати недостатньо для повного відшкодування шкоди, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним збитки на ремонт автомобіля в сумі 32025,18 гривень (47031,98 - 15006,80 = 32025,18), 2000 гривень за надання юридичних послуг та 250 гривень за послуги нотаріуса по оформленню довіреності. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 2000 гривень, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням автомобіля, у зв'язку з чим був позбавлений можливості користуватись ним, враховуючи, що він є інвалідом ІІ групи з ураженням опорно-рухового апарату. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомивши письмово про розгляд справи в його відсутності. У письмових запереченнях позов визнав частково в частині стягнення моральної шкоди, але не більше 1000 гривень. Вважає, що розмір матеріального збитку позивачем завищено. Крім того, вважає, що підстав для стягнення з нього шкоди немає і у зв'язку з тим, що його цивільно-правова відповідальність застрахована у ПрАТ «Провідна» з лімітом відповідальності 50000 грн, що більше ніж розмір шкоди заявлений позивачем. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 09 жовтня 2013 року на під'їзді до м. Бровари сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген Т4», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду, виданої ВДАІ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем п. 16.6 Правил дорожнього руху України. Із списку запасних частин, придбаних для ремонту автомобіля «Фольксваген Т4», виданого ФОП [PERSON] вбачається, що їх вартість складає 13041 гривень. Згідно фіскального чеку ТОВ «Еліт-Україна» від 19.10.2013 року сплачено 589,98 гривень за переднє крило. Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 33401 грн, що підтверджується копією акту виконаних робіт від 06.11.2013 року, складеного ТОВ «Компанія «Автодок» та копіями квитанцій від 06 та 07 грудня 2013 року про сплату позивачем 33401 грн на користь ТОВ «Компанія «Автодок». Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Провідна», яка виплатила відповідачу страхове відшкодування у сумі 15006,80 гривень, що підтверджується копією страхового акту від 30.10.2013 року, копією листа ПрАТ «Провідна» від 31.10.2013 року, копією квитанції від 06.11.2013 року. Відповідно до статті 58 ЦПК україни, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини 2 статті 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З огляду на наведене суд вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру шкоди, необхідності проведення робіт зазначених в акті виконаних робіт та придбання запасних частин, враховуючи, що не надано належних доказів і щодо їх оплати в сумі 13401 грн. При цьому суд також бере до уваги, що ПрАТ «Провідна» визначено та виплачено розмір збитку згідно розрахунку спеціаліста в 15006,80 грн, що вбачається з страхового акту, з чим позивач погодився та отримав цю суму, враховуючи, що ліміт відповідальності за страховим полісом встановлено 50000 гривень. Крім того, позивачем не надано належних доказів і на підтвердження вини відповідача у заподіянні шкоди, оскільки довідка ДАІ не є таким доказом. У зв'язку з наведеним суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди на підставі ст. 1194 ЦК України. Суд вважає, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням автомобіля та неможливістю користуватись ним, що перешкоджало здійсненню його життєвих та робочих планів, вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, враховуючи, що він є інвалідом ІІ групи. Однак, враховуючи обсяг, глибину та тривалість душевних страждань позивача, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди - 1500 гривень, і вважає, що зазначений розмір відповідатиме. ступеню страждань позивача, яких він зазнав внаслідок ДТП. Не вбачає суд підстав і для задоволення вимог про відшкодування 2000 грн за надання юридичних послуг, виходячи з наступного. Статтею 79 ЦПК України, витрати, пов'язані з правовою допомогою віднесено до судових витрат. Плата за юридичні послуги - це договірна ціна між фізичною особою-підприємцем та фізичною особою, яку останній сплатив добровільно за власним бажанням. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» №4 191-17 від 20.12.201 1 р., у відповідності до ст. 1 цього Закону, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, вимога про компенсацію збитків в розмірі 2 000 гривень в зв'язку з сплатою за юридичні послуги є безпідставною і такою, що суперечить існуючому правилу нарахування та виплати витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги. Також суд враховує, що відповідно до довіреності від 11 лютого 2014 року [PERSON] позивачем надано повноваження свого представника, саме в такому процесуальному статусі вона брала участь у справі, і кошти за надану допомогу отримала як представник. Крім того, враховуючи, що позивачу відмовлено у задоволенні вимог про стягнення матеріальної шкоди, то і відсутні підстави для стягнення на його користь судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial