Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У жовтні 2020 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] з позовом до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування, за участі третьої особи - Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просить суд визнати позивача батьком [PERSON] , [INFO] , та внесення змін до актового запису про народження. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з жовтня 2007 року [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , вели спільне господарство, виховували та утримували сина [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] . При реєстрації народження дитини запис про батька був зроблений на підставі ч. 2 ст. 122 Сімейного Кодексу України. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 16.12.2010 року, однак, у свідоцтві про народження дитини батьком був записаний [PERSON] . Позивач зазначає, що він є батьком [PERSON] , вказує, що дуже любить свого сина, піклується про нього, повністю виконує свої обов`язки, а тому вимушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 27.10.2020 року позовна заява була залишена без руху, так як вона не відповідала вимогам ст.ст. 95, 175, 177 ЦПК України. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 09.11.2020 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 14.12.2020 року. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 11.02.2021 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 лютого 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача - Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи - Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлені належним чином, надіслали до суд заяву, в якій просили суд справу слухати за їх відсутності. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що з 20.07.2010 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.8), який 16.12.2010 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.7) [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 177. (а.с.11) З позовної заяви вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 2007 року проживали однією сім`єю, [PERSON] визнає себе батьком дитини - [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с.9) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с.10) З довідки № 321від 12.10.2020 року вбачається, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2010 року, разом з ним мешкають діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.12) Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У зв`язку з тим, що батьківство чоловіка матері дитини презюмується, він не зобов`язаний доводити своє батьківство. Тому тягар доказування свого батьківства, лежить на позивачеві. Доказом батьківства позивача можуть бути різні обставини, встановлені відповідно до ЦПК України. Суд також враховує, що відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, що оцінюється судом в сукупності з іншими доказами у справі. З висновку тесту ДНК на батьківство вбачається, що [PERSON] з ймовірністю 99,99 %, може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] . (а.с.51). В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог: визнання [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , виключиення з актового запису про його народження відомості про [PERSON] , як про батька дитини та внесення зміни до актового запису, вказавши в графі батько дані позивача.

Outcome: approved