Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У жовтні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулось до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 26 квітня 2019 року в м. Одесі по вул. Черняховського, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю відповідача, який, керуючи мопедом «Yamaha», б/н, допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz E220», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого даний автомобіль отримав механічні пошкодження, а його власнику завдано матеріальний збиток. Зазначив, що Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року відповідача[PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Вказував, що на момент ДТП автомобіль «Mercedes-Benz E220», державний номер [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за договором добровільного страхування наземного транспорту №41/19-Т/О від 24 січня 2019 року. Стверджував, що страховик звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування та на підставі рахунку №0000002163 від 03 травня 2019 року, умов договору добровільного страхування наземного транспорту №41/19-Т/О від 24 січня 2019 року, страхового акту від 16 травня 2019 року здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 49573,06 грн. Вказував, що цивільно-правова відповідальність власника мопеда «Yamaha», б/н, на час ДТП не була застрахована. Оскільки позивач повністю виконав покладені на нього обов`язки щодо виплати страхового відшкодування, посилаючись на положення ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» просило суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 49573,06 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року у даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 48-49). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2020 року було продовжено строк проведення підготовчого провадження (а.с. 61-62). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 січня 2021 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 71-72). Представник позивача, діючий за довіреністю від 22 грудня 2020 року, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання, згідно якого підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі та розглянути справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 76-77, 78). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, у встановлений судом строк відзиву на позов не надав (а.с. 59, 80, 82, 84). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п`ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» є юридичною особоюдіє на підставі Статуту, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 85-89). Встановлено, що 26 квітня 2019 року о 13 годині 57 хвилин водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом мопедом марки «Yamaha», державний номер відсутній, у м. Одеса, вул. Черняховського, 1 не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes», державний номер [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року, за якою відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 24). Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю «Mercedes-Benz E220», державний номер [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що мопед марки «Yamaha», державний номер відсутній,на час ДТП не був застрахований (а.с. 40-41). Встановлено, що на момент ДТП автомобіль Mercedes-Benz E220», державний номер [NUMBER] , був застрахований ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №41/19-Т/О від 24 січня 2019 року (а.с. 6-15). Судом встановлено, що автомобіль «Mercedes-Benz E220», державний номер [NUMBER] ,належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] (а.с. 17, 35). 26 квітня 2019 рокувласник автомобіля «Mercedes-Benz E220», державний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 19-20). Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Mercedes-Benz E220», реєстраційний номер [NUMBER] , складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість матеріального збитку, завданого власнику вищевказаного автомобіля становить 56095,43 грн. (а.с. 25-31). Вказаний звіт та розрахунок сторонами не оскаржувалися. Відповідно до рахунку №0000002163 від 03 травня 2019 року, наданого філією «Автомобільний дім Одеса» ПрАТ «Одеса-Авто», зазначено, що сума відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz E220», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 49573,06 грн.(а.с. 38-39). В зв`язку з вищезазначеним, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №41/19-Т/О від 24 січня 2019 року, розрахунку №0000002163 від 03 травня 2019 року, Страхового Акту №006.00758619-1 від 16 травня 2019 року, розрахунку суми страхового відшкодування, було сплачено потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 49573,06 грн., що підтверджується платіжним дорученням №27991714 від 17 травня 2019 року (а.с. 22, 23, 38-39, 42). Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 49573,06 грн., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа, на підставі ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, мала би до відповідача [PERSON] . Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь страхового відшкодування в порядку суброгації. Позивач вказував, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зверталося до [PERSON] , однак спроби досудового врегулювання спору закінчилися безрезультатно. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засідання відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь в порядку суброгації страхового відшкодування в розмірі 49573,06 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 2102,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягненню з відповідача (а.с. 1).

Outcome: approved