Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Автокразбанк про стягнення грошових коштів; просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 42 727, 47 грн. відповідно до договору №154475 банківського вкладу (депозиту). Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явилися, представником позивача [PERSON] було направлено до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору №154475 банківського вкладу (депозиту) (далі - Договір) [PERSON] внесла, а відповідач - Публічне акціонерне товариство «Автокразбанк» в особі керівника відділення прийняло грошові кошти у розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень на депозитний рахунок. Свої зобов'язання перед банком позивачка виконала повністю, що підтверджується квитанцією (а.с. 6). Строк повернення вкладу передбачено п. 1.1. Договору - до 10.03.2014р. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що за користуванням вкладом банк нараховує та сплачує вкладнику у валюті вкладу плату в розмірі - 19 % процентів річних. Пунктом 2.2. Договору передбачено, що проценти на суму вкладу нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу на рахунок, до дня, який передує даті повернення вкладу або дню списання суми вкладу з підстав, передбачених цим Договором або законодавством України. Станом на день подання цього позову сума нарахованих процентів становить 2 727,47 грн. Пунктом 2.4. передбачено, що Банк нараховує проценти на суму вкладу щоденно. [PERSON] зверталася до банку з вимогою повернути суму банківського вкладу (депозиту) та нарахованих відсотків, а також вказати причини не здійснення переведення грошових коштів на вказаний нею рахунок, відкритий в іншій банківській установі. Станом на день подачі позову відповіді від банківської установи не надійшло. Співробітниками банку позивачу було запропоновано відкрити поточний рахунок і здійснити переказ грошових коштів в безготівковому вигляді на рахунок, відкритий в іншому банку, щоб мати змогу отримати свій депозитний вклад. Позивач погодилась на цю пропозицію та уклала з банком Договір №14.03-2014/20112-БР від 14 березня 2014 року. У п. 1.4. Постанови Правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за № 1256/8577, вказано, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до п.1.7. Постанови Правління НБУ № 516, закріплено, що виплата процентів за вкладом (депозитом) здійснюється у строки, що обумовлені в договорі. У п.3.3 вказаної Постанови закріплено положення, відповідно до якого, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Оскільки термін дії Договору закінчився 10.03.2014р., тому саме в цей день відповідач був зобов'язаний повернути позивачу вклад (депозит) у сумі 40000 гривень та нараховані на нього проценти у сумі 2727,47 грн. У відповідності до ст.1 першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 р., кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ст. 15 Конституції України та ст.3 ЦПК України гарантується право кожній особі на захист своїх прав у судовому порядку, зокрема й прав, задекларованих у вищезазначених актах матеріального та процесуального права. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом є недопустимою. Відповідно до ст.ст. 1058, 1060 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 ЦК України: за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Відповідно до ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 Кодексу). Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне,банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року № 5 Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Outcome: approved