Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила - стягнути з Відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO]., в розмірі 7 000,00 грн. щомісячно з врахуванням індексації, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з Відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO]., в розмірі 7 000,00 грн. щомісячно за минулий час, а саме за три роки. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб між нею та Відповідачем було розірвано 21.12.2004р. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]., яка на даний момент проживає разом з Позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачкою 14.11.2007р. укладено новий шлюб, у зв'язку з чим її ім'я [PERSON] змінено на [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про зміну імені від 29.10.2015р. [PERSON] змінила ім'я на [PERSON]. Оскільки, Відповідач практично участі у будь-яких витратах на дитину, які несе Позивачка, не бере, проте може надавати матеріальну допомогу, оскільки його доходи дозволяють сплачувати аліменти на утримання дитини, Позивачка вважає за можливе просити суд про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача відповідних грошових коштів. На утримання дитини Позивачка витрачає близько 14 000,00 грн. щомісяця. За останні сім років Відповідач жодного разу не сплатив коштів на утримання дитини, хоча Позивачка неодноразово зверталась до нього з цього приводу, в зв'язку з чим слід стягнути аліменти за минулий період. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.06.2016р. позов [PERSON] задоволено частково, та стягнуто з [PERSON] на користь Позивачки аліменти на утримання дочки - [PERSON] у розмірі 7000,00 грн. щомісячно (з урахуванням індексації згідно Закону), починаючи з 12.04.2016р. і до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині позову - відмовлено (а.с.26-28). В серпні 2016 року представник Відповідача - [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.06.2016р. (а.с.33-35), яка ухвалою суду від 12.08.2016р. прийнята судом та призначена до розгляду на 06.09.2016р. (а.с.43). Ухвалою суду від 06.09.2016р. заяву представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.06.2016р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, - задоволено, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.06.2016р. у цивільній справі № 761/14936/16-ц, - скасовано, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.09.2016р. (а.с.51-52). Відповідачем подано суду пояснення-заперечення проти позову (а.с.56-58), в яких він зазначив, що він ніколи не відмовлявся приймати участь в утриманні доньки, проте не згодний з розміром аліментів, який хоче щомісячно стягувати на свою користь Позивачка. Так, Відповідач має постійну роботу (менеджер з продажу будівельних матеріалів, ТОВ «Славград ЛТД»), сталу заробітну плату, а тому не має підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Окрім того, Відповідач зобов'язаний сплачувати 1\\2 частину свого заробітку доходу на утримання: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] Відтак, з урахуванням вищевикладених обставин Відповідач вважає, що розмір аліментів повинен стягуватись з нього у частці від його заробітку (доходу), а саме - 1\\6 частка, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з дня подання позову. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду клопотання, в якому серед іншого просила розглянути справу без її участі (а.с.55). Представник Відповідача - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив частково та просив задовольнити позовні вимоги частково з урахуванням письмових пояснень-заперечень, а саме стягнути з Відповідача аліменти на утримання доньки в 1\\6 частці від заробітку Відповідача. Суд, заслухавши представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом з'ясовано, що 17 квітня 1999 року між [PERSON], [INFO]. (Відповідач) та [PERSON], [INFO] (Позивачка), у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва було зареєстровано шлюб, про що 17.04.1999р. в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 229, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.11). Після реєстрації шлюбу прізвища сторін зазначено: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. 21.12.2004р. шлюб між Позивачкою та Відповідачем було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 830 від 21.12.2004р., що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 05.05.2005р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва, серії [NUMBER] (а.с.12). 14.11.2007р. Позивачка уклала шлюб з [PERSON], [INFO]., в зв'язку з чим змінила прізвище на «Попова», що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим 14.11.2007р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів в м. Києві з Державним Центром розвитку сім'ї, серії [NUMBER] Судом встановлено, що у Позивачки та Відповідача від шлюбу є спільна дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження від 21.09.1999р., виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, в якому зазначено в графі «мати»: [PERSON], «батько» - [PERSON] (а.с.9). У подальшому [PERSON] змінила ім'я, про що 29.10.2015р. складено відповідний актовий запис № 107, та після державної реєстрації зміни імені стала - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені, виданим 29.10.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] (а.с.10). З Довідки Еколого-природничого ліцею № 116 міста Києва від 30.03.2016р. № 81 вбачається, що [PERSON] дійсно навчається у 11 класі еколого-природничого ліцею № 116 міста Києва (а.с.14). Позивачка зазначила, що витрати по утриманню дитини, які вона несе в односторонньому порядку, становлять майже 14 000,00 грн. щомісяця та складаються з: - коштів на проїзд до місця навчання - 728 грн., добровільні батьківські внески до фонду школи та фонду класу - 350 грн., книжки, зошити та канцтовари для школи - 300 грн., заняття з айкідо - 350 грн. на місяць, індивідуальні заняття із викладачами по математиці, українській мові, хімії, біології та англійській мові - 2400,00 грн. на місяць, на їжу - 2 000 грн., на одяг, взуття - 1000 грн., лікування дитини, у тому числі постійні відвідування лікарів, у яких перебуває на обліку - 800 грн., комунальні послуги - 360 грн., курси польської мови - 3000,00 грн., випускний бал - 1900 грн., спортивний табір - 350 грн., захист поясу, семінари, атестації - 270 грн. Як зазначила Позивачка, Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні спільної дитини та має нерегулярний дохід. Разом з тим, згідно Довідки ТОВ «Славград ЛТД» вих. № 27 від 05.08.2016р. встановлено, що [PERSON] працює на вказаному підприємстві в якості менеджера з продажу будівельних матеріалів, з заробітною платою згідно штатного розкладу, з 01.03.2016р. по даний час, нарахована заробітна плата складає 2400,00 грн. в місяць, утримання складають 439,20 грн. щомісячно, до сплати 1960,80 грн. (а.с.63). Судом встановлено, що 02.02.2007р. між [PERSON], [INFO]. (Відповідач) та [PERSON], [INFO].н., у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що 02.02.2007р. в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 122, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.64). Після реєстрації шлюбу прізвища сторін зазначено: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Так, з матеріалів справи вбачається, що у Відповідача та [PERSON] (до реєстрації шлюбу - «[PERSON]») від шлюбу є спільні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]., що підтверджується Свідоцтвами про народження (а.с.59-61), в яких в графі «мати» зазначено: [PERSON], «батько» - [PERSON]. Окрім того, згідно договору про участь у вихованні дітей та сплату аліментів, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 16.09.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1898 (а.с.62), згідно якого за домовленістю Батьків, встановлюється обов'язок Батька сплачувати на утримання Дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], аліменти в розмірі 1\\2 частки від усіх видів заробітку, доходу Батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого на 1 дитину відповідного віку, щомісячно (після досягнення старшою Дитиною повноліття, сплата Батьком аліментів здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України). Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника, а також стан здоров'я дитини та її необхідність в спеціальному харчуванні та постійному прийомі відповідних ліків. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Разом з тим, оскільки, як було встановлено судом, Відповідач працює в ТОВ «Славград ЛТД» та має постійний дохід, суд не вбачає законодавчої можливості для стягнення з Відповідача аліментів саме у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення Позивачки до суду є 12 квітня 2016 року, оскільки саме цим днем позовна заява була подана до поштового відділення для відправки на адресу Шевченківського районного суду м. Києва, що підтверджується штампом поштового відділення на конверті (а.с.16). Враховуючи ст. 182-183 СК України, суд, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, зокрема, матеріальний стан відповідача та наявність в останнього на утриманні трьох неповнолітніх дітей, обов'язок щодо утримання яких закріплено в Договорі про участь у вихованні дітей та сплату аліментів від 16.09.2016р., суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з Відповідача аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO]., в розмірі 1\\5 усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. Окрім того, згідно ч. 2 ст. 191 СК України визначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Проте, Позивачкою не надано доказів на підтвердження вжиття в минулому заходів щодо одержання з Відповідача аліментів на утримання спільної доньки - [PERSON], [INFO]., відтак суд не вбачає можливості для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] за минулий час, а саме за три роки. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2016 року становить 1455 гривень. Таким чином з 1 січня 2016 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 436,50 грн. При цьому суд приходить до висновку, що з'ясування питання про всі види заробітку (доходу), які отримує Відповідач, та джерела таких нарахувань має здійснюватись державним виконавцем відповідної виконавчої служби, який буде виконувати дії щодо примусового виконання рішення суду. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, суд прийшов до висновку, що в інтересах дитини позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з Відповідача аліментів на користь Позивачки на утримання [PERSON], [INFO]., у розмірі 1\\5 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2016р. та до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Відповідач зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі 551,20 грн. в дохід держави. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 180-184, 185, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial