Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка була жінкою його рідного дядька. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якокого входить земельна ділянка площею 3,41 га, розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області належна [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Рожнятівською сільською радою 17 липня 2001 року. Позивач вказує, що він є єдиним спадкоємцем майна покійної [PERSON] як спадкоємець четвертої черги, оскільки з 2004 року він проживав із [PERSON] однією сім'єю. Зазначив, що він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом йому було відмовлено в зв'язку з пропуском строку та повідомлено що він не являється спадкоємцем за законом, а заповіту спадкодавець не склала. Крім того вказав, що сімейні відносити між ним та [PERSON] виникли у 2004 році, саме тоді остання потребувала догляду та почала проживати з ним та його сімє'ю, оскільки проживала одиноко та не мала власної родини. З огляду на вищенаведене позивач просить встановити факт проживання однією сім'єю із спадкодавцем та визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини зазначені в ній. Представник Рожнятівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він є лікарем та з 2004 року до нього неодноразово звертався позивач за медичною допомогою для [PERSON], купував їй необхідні ліки. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що дійсно з 2004 року [PERSON] спільно проживала із позивачем, однією сім'єю, оскільки потребувала потребувала догляду як особа похилого віку. В них був спільний побут, кошти витрачалися на спільні потреби, а після смерті [PERSON] позивач за власний рахунок хоронив її. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 3,41 га, розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області належна [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Рожнятівською сільською радою 17 липня 2001 року . Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Рожнятівської сільської ради № 117 від 4 квітня 2016 року, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельна ділянка площею 3,41 га, розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Також в довідці № 176 від 16.05.2016 р. виданою Рожнятівською сільською радою зазначено, що до дня смерті [PERSON], [PERSON] вів за нею догляд, проживав однією сімє'ю та проводив похорони. Згідно довідки, виданої Томашпільською державною нотаріальною конторою № 160/02-31 від 22 квітня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 170/0116 від 4 травня 2016 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заведена. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу прово на спадкування зазаконом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімє'ю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, позивач просить встановити факт проживання однією сімє'ю між ним та [PERSON] Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімє'ю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], а також довідками Рожнятівської сільської ради. Метою встановлення заявленого факту є реалізація своїх прав спадкоємцем, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved