Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 09.09.2019 року на підставі наказу за № 344/4 між університетом та відповідачем було укладено договір за № 12240 про надання освітньої послуги, відповідно до якої ДВНЗ Херсонський державний аграрний університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання в вищевказаному університеті до досягнення першого ( бакалаврського) рівня вищої освіти за спеціальністю Харчові технології . Відповідно до п. 11 договору, відповідач забов`язаний внести оплату за навчання щосеместрово. Проте, оплата за навчання відповідачем не здійснювалась. У результаті чого утворився борг у розмірі 21 599,00 гривень. Наказом Міністерства освіти і науки України від 14.02.2020 року за № 210 Державний вищий навчальний заклад Херсонський державний аграрний університет перейменовано у Херсонський державний аграрно-економічний університет. Наказом від 27.08.2021 року за № 257-ст відповідача було відраховано за порушення умов договору про надання освітніх послуг. У зв`язку із його відрахуванням, фінансово-бухгалтерською службою здійснено коригування нарахованої заборгованості за останній семестр, відтак стягненню підлягає 17 118,00 грн. У зв`язку з- чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 17 118,00 гривень, 3% річних та інфляційне збільшення боргу, а також судовий збір. Ухвалою суду від 02.11.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 09.09.2019 року між Державним вищим навчальним закладом Херсонський державний аграрний університет та [PERSON] укладено договір за № 12240, предметом якого є надання освітньої послуги. Відповідно до пункту 2.1. розділу ІІ, виконавець зобов`язаний надати одержувачу освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти. Розділ ІІІ пункт 4.1. вказаного договору проголошує, що замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленим цим договором. У разі відрахування одержувача, замовник зобов`язаний сплатити вартість фактично отриману одержувачем послуг. Як вбачається з п.10,11 розділу V договору, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання, без урахування коефіцієнту інфляції, становить 24 600, 00 гривень. Замовник вносить плату щосеместрово. Відповідно до п. 20 розділу VI, за порушення строків оплати, визначених п 12-14 даного договору виконавець має право відрахувати одержувача, до початку сесії згідно затверджених графіків навчального року. Наказом за № 344/4 від 09.09.2019 року [PERSON] поновлено в число здобувачів вищої освіти першого (бакалаврського) рівня третього року першої групи заочної форми навчання освітньо-професійної програми «Гідротехнічне будівництво, водна інженерія та водні технології» факультету водного господарства, будівництва та землеустрою, зарахованого за кошти фізичних та юридичних осіб з 09.09.2019 року. Наказом за № 210 від 14.02.2020 року, перейменовано Державний вищий навчальний заклад Херсонський держаний аграрний університет у Херсонський державний аграрно-економічний університет. На адресу відповідача направлялись претензії №21 від 11.01.2021 року, №32 від 26.04.2021 року, №44 від 28.05.2021 року, №131 від 15.09.2021 року про необхідність сплати заборгованості за оплату освітньої послуги. Відповідно до розрахунку, суми нарахування за наданні послуги по навчанню, згідно договору від 09.09.2019 року № 12240 [PERSON] , здобувача вищої освіти заочної форми навчання спеціальності 194 «Гідротехнічне будівництво, водна інженерія та водні технології» факультету архітектури та будівництва, становить 17 118,00 грн. На підставі наказу за № 257-ст від 27.08.2021 року [PERSON] , здобувача вищої світи першого ( бакалаврського) рівня п`ятого року заочної форми навчання відраховано за порушення умов договору про надання освітніх послуг з 27.08.2021 року. Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України Про вищу освіту, заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Відповідно до ч. 6 ст. 73 вищезазначеного Закону, розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Договір про надання послуг навчання відноситься до договорів про надання послуг, питання про які регулюються главою 63 ЦК України . Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України , якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. За своїм змістом договір про надання послуг презюмується як оплатний. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання. Згідно зі ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Згідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 3 , 4 , 5 , 12 , 13 , 76-81 , 141 , 206 , 259 , 263-265 , 268 , 273 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved