Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться в будинку [ADDRESS] Позивач посилається на те, що будинок [ADDRESS] з моменту забудови використовувався як гуртожиток та був закріплений за ВАТ «НВП «Більшовик». На підставі Розпорядження КМДА від 06.08.2004 року № 1472 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району будинку по [ADDRESS]» будинок [ADDRESS] було передано до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва. Розпорядженням Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.12.2004 року №755 «Про прийняття будинку по [ADDRESS] та 18/20 до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва» вищевказаний будинок прийнято до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району міста Києва та закріплено на праві господарського відання за Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Солом'янського району міста Києва. Позивач також зазначає, що в даному будинку були зареєстровані працівники ВАТ «НВП «Більшовик», без надання житлової площі (ліжко-місце), в тому числі і відповідач, який у вищезазначеному будинку не проживає на даний час, що підтверджується актами від 20.02.2013 року, 23.05.2013 року та 03.10.2013 року. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, але через канцелярію суду подала клопотання, відповідно до якого позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомленний належним чином, про причини його неявки суду не відомо, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] з моменту забудови використовувався як гуртожиток та був закріплений за ВАТ «НВП «Більшовик». З матеріалів справи вбачається, що на підставі Розпорядження КМДА від 06.08.2004 року № 1472 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району будинку по [ADDRESS]» будинок [ADDRESS] було передано до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва. Розпорядженням Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.12.2004 року №755 «Про прийняття будинку по [ADDRESS] та 18/20 до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва» вищевказаний будинок прийнято до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району міста Києва та закріплено на праві господарського відання за Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Солом'янського району міста Києва. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом також встановлено, що відповідно до довідки форми № 3 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] 19.01.1990 року. Однак відповідач у вищезазначеному будинку не проживає, не маючи перешкод в користуванні житловим приміщенням, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняв, із заявами про вселення на спірну жилу площу не звертався, що підтверджується затвердженими ВСП «Індустріальний» актами, складеними 20.02.2013 року, 23.05.2013 року та 03.10.2013 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, будучи зареєстрованим в будиноку [ADDRESS], порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, в спірному жилому приміщенні не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняв. Суд враховує, що на час подання позову сплинуло встановлені законом 6 місяців , а тому з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і на час розгляду справи не проживає в ньому більше шести місяців, що відповідно до вимог ст.ст. 71,72 ЖК України дає суду підстави визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в рівних частинах у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved