Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У квітні 2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборогованість за кредитним договором № k 2U4АU0170711 від 25.09.2007 року, у розмірі 114 849,67 доларів США, що за курсом 23,28 гривень, відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.03.2015 року, складає 345 700,32 гривень та судовий збір у розмірі 3 457 гривень. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 25.09.2007 року укладено кредитний договір № К2U4АU0170711, згідно умов якого, ПАТ КБ «ПриватБанк» надано [PERSON] кредит у розмірі 23 092,88 доларів США, терміном користування до 24.09.2014 року, а [PERSON] зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленими договором. Відповідно кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: шомісяця в період сплати [PERSON] повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійномуу розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі 23 092,88 доларів США. Відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому кредитним договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договром [PERSON] станом на 24.03.2015 року має заборгованість - 14 849,67 доларів США, яка складається з: 8 809,02 долари США- заборгованість за кредитом; 1 963,99 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 014,20 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3 062,46 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № К2U4АU0170711 від 25.09.2007 року укладено договіри поруки з поручителем [PERSON], [PERSON], [PERSON], в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON], за умовами яких поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у випадку невиконання боржником [PERSON] взятих на себе зобов'язань. Відповідно до умов договору поруки, а саме п.5, ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором № К2U4АU0170711 від 25.09.2007 року. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в поному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач [PERSON] в порядку ст. 31 ЦПК України звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати договір поруки № k2U4АU01170711, укладений 25 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] припиненим. В обґрунтування заперечень проти первісного позову та підстав заявлення зустрічного позову, зазначила про те, що 25 вересня 2007 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір поруки № k2U4АU01170711, до умов якого п.1, п.16 предметом поруки є надання [PERSON] перед банком за виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № k2U4АU01170711 від 25 вересня 2007 року. 04 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору № k2U4АU01170711 від 25 вересня 2007 року, до умов якої внесено зміни в п. 7.1 договору, а саме змінено строк повернення кредиту до 30 жовтня 2016 року, а також збільшено суму кредиту з 23 092,88 доларів США до 24 943,65 доларів США, процентів за користування кредиту, а й відповідно збільшено обсяг відповідальності [PERSON], як поручителя, згідно договору поруки. Однак, згідно п. 13 договору поруки сторони погодили, що зміни та доповнення до договору поруки вносяться за згодою сторін, в письмовому вигляді шляхом укладання відповідної додаткової угоди. [PERSON] не надавала своєї згоди на укладання додаткової угоди від 04 жовтня 2012 року до кредитного договору, що підтверджується відсутністю будь-яких укладених між [PERSON] та банком змін до договору поруки, відсутність заяв, згод або інших документів, що надавала [PERSON] та які б могли підтвердити її згоду на збільшення обсягу відповідальності поручителя згідно договору поруки. Представник [PERSON] у судовому засіданні просила позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 14 849,67 доларів США, що за курсом 23,28 гривень, відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.03.2015 року складає 345 700,32 гривень за кредитним договором № k2U4АU01170711, укладений 25 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк та [PERSON] відмовити та задовольнити зустрічний позов про визнати договору поруку № k2U4АU01170711, укладений 25 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] припиненим. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. В порядку ст. 31 ЦПК України звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати договір поруки № k2U4АU01170711, укладений 25 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] припиненим. В обґрунтування заперечень проти первісного позову та підстав заявлення зустрічного позову, зазначила про те, що 25 вересня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № k2U4АU01170711, до умов якого банк зобовязується надати [PERSON] кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахувати на рахунок зазначений в п. 7.2 цього договору. Відповідно до п.7.1 Особливих умов (договору) банк зобовязується надати [PERSON] кредитні кошти на строк з «25» вересня 2007 року по «24» вересня 2014 року включно,у вигляді поновлювальної кредитної лінії у розмірі 23 092,88 доларів США. З метою виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], 25.07.2007 року укладено договір поруки № k2U4АU01170711, п. 1 предметом цого договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позивальником зобовязань за кредитним договором укладеним між банком та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості, відсотки за дострокове погашенян кредиту за цим договором, зазначені у п. 16 договору поруки. 04 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору № k2U4АU01170711 від 25 вересня 2007 року, до умов якої внесено зміни в п. 7.1 договору, а саме змінено строк повернення кредиту до 30 жовтня 2016 року, а також збільшено суму кредиту з 23 092,88 доларів США до 24 943,65 доларів США, процентів за користування кредитом, а й відповідно збільшено обсяг відповідальності [PERSON], як поручителя, згідно договору поруки та є підставою для відмови у задоволені первісної позовної заяви в частині стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 14 849,67 доларів США та задоволення зустрічної позовної про визнання поруки припиненою. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. В порядку ст. 31 ЦПК України звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив визнати договір поруки № k2U4АU01170711/1, укладений 04 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] припиненим. В обгрунтування зустрічних позовних вимог позивачами за зустрічним позовом зазначено про те, що 25 вересня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № k2U4АU01170711. Згідно п. 1 даного кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом видачі готів через кассу чи/або перерахувати на рахунок зазначений в п. 7.2 цього договору. Відповідно до п. 7 Особливих умов (договору) банк зобовязується надати «Позичальникові» кредитні кошти на строк з «25» вересня 2007 року по «24» вересня 2014 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 23 092, 88 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 4 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки № k2U4АU01170711/1. 04 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору № k2U4АU01170711 від 25 вересня 2007 року, до умов якої внесено зміни в п. 7.1 договору, а саме змінено строк повернення кредиту до 30 жовтня 2016 року, а також суму кредиту з 23 092,88 доларів США до 24 943,65 доларів США, процентів за користування кредитом. У зв'язку з чим [PERSON] звернувся з зустрічною позовною заявою про припинення договору поруки. В обгрунтування заперечень зазначає про те, що про заборгованість [PERSON] за кредитним договором дізнався лише у червні 2015 року, отримавши позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] На його адресу не направлялось жодних листів, повідомлень, телеграмм, вимог, позовів від ПАТ КБ «ПриватБанк» стосовно виникнення заборгованості не отримував. Однак відповідно до п. 5 договору поруки у випадку не виконання боржником зобовязань за кредитним договором п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов'язання, чого ПАТ КБ «ПриватБанк» виконано не було. Суд дослідивши надані докази, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшов до наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 25 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № k2U4АU0170711, на підставі якого позивачем надано [PERSON] строком з 25 вересня 2007 року до 24 вересня 2014 року , у вигляді не поновлювальної лінії кредитні кошти у розмірі 23 092,88 доларів США на купівлю автомобіля ЗАТ «ЗАЗ» код 25480917, рахунок № [NUMBER] Запорожського ФАБ «Брокбізнесбанк», МФО 373524: - сплата страхових платежів за договором особистого страхування № k2U4АU0170711 від 25.09.2007 року у момент оформлення кредиту у сумі 160,32 долара США шляхом перерахування на поточний рахунок страхової компанії «Інгосстрах» № [NUMBER] в «ПриватБанк», та у розмірі 6 733, 44 долари США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору; -сплата за реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі 6,80 доларів США на поточний рахунок ДП «Інформаційний центр» МЮУ -зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмір 0,76% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% у момент надання кредиту від суми коштів, перерахованих у кредит коштів при оформленні готівкою, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п. 6.2. даного договору. Відповідно до умов договору, періодом сплати зазначено період з «25» по «30» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагород , що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 315,97 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту,відсоткам, винагороди. Для виконання даного договору банк відкриває позичальникові: рахунок 29092052637332 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсотків, вина нагороди та інших платежам. При кредитуванні нових та б/в автомобілів, позичальник доручає, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти: в сумі 80 160,00 гривень на поточний рахунок автосолону ЗАТ «ЗАЗ», код 25480917, рахунок № [NUMBER] Запорожського ФАБ «Брокбізнес», МФО 373254; комісію банку в сумі 160,32 долари США на рахунок № [NUMBER] в ПриватБанк, МФО 305299, на сплату за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі 34 гривень на поточний рахунок ДП «Інформаційний центр «МЮУ, рахунок № [NUMBER] в ПриватБанку, позичальник доручає Банку проводити погашення заборгованості по даному кредитному договору в передбачені даним договором строки за розрахунок коштів, розміщених на рахунку. Кредит надається в обмін на зобов'язнання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. Забезпечення виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає автомобіль Chevrolet модель Lacetti; рік випуску: 2007; тип легковий седан: номер кузова (шасі): [NUMBER]; реєстраційний номер [NUMBER], а також всі види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані Банку з метою забезпечення зобов'язань за даним Договором. Відповідно до п. 7.4. згідно ст.. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1., 2.2.4, 2.3.3 договору кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до п.7.5. при достроковому ( як повному, так і частковому) погашенні кредиту позичальник додатково сплачує банку за користування кредитом 0,00 % від суми кредиту, що погашається достроково. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Позивач у своєму позові просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі - 14 849,67 доларів США, яка складається з: 8 809,02 долари США- заборгованість за кредитом; 1 963,99 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 014,20 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3 062,46 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою / штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як зазначено в ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Таким чином, справедливим є застосування положення ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» відповідно до якої розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № k2U4АU01170711 від 25.09.2007 р. між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки № k2U4АU01170711 від 25.09.2007 р., між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № k2U4АU01170711від 25 липня 2007 р., між Банком [PERSON] укладено договір поруки № k2U4АU01170711/1 від 04.10.2012 року. Відповідно до п. 1, п. 16 предметом договору поруки є надання поруки [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, а саме: -повернення кредиту, наданого у вигляді не поновлювальної кредитної лінії в сумі230 92,88 доларі США в строк з 25 вересня 2007 року по 24 вересня 2014 року; -сплата за користування кредитом відсотків у розмірі 0,76% за місяць у період сплати з «25» по «30» число кожного місяця; -щомісячне перерахування в період сплати коштів (щомісячний платіж) [PERSON] у сумі 315,97 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотками, винагороди, комісії; - сплата винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,0% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,31% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, відповідно до умов та строків передбачених кредитним договором; - сплати пені у розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості, але не менше1,0 гривень за кожен день. 04.10.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено додаткова угода до кредитного договору. Відповідно до додаткової угоди були внесені зміни в п.7.1 Договору на даний пункт був викладений у новій редакції, а саме: «7.1. Банк зобов'язується надати «Позичальникові» кредитні кошти на строк з 25.09.2007 року до 30.10.2016 року включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 24 943,65 доларів США на купівлю авто у розмірі 16 032 доларів США та у розмірі 8 584,21 доларів США на сплату одноразових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п.2.13., 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,76% на місяць на суму виданого кредиту на придбання авто, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору. Періоди сплати вважати з «25» по «30» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в 299,79 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Графік погашення заборгованості викладений в новій редакції, який є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди. Підписання цієї додаткової угоди не є рішенням банку про анулювання заборгованості Позичальника». Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без угоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. В той же час ніяких додаткових угод до договорів поруки між банком та поручителем [PERSON] підписано не було. Підставою для припинення із зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну є не будь-яка зміна умов основного зобов'язання, а лише така, внаслідок якої обсяг відповідальності поручителя збільшується. Відповідно до позиції Верховного суду України, висловленою у постанові у справі № 6-20 цс11 від 21 травня 2012 р., збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовим и коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки. Тобто під змінами основного зобов'язання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови і обставини, що тягнуть або можуть потягти за собою негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладанні договору поруки, погіршення його майнового становища. Особливістю припинення поруки з підстав зміни зобов'язання без згоди поручителя є те, що поручитель у разі зміни зобов'язання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обов'язок за договором поруки повністю припинився - перестає існувати. Отже, укладання додаткової угоди від 04 жовтня 2012 року до кредитного договору призвело до збільшення строків повернення кредиту до 30 жовтня 2016 року (першочергово було - 24 вересня 2015 року), а також суми кредиту з 23 092,888 доларів США до 24 943,65 доларів США, процентів за користування кредиту, відповідно був збільшений обсяг відповідальності [PERSON] як поручителя, згідно договору поруки. Відповідно до п. 13 договору поруки сторони погодили, що зміни та доповнення до договору поруки вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді шляхом укладання відповідної додаткової угоди. [PERSON] не надала своєї згоди на укладання додаткової угоди від 04 жовтня 2012 року до кредитного договору, що підтверджується відсутністю будь-яких укладених між [PERSON] та банком змін до договору поруки, відсутністю заяв, згод або інших документів, що надавала [PERSON] та які б могли підтвердити її згоду на збільшення обсягу відповідальності поручителя згідно договору поруки. 25 вересня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № k2U4АU01170711, згідно п. 1 даного договору банк зобов'язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахувати на рахунок зазначений в п. 7.2 цього договору. Відповідно до п. 7.1 Особливих умов (договору) банк зобов'язуєть надати «позичальникові» кредитні кошти на строк з «25» вересня 2007 року по «24» вересня 2014 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 23 092,88 доларів США на наступні цілі: -купівлі автомобіля у сумі 16 032,00 доларів США шляхом перерахування на поточний рахунок автосалона ЗАТ «ЗАЗ», код 25480917, рахунок № [NUMBER] Запорожського ФАБ «Брокбізнесбанк», МФО 373524; - сплата страхових платежів за договором особистого страхування від 25.09.2007 року у момент оформлення кредиту у сумі 160,32 доларів США шляхом перерахування на поточний рахунок страхової компанії «Інгострах» [NUMBER] в ПАТ КБ «ПриватБанк»; -та у розмірі 6 733,44 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору; - сплата за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі 6,80 доларів США на поточний рахунок ДП «Інформаційний центр» МЮУ. Зі сплатою за користування кредитом: -відсотків у розмірі 0,76 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом; - винагороди за надання фінансових інструментів у розмірі 1% у момент надання кредиту від суми коштів, перерахованих на автосалон/виданих готівкою; - та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,31% щомісяця в період сплати н суми наданих у кредит коштів при оформленні кредиту; -відсотків за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.1.1 даного договору; - та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного договору. Відповідно до умов договору, періодом сплати зазначено період з «25» по «30» число кожного місяця. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 315,97 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» Та [PERSON] укладено договір поруки № k2U4АU01170711, згідно якого п. 1 предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором укладеним між банко та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості, відсотків за дострокове погашення кредиту за цим договором, зазначені у п. 16 договору поруки № k2U4АU01170711. Однак, згідно п. 13 договору поруки сторони погодили, що зміни та доповнення до договору поруки вносяться за згодою сторін, в письмовому вигляді шляхом укладання відповідної додаткової угоди. [PERSON] не надавала своєї згоди на укладання додаткової угоди від 04 жовтня 2012 року до кредитного договору, що підтверджується відсутністю будь-яких укладених між [PERSON] та банком змін до договору поруки, відсутність заяв, згод або інших документів, що надавала [PERSON]. та які б могли підтвердити її згоду на збільшення обсягу відповідальності поручителя згідно договору поруки. Так, згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Така позиція викладена у п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 30 березня 2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Таким чином, укладаючи додаткову угоду № 1 до кредитного договору № К2U4АU0170711 від 25.09.2007 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], змінено умови кредитного договору та збільшено строк повернення кредиту до 30 жовтня 2016 року. У зв'язку з даними обставинами збільшилась й сума кредиту з 23 092,88 доларі США до 24 943,65 доларів США, процентів за користування кредитом, що підтверджується графіком погашення доданого до додаткової угоди. Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатись як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Таким чином, було змінено дату погашення по кредиту, що безумовно вплинуло на зміну; розміру відсотків за кредитним договором. В той же час, повідомлень про зміну умов кредитного договору поручителі не отримували, а отже зустрічні позови про визнання поруки такою, що припинила свою дію підлягає задоволенню. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 24 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 29.01.2014 року №6-155цс13 та від 24.09.2014 року №6-106цс14, які відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для врахування). У строк, встановлений у кредитному договорі та у вимозі банку, [PERSON] не сплатив прострочену заборгованість за кредитом, що підтверджується випискою за кредитним рахунком позичальника (а.с.4-7). За своєю правовою природою строк, визначений ч.4 ст.559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим) і його закінчення є підставою для припинення поруки. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, тому і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються (презумпція припинення поруки). У правових висновках Верховний Суд України вказує, що звернення до суду з позовом про визнання поруки припиненою не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору (постанови від 05.12.2012 року №6-147цс12, від 18.10.2013 року №6-107цс13). Таким чином, права [PERSON] та [PERSON] підлягають захисту шляхом визнання їх права на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення зустрічних позовних вимоги [PERSON] та [PERSON],та визнання договору поруки № k2U4АU01170711, укладений 25 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], та договору поруки № k2U4АU01170711, укладеного 25 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] - припиненими. Разом з тим не підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON] про визнання договору поруки № k2U4АU01170711/1 укладений 04.10.2012 року припиненим, з наступних підстав. Так, обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначає про те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору № k2U4АU01170711 від 25.09.2007 року. Відповідно до якої сторони дійшли згоди внести зміни до вищевказаного кредитного договору від 25.09.2017 року, виклавши пункт 7.1. договору в наступній редакції: -банк зобов'язується надати «Позичальнику» кредитні кошти на строк з 25.09.2007 року до 30.10.2016 року включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 24 943,65 доларів США на купівлю авто у розмірі 16 032,00 та у розмірі 8584,21 доларів США та у розмірі 8584,21 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та порядку передбаченому п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,76 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,31% від суми виданого кредиту на придбання житла, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору. Відповідно до умов договору, періодом сплати зазначено «25» по «30» число кожного місяця Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: -щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 299,79 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором , що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Додаток графік погашення кредиту викласти в новій редакції, який є невід'ємною частиною додаткової угоди. Як встановлено судом, станом на 24.03.2015 року утворилась заборгованість за кредитом у сумі 14 849,67 доларів США, яка складається з 8 809,02 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 963,99 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1 014,20 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3 062,46 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений момент пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явити позов поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У відповідності до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20.02.2013 № 6-172цс12, яка є обов'язковою для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. З Висновків Верховного Суду України від 01.07.2014 року, що викладені в рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України за І півріччя 2014 року вбачається, що закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору. Отже, на зміну умов основного договору, внаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-160 цс 13). Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст.ст. 3, 12- 15, 20 ЦК, ст.ст. 3- 5, 11, 15, 31 ЦПК України). Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Аналізуючи зібрані докази , суд приходить до висновку, що зобов'язання поруки за договором поруки від 04 жовтня 2012 року не припинилося , тому зустрічний позов не підлягає задоволенню. Відповідно ст. 611ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в справі пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial