Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У квітні 2015 року Бердянський міжрайонний прокурор Запорізької області звернувся до суду в інтересах держави до Бердянської міської ради Запорізької області, [PERSON], реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, третя особа Державна інспекція сільського господарства у Запорізькій області, в якому просив визнати незаконним та скасувати пункт 18 рішення Бердянської міської ради Запорізької області від 31.05.2013 року №33 «Про передачу в оренду земельних ділянок» та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції №2655300 від 26.09.2013 року про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER]. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що прокурорською перевіркою встановлено, що Бердянською міською радою при прийнятті п.18 рішення від 31.05.2013 року №33 було грубо порушено вимоги ст.ст. 12,79, 79-1, 122 ЗК України, ст.50 Закону України «Про землеустрій» та ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Так оскаржуваним пунктом затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON], залишивши у власність земельну ділянку площею 0,1094 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] для розміщення та обслуговування готелю, Державний акт на право власності на земельну ділянку від 26.05.2009 року, реєстраційний номер 040926501054, визнано таким, що втратив чинність. Цим рішенням затверджено документацію на нову земельну ділянку. За вказаною адресою право власності на земельну ділянку площею 0,1094 га належало [PERSON], ділянці був присвоєний кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] та відомостями з Державного земельного кадастру від 02.02.2015 року. Після затвердження оскаржуваним рішенням документації із землеустрою межі зазначеної земельної ділянки було змінено і, як наслідок, новосформованій земельній ділянці присвоєно інший кадастровий номер [NUMBER]. Однак, в порушення вимог ст.ст.79, 79-1 ЗК України, ст.50 Закону України «Про землеустрій», проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не розроблявся. Крім того, в порушення ч.1 ст.122 ЗК України, у даному випадку фактично була передана земельна ділянка не із земель комунальної власності, а та, яка частково перебувала у комунальній власності та у приватній власності [PERSON] Аналогічні порушення були встановлені Держсільгоспінспекцією у Запорізькій області під час перевірки земельного законодавства (акт перевірки від 29.11.2013 року ). Таким чином, оскаржуваним пунктом рішення Бердянської міської ради, за відсутності проекту відведення, сформовано нову земельну ділянку та фактично передано її у власність [PERSON] Крім цього, Бердянська міська рада не мала повноважень в оскаржуваному рішенні визнавати таким, що втратив чинність Державний акт на право власності на земельну ділянку без вирішення питання щодо скасування рішення ради, на підставі якого він видавався. Зважаючи на наведені порушення вимог законодавства, також підлягає скасуванню рішення державного реєстратора реєстраційної служби Бердянського МРУЮ №6254460 від 26.09.2013 року про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Окрім цього вказана реєстрація права власності повинна бути скасована ще й тому, що в якості підстави вказано державний акт [NUMBER] від 26.05.2009р., а у п.18 рішення вказано, що він втратив чинність. Також цим актом посвідчувалося право власності іншої особи - [PERSON] та на іншу земельну ділянку, з іншим кадастровим номером [NUMBER]. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, яким є Держсільгоспінспекція України. Разом з тим вказаним Законом не передбачено повноважень щодо звернення центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, до суду про визнання незаконними рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження землею, визнання недійсними правочинів щодо відчуження чи передачі у користування земельних ділянок державної та комунальної власності, а також їх повернення з чужого незаконного володіння. Не передбачено таких повноважень і Положенням про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №459/2011. Тому прокурор, відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України, звертається до суду в інтересах держави та самостійно визначає у позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту. Оскаржуваним рішенням порушено інтереси держави, бо земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. У судовому засіданні прокурор Святенький М.Г. підтримав позов із зазначених у ньому підстав, доповів по його суті та просив задовольнити. Представник відповідача - Бердянської міської ради Запорізької області за довіреністю [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, оголосивши письмові заперечення, в яких послалася на те, що підставою для винесення рішення №33 від 31.05.2013 року, зокрема п.18, була заява від 22.03.2013 року, договір дарування земельної ділянки від 21.03.2012 року, р.№419 та договір дарування нежитлової будівлі від 16.12.2011року , р.№3150. Статтею 79 ЗК України дано визначення земельної ділянки як об'єкту права власності - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Як вбачається з матеріалів, наданих позивачем до свого позову, площі зазначених земельних ділянок, їх місцезнаходження не змінені, тому, відповідно, нових земельних ділянок в розумінні ст.79 ЗК України спірним рішенням не створено. Крім цього, ст. 79-1 ЗК України визначено вичерпний перелік випадків формування земельних ділянок. Однак відповідач по справі [PERSON] отримав земельну ділянку у власність на підставі договору дарування, тобто на момент прийняття спірного рішення земельна ділянка вже була сформована та перебувала у приватній власності. Тобто, законодавець визначає, що надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в державному земельному кадастрі, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно без зімни її меж та цільового призначення, здійснюється без складання документації із землеустрою. Оскаржуване рішення приймалося у тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок як земельної ділянки, призначеної для розміщення і обслуговування готелю, так і створення озеленення території загального користування в натурі. За повідомленням Управління Держземагентства у Бердянському районі Запорізької області межі спірної земельної ділянки відкореговані, нова земельна ділянка не формувалася. Державний земельний кадастр України наразі наповнюється інформацією, вирішує багато технологічних завдань і тому на Публічній кадастровій карті України можливі помилки та деякі невідповідності. Ідентифікація земельної ділянки двома кадастровими номерами на Публічній кадастровій карті сталася через недосконалість наявного програмного забезпечення в результаті допущеної розробниками помилки. Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Користувачем суміжної земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] є [PERSON], який одночасно звернувся до Бердянської міської ради з відповідною заявою з метою впорядкування меж земельної ділянки. Тому просила відмовити у задоволенні позову. Представник іншого відповідача- [PERSON]. за довіреністю [PERSON] також заперечував проти задоволення позову, підтримав позицію представника Бердянської міської ради, а крім цього послався на те, що прокурором пропущено 15-денний строк звернення до суду після відхилення подання, визначений ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Бердянський міжрайонний прокурор спочатку звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду, проте провадження по справі було закрито. Тому просив застосувати позовну давність. Представник реєстраційної служби Бердянського МРУЮ в судове засідання не з'явився, надіслав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову, справу розглянути за його відсутності. Представник третьої особи про розгляд справи повідомлений належним чином, в клопотанні від 27.05.2015 року також просив розглянути справу без представника інспекції. Заслухавши прокурора, представників відповідачів, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи з свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, відповідно до пункту 18 рішення Бердянської міської ради Запорізької області тридцять восьмої сесії VI скликання «Про передачу в оренду земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON], залишивши у власності земельну ділянку площею 0,1094 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] для розміщення та обслуговування готелю, Державний акт на право власності на земельну ділянку від 26.05.2009 року, реєстраційний номер 040926501054, вважати таким, що втратив чинність. Підставою для прийняття оскаржуваного рішення зазначені: заява від 22.03.2013 року №1110, договір дарування земельної ділянки від 21.03.2012 року, реєстраційний №419 та договір дарування нежитлової будівлі від 16.12.2011року, реєстраційний №3150. Як вбачається з договору дарування земельної ділянки від 21.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Шевченко Т.В. за реєстровим №419, [PERSON] за цим договором набув у власність земельну ділянку площею 0,1094 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої для розміщення та обслуговування готелю. Зазначена земельна ділянка належить дарувальнику на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 26.05.2009 року. Відповідно до договору дарування нежитлової будівлі від 16.12.2011 року, реєстровий номер 3150, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Шевченко Т.В., дарувальник [PERSON] передав у власність безоплатно, а обдарований [PERSON] прийняв у власність як дарунок нежитлову будівлю, що знаходиться по [ADDRESS]. Предмет договору розташований на земельній ділянці розміром 1094 кв.м., кадастровий номер [NUMBER]., що підтверджується копіями вказаних договорів, копією витягу про державну реєстрацію прав. Згідно наданого прокурором Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.02.2015 року у Державному земельному кадастрі земельна ділянка по [ADDRESS], вид використання для розміщення і обслуговування готелю, площею 0,1094 га вже зареєстрована під іншим кадастровим номером, а саме: [NUMBER]. Державна реєстрація земельної ділянки була здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 13.09.2013, виконана ТОВ «Сервіор». На думку прокурора, прийнятим рішенням Бердянська міська рада, в порушення вимог земельного законодавства, за відсутності проекту відведення, сформувала нову земельну ділянку і передала у власність відповідача [PERSON], до того ж прийняла рішення щодо земельної ділянки, яка перебувала у приватній власності. Відповідно до ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно ч.1,2 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж і внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Відповідно до ч.4 цієї статті земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру. Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виконаної ТОВ «Сервіор» за замовленням [PERSON] щодо земельної ділянки по [ADDRESS] для розміщення та обслуговування готелю, завданням були роботи з установлення (відновлення) меж земельної ділянки, складання кадастрового плану, виготовлення технічної документації, уведення земельно-кадастрової інформації на магнітні носії. Згідно листа Управління Держземагентства у Бердянському району Запорізької області №3043/01-23 від 23.09.2014р., управління надало роз'яснення щодо наявності на Публічній кадастровій карті України подвійного кадастрового номеру земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS]: номер [NUMBER], тип власності :приватна, цільове призначення: для будівництва готелю, площа 0,1095га, та кадастровий номер [NUMBER], тип власності: приватна, цільове призначення: В.03.08, площа 0,1094 га. В цьому листі вказано, що межі зазначеної земельної ділянки відкореговані, усунено наявне некоректне розміщення земельної ділянки на карті в електронному вигляді, а саме накладення меж земельних ділянок. При цьому, нова земельна ділянка не формувалася. Ідентифікація земельної ділянки двома кадастровими номерами на Публічній кадастровій карті сталася через недосконалість наявного програмного забезпечення в результаті допущеної її розробниками помилки. Земельній ділянці по [ADDRESS], площею 0,1094 га, присвоєно індексний кадастровий номер [NUMBER], інший кадастровий номер [NUMBER] до уваги не брати. Так, дійсно, відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», який набрав чинності з 01.01.2013 року, кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Згідно з п.і) ч.1 ст.25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Види документації із землеустрою є: … і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Статтею 30 цього Закону визначено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом. Вимоги щодо технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначені ст.55 вказаного Закону. Як з'ясовано в ході розгляду справи та підтверджено письмовими доказами, з метою впорядкування меж земельних ділянок через накладання меж земельних ділянок одна на одну, розташованих за адресою: [ADDRESS] площею 0,1094 га, кадастровий номер [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 21.03.2013 року, та сусідньої земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], площею 0,1575 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться у користування [PERSON] на умовах оренди, для створення озеленення території загального користування, ТОВ «Сервіор» було розроблено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка і була затверджена рішенням Бердянської міської ради №33 від 31.05.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки до Державного земельного кадастру вносяться, в тому числі, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України. Пунктом 4 розділу VII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачені певні випадки усунення виявлених помилок після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру, наприклад, у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Що фактично і було зроблено у даному випадку. Однак під час внесення інформації до Державного земельного кадастру на Публічній кадастровій карті земельна ділянка, що належить відповідачу [PERSON], була позначена іншим кадастровим номером [NUMBER], втім це ніяким чином не свідчить про те, що була сформована нова земельна ділянка та виділена відповідачу з порушенням положень ст.122 ЗК України, як вважає прокурор, оскільки ділянка вже була сформована, належала на праві приватної власності, її площа, місце розташування, цільове призначення не змінювалися, відповідно, нової земельної ділянки в розумінні ст.ст.79, 79-1 ЗК України, не було створено. Тому, на переконання суду, висновки прокурора є помилковими, а норми законодавства, на які він посилається в обґрунтування позову, не застосовуються до даних правовідносин. Можливо, на думку суду, така помилка (присвоєння подвійного кадастрового номеру) сталася через те, що, як видно з долученої до позову самим прокурором копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.9), під кадастровим номером [NUMBER] позначено земельну ділянку, адреса якої вказана зовсім інша: [ADDRESS] (та без зазначення поштового номеру ділянки), замість адреси [ADDRESS] , а також неправильно зазначена серія державного акту на право власності на земельну ділянку, а саме: [NUMBER], замість [NUMBER]. Управління Держземагентства у Бердянському районі Запорізької області пояснює наявність помилок та невідповідностей на Публічній кадастровій карті України через недосконалість програмного забезпечення. Враховуючи, що технічною документацією щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначено місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплені межовими знаками, в результаті чого кадастровий план земельної ділянки як додаток до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не співпадає з планом меж земельної ділянки у Державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER], який видавався ще попередньому власнику земельної ділянки, то Бердянська міська рада при затвердженні технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) правомірно в рішенні зазначила про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку від 26.05.2009 року, вважати таким, що втратив чинність. Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що підстави, на які посилався прокурор в обґрунтування позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування п.18 рішення Бердянської міської ради №33 від 31.05.2015 року, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Оскільки інша позовна вимога є похідною від першої, тому, відповідно, відсутні підстави для її задоволення також. Враховуючи, що на час звернення до суду прокуратура була звільнена від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed