Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної шкоди та відшкодування завданої моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2013 року та червні 2014 року між сторонами було укладено договори банківських вкладів, за умовами яких позивачем в банку було розміщено банківські вклади на суму 2947 доларів США та 6500 доларів США відповідно. У грудні 2014 року позивач звернувся до банку з вимогою про дострокове повернення вкладів, грошові кошти були перераховані на вкладний рахунок позивача, однак через встановлені банком ліміти використання коштів позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатися власними коштами, не може зняти кошти з рахунку, розрахуватися карткою у торгівельній мережі. Станом на 07 квітня 2015 року сума коштів, які перебувають на рахунку та якими позивач позбавлений можливості користуватися, становить 8029,26 доларів США. За таких обставин, позивач просить визнати неправомірними дії відповідача щодо встановлення обмеження на використання [PERSON] коштів на рахунку, зобов'язати відповідача виплатити на користь позивача три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 24 грудня 2014 року по 07 квітня 2015 року, виплатити на користь позивача пеню у розмірі 25051,29 доларів США за період з 24 грудня 2014 року по 07 квітня 2015 року, та 10000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. 20 червня 2013 року між ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» та [PERSON] укладено договір про відкриття поточного рахунку та обслуговування спеціального платіжного засобу № 51-в-21/34, за умовами якого банк відкрив клієнту поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціального платіжного засобу у вигляді платіжної картки, [NUMBER], в валюті - доларах США. За умовами п.п. 3.1-3.4, 3.13 договору картрахунок клієнта обслуговується в режимі функціонування поточного рахунку. Кошти з картрахунку використовуються для розрахунків по операціях з платіжною карткою. Операції на картрахунку клієнта виконуються в межах витратного ліміту по картрахунку згідно з фінансовими умовами його обслуговування, передбаченими тарифами (тарифний пакет - Стандарт «Депозитний» (USD). Витратний ліміт по картрахунку визначається як сума залишку коштів на картрахунку. Відповідно до п. 8.2.1 договору банк несе відповідальність за своєчасне і належне виконання умов цього договору. У додатку № 2 до договору зазначені Правила користування спеціальними платіжними засобами ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива», відповідно до яких максимальний загальний ліміт витрат по поточному рахунку протягом доби встановлений у сумі 10000 грн. Договір про відкриття поточного рахунку та його обслуговування укладений між сторонами у письмовій формі та підписаний сторонами. У відповідності до положень ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно з ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Положеннями статті 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Як убачається з матеріалів справи, між сторонами виникли договірні відносини на підставі укладеного договору банківського рахунку. Станом на 07 квітня 2015 року залишок коштів на банківському рахунку позивача становить 8054,05 доларів США. Позивач позбавлений можливості вільно на власний розсуд в межах договірних умов користуватися вказаними коштами, що підтверджується квитанціями різних банківських установ про відмову у проведенні транзакції у зв'язку з перевищенням ліміту зняття грошей. (а.с. 15-16) Відтак, суд доходить висновку, що дії відповідача, пов'язані із встановленням ліміту на використання коштів, які перебувають на банківському рахунку позивача, є протиправними. За приписами ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до банку із заявою про видачу на його користь 24 грудня 2014 року коштів у сумі 6500 доларів США, які перебували на депозитному рахунку. Такі грошові кошти були зараховані відповідачем на банківський рахунок позивача, однак доступ до такого рахунку був обмежений. Отже, загальний розмір трьох процентів річних, нарахований за період з 24 грудня 2014 року по 07 квітня 2015 року, становить 55,56 доларів США, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3 % вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі 3 % загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір, порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. Зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача, однак в останньому випадку відповідач, що звертається з клопотанням, повинен довести наявність підстав для зменшення неустойки (ч. 3 ст. 551 ЦК України). Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за період з 24 грудня 2014 року по 07 квітня 2015 року у загальній сумі 25051,29 доларів США. Приймаючи до уваги, що розрахований позивачем розмір пені є занадто високим, порівняно з його збитками, суд вважає за доцільне зменшити розмір пені до 1000 доларів США. Згідно з п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Розмір коштів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1055,56 доларів США, що станом на дату ухвалення рішення за курсом НБУ складає 22504,53 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки умовами договору, укладеного між сторонами, відшкодування моральної шкоди не передбачено, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує визнати неправомірними дії відповідача, пов'язані з встановленням обмеження позивачу на розпорядження грошовими коштами, які перебувають на поточному рахунку [NUMBER], відкритому на підставі договору про відкриття поточного рахунку та обслуговування спеціального платіжного засобу № 51-в-21/34 від 20 червня 2013 року, та стягнути з позивача на користь відповідача три проценти річних у сумі 55,56 доларів США, пеню у сумі 1000 доларів США. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 487,20 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial