Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] представник за довідерінстю [PERSON] та [PERSON], звернувся з позовом до ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» смт. Томашпіль про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 вересня 2006 року [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс Зелена долина уклали договір оренди землі № 236 строком на 10 років згідно з яким орендодавець передав в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Вилянської сільської ради, загальною площею 2,1097 га. На виконання умов договору оренди земельна ділянка була передана позивачем у користування відповідача згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 08 вересня 2006 року. Згідно чинного на час реєстрації Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, відповідачем було подано документи на державну реєстрацію договору оренди, яка була проведена Томашпільським районним відділі Вінницької регіональної філії ДП Центр ДЗК 27 червня 2007 року за № 040781500118. Крім того, 08 вересня 2006 року [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс Зелена долина уклали договір оренди землі строком на 10 років згідно з яким орендодавець передав в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Вилянської сільської ради, загальною площею 2,0940 га. На виконання умов договору оренди земельна ділянка була передана позивачем у користування відповідача згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 08 вересня 2006 року. Даний договір оренди було зареєстровано в Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП Центр ДЗК 05 липня 2012 року за № 053300040511. Крім того, 08 вересня 2006 року батько позивачів [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс Зелена долина уклали договір оренди землі № 308 строком на 10 років згідно з яким орендодавець передав в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Вилянської сільської ради, загальною площею 2,11 га. На виконання умов договору оренди земельна ділянка була передана позивачем у користування відповідача згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 08 вересня 2006 року. Даний договір оренди було зареєстровано в Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП Центр ДЗК 27 червня 2007 року за № 040781500158. 16 березня 2014 року [PERSON] помер і згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, право власності на його земельну ділянку перейшло його сину [PERSON] Не бажаючи продовжувати договори оренди земельних ділянок [PERSON], діючи в своїх інтересах та інтересах своїх братів [PERSON] та [PERSON] в лютому 2016 року звернувся до генерального директора ТОВ Агрокомплекс Зелена долина з заявами, в яких просив, не проводити на взятих в оренду земельних ділянках польових робіт, оскільки вони не планують переукладати договори оренди землі. Однак отримали відповіді, що строк дії договору укладеного з [PERSON] спливає 05 липня 2022 року, оскільки його реєстрацію було проведено 05 липня 2012 року; строк дії договору укладеного з [PERSON] спливає 27 червня 2017 року, оскільки його реєстрацію було проведено 27 червня 2007 року; строк дії договору укладеного з [PERSON] спливає 27 червня 2017 року, оскільки його реєстрацію було проведено 27 червня 2007 року. Станом на 12 жовтня 2016 року відповідач безпідставно утримує земельні ділянки та не повертає їх в зв'язку з чим позивачі вимушені звернутися до суду, який просять: - витребувати з незаконного володіння ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» належну [PERSON] земельну ділянку згідно витягу з ДЗК про земельну ділянку, серія та номер: ВН-0503813532016, що виданий 02 лютого 2016 року Відділом Держгеокадастру в Томашпільському районі Вінницької області, загальною площею 2,1097 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та передати її [PERSON]; - витребувати з незаконного володіння ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» належну [PERSON] земельну ділянку згідно державного акта на право власності на землю серії ІІІ-ВН № 030840, виданого 20 грудня 2001 року Вилянською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, загальною площею 2,10 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та передати її [PERSON]; витребувати з незаконного володіння ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» належну [PERSON] земельну ділянку згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права від 30 жовтня 2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, загальною площею 2,1097 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та передати її [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON], який також представляє інтереси позивачів [PERSON] та [PERSON], а також представник позивачів - адвокат [PERSON] позовну заяву підтримали, посилаючись на обставини зазначені у ній. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти задоволення позовних вимог зіславшись на письмові заперечення. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі витягу з ДЗК про земельну ділянку, серія та номер НВ-0503813532016, виданого 02 лютого 2016 року Відділом Держгеокадастру в Томашпільському районі Вінницької області на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2.1097 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с. 12). Згідно договору оренди землі № 236 від 08 вересня 2006 року [PERSON] передав земельну ділянку в оренду ТОВ «АК «Зелена долина» (а.с. 13-14). [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 030840, виданого 20 грудня 2001 року Вилянською сільською радорю Томашпільського району Вінницької області на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2.10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Внницької області (а.с. 20). Згідно договору оренди землі від 08 вересня 2006 року [PERSON] передав належну йому земельну ділянку в оренду ТОВ «АК «Зелена долина» (а.с. 23-24). Крім того, як вбачається з копії державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 030841, виданого 20 грудня 2001 року Вилянською сільською радорю Томашпільського району Вінницької області [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2.11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Внницької області (а.с. 34). 08 вересня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «АК «Зелена долина» було укладено договір оренди землі № 308 (а.с.37). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30 жовтня 2014 року Томашпільською державною нотаріальною конторою [PERSON] помер 16 березня 2014 року, а належну йому земельну ділянку успадкував [PERSON] (а.с. 35). Згідно копії [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕЕ № 535497, виданого 30 жовтня 2014 року Томашпільською державною нотаріальною конторою [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2.10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована не території Вилянської сільської ради Томашпільського району Внницької області (а.с. 36). В лютого 2016 року позивачі звернулися до генерального директора ТОВ «АК «Зелена долина» з заявами, в яких просили по закінченю договорів оренди земельних ділянок не проводити польових робіт на належних їм земельних ділянках, оскільки вподальшому вони не планують перезаключати договір оренди (а.с. 15, 28, 39). На дані заяви 12 серпня 2016 року генеральним директором ТОВ «АК «Зелена долина» позивачам було надано відповіді в яких зазначено, що: - договір оренди уладений 08 вересня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «АК «Зелена долина», зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 27 червня 2007 року. Строк дії договору становить 10 років та закінчується 27 червня 2017 року (а.с. 17); - договір оренди уладений 08 вересня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «АК «Зелена долина», зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 05 липня 2007 року. Строк дії договору становить 10 років та закінчується 05 липня 2017 року (а.с. 30); - договір оренди уладений 08 вересня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «АК «Зелена долина», зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 27 червня 2017 року. Строк дії договору становить 10 років та закінчується 05 липня 2017 року (а.с. 40). За змістом ст.ст. 18,\~20 ЗУ «Про оренду землі»\~(у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Ч.1\~ст. 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зі змісту ч.1\~ст.15 ЗУ «Про оренду землі»\~вбачається, що істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є строк дії договору оренди та умови і строки передачі земельної ділянки орендарю. Згідно\~ст. 19 ЗУ «Про оренду землі»\~строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років, а відповідно до\~ст.17 цього Закону, передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Як вбачається з договорів оренди землі, сторони погодили, що останні укладені терміном на десять років, а також умови та строки передачі земельних ділянок орендарю. Так, згідно п.20 вказаних договорів оренди, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у семиденний строк після державної реєстрації цього договору, за актом її приймання-передачі. Проте, з матеріалів справи вбачається, що сторони в день укладення договорів 08 вересня 2006 року підписали акти приймання-передачі земельних ділянок, відтак, позивачі передали їх, а відповідач прийняв у користування земельні ділянки терміном на десять років. Незважаючи на те, що згідно закону договір оренди землі набуває чинності з моменту його державної реєстрації, сторони по укладених договорах дійшли спільної згоди щодо початку його строку, орендодавець погодився передати і передав, а орендар погодився прийняти і прийняв земельну ділянку у використання, зі спільної згоди остання використовувалась до проведення державної реєстрації договору, а тому у суду немає підстав вважати, що строк договору почався з моменту його реєстрації. За таких обставин, суд вважає, що сторони реалізували свої права за договором оренди землі в момент передачі земельної ділянки у користування, а послідуюча його державна реєстрація лише підтвердила реальність уже укладеного і виконуваного договору.\~\~Таку правову позицію висловив у своїй постанові Верховнй суд України у справі № 6-162ц13. Крім того, суд звертає увагу на те, що є подібні і інші постанови Верховного суду України з діаметральними розбіжностями, проте враховуючи пріоритетність прав та інтересів громадян, суд вважає, що необхідно застосувати правову позицію Верховного суду України у справі № 6-162ц13 Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 31 ЗУ «Про оренду землі»\~договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно ч. 1\~ст. 34 ЗУ «Про оренду землі»\~у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. В п. 21 договорів оренди землі сторони домовились, що в разі припинення дії вбо розірівання договору орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку в стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду. На час розгляду справи відповідач продовжує використовувати земельні ділянки позивачів та відмовляється повернути їх у добровільному порядку. За таких обставин, доводи позивачів заслуговують на увагу,тому на підставі здобутих у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовнрипх вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про витребування з незаконного володіння ТОВ «АК «Зелена долина» належних позивачам земельних ділянок, розташованих на території Жилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано упункті 2 частини третьої статті\~79, статтях\~84, 88, 89ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї\~постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правовоу допомогу» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні Як вбачається з матеріалів справи позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] під час розгляду справи було понесено судові витрати, які складаються з 551,20 грн (1653,60 грн) судового збору та 2500 грн (7500) за надання правової допомоги. Однак, суд вважає, що витрати понесені на правову допомогу обґрунтовані частково. Провівши відповідні розрахунки, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «АК «Зелена додина» на користь позивачів понесені нимим судові витрати за надання правової допомоги у розмірі по 1160 грн кожному. На підставі викладеного,

Outcome: approved