Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. Зазначала, що має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON] Неповнолітній [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, маючи таку можливість, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 30 % від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць з дня подачі позову до досягнення сином повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що погоджуються на стягнення з нього аліментів у судовому порядку. За таких обставин, судом ухвалено провести розгляд справи без участі сторін за наявних у справі документів. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження від 10.07.2008 року серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно довідки № 27712 від 02.10.2015 року сторони на час вирішення справи проживають окремо, син проживає разом з позивачкою (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що [PERSON] проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо утримання сина не досягнуто, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Стягуючи аліменти на утримання дитини у частці від доходу, суд виходить з того, що законом не передбачено стягнення аліментів у процентному відношенні до доходу відповідача. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial