Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просиларозірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 13грудня2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київській області, актовий запис № 1172; стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], 05грудня [INFO], у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2018 року і до повноліття дитини, а також понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 13грудня 2014 року між нею і відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилась дочка [PERSON], 05грудня [INFO]. Сторони останнім часом не можуть проживати як сімя, виконувати сімейні обовязки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, оскільки постійно сперечаються. З початку 2018 року вони проживають окремо. З того часу, постійні сварки між ними неодноразово відбувалися в присутності дитини, що може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо, щодо відносин в родині. Позивач вважає, що подальше спільне сімейне життя є неможливе, а збереження шлюбу суперечить як її інтересам, та к і інтересам дитини. З моменту припинення шлюбних відносин, [PERSON] участі у вихованні дочки не приймає, матеріальної допомоги не надає. Дочка [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON], проте, коштів на її утримання не вистачає. У звязку з наведеним, позивач змушена була звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 20 листопада 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась. До суду надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Надав до суд заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], 30листопада [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 13грудня 2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, зроблено відповідний актовий запис за № 1172. Прізвище після одруження: чоловіка Балюк, дружини Балюк. (а.с.6) Від спільного подружнього життя у сторін [PERSON] та [PERSON], 05 грудня 2014 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ОК №\~285505, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1342. (а.с.7) [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]., смт. В. Димерка, вул. Механізаторів, буд. 1, разом із дочкою [PERSON], що підтверджується довідкою № 2342 від 08 жовтня 2018 року, виданою виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області. (а.с. 8) Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства,проживають окремо, продовжувати подальше спільне життя не бажають, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачем та відповідачем підлягає розірванню, оскільки подальше його збереження без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, вивчивши матеріали справи, та враховуючи визнанням позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує право, й те, що обовязок утримувати дітей покладається на обох батьків, суд приходить до висновку про частковезадоволення позовних вимог в цій частині, й із [PERSON]. підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, проте, відповідно до вимог статті 191 СК України, починаючи не з 10 жовтня 2018 року, а з дня предявлення позову до суду, тобто із 26жовтня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави та користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial