Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

у квітні 2015 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, в якому просили звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS], що належить їм на праві спільної часткової власності, накладений постановою державного виконавця ВДВС Московського РУЮ у м.Києві від 14.06.2001 року. В обґрунтування вимог позивачі вказали на те, що арешт на їх майно було накладено у 2001році на виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва. Однак на їх звернення до суду та виконавчої служби були отримані відповіді про відсутність відповідної цивільної справи у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва та відсутність виконавчого провадження у ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві. У зв'язку із наявною інформацією про відсутність справи по якій було накладено арешт на вказане нерухоме майно та відсутність виконавчого провадження просили звільнити вказану квартиру з-під арешту, оскільки відповідачі відмовляються це робити. Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явились, просили розгляд справи проводити за їх відсутності, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, виходячи з обставин, викладених в позовній заяві, про що надали письмові пояснення. Відповідач-1 явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві. Відповідач-2 явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений у встановлений законом порядку, причини неявку суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.10.2005року виданого відділом приватизації житла Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних долях (а.с.6). Право спільної часткової власності на вказану квартиру було зареєстроване 31.10.2005року за №5756, що підтверджується реєстраційним посвідченням КП «Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна». [INFO] померла співвласник даної квартири - [PERSON]. Після смерті якої відкрилася спадщина, у тому числі і на частину квартири [ADDRESS]. За заявою [PERSON] від 14.02.2014року Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 55735601, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. У ході підготовки документів необхідних для оформлення права на спадщину нотаріусом було отримано інформацію щодо наявності обтяження на квартиру [ADDRESS], а саме на останню накладено арешт та зазначено боржником колишнього власника квартири [PERSON]. Згідно ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. З матеріалів справи встановлено, що на даний час виконавчий документ на виконанні не перебуває, а саме: виконавче провадження знищено, тобто обставини, що стали підставою для накладення державним виконавцем арешту на майно позивачів на сьогодні усунуті. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших, ніж передбачені частинами 1-4 цієї статті, випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки підстави для арешту зазначеного майна відпали. За наведених підстав та

Outcome: approved