Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

У жовтні 2016 року СТОВ «Промінь» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило: - визнати недійсним договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 7420385000:08:000:0932), укладений 20 жовтня 2015 року між [PERSON] і СТОВ «Олстас-Агро»; - скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку (кадастровий номер 7420385000:08:000:0932), зареєстроване Реєстраційною службою Менського районного управління юстиції Чернігівської області 24 березня 2016 року за № 13907225 від 24 березня 2016 року на підставі договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 7420385000:08:000:0932); - визнати договір оренди земельної ділянки від 15 січня 2006 року, укладений між [PERSON] і СТОВ «Промінь», та зареєстрований у Бахмацькому районному відділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК 23.03.2006 року за № 040683200592, поновленим на той самий строк і на тих умовах, які були передбачені Договором оренди земельної ділянки; - зобовязати [PERSON] вчинити дії щодо укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15 січня 2006 року, укладеного між нею і СТОВ «Промінь», та зареєстрованого у Бахмацькому районному відділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК 23.03.2006 року за № 040683200592. Позов обґрунтований тим, що 15.01.2006 між СТОВ «Промінь» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивач використовував дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення під кадастровими номерами 7420385000:08:000:0932 та 7420385000:06:000:1364. Даний договір було укладено строком на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації, а саме з 24.03.2006. Позивач зазначає, що у відповідності до умов договору та положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» ним було дотримано процедуру повідомлення та направлено [PERSON] 18.02.2016 рекомендований лист з повідомленням про поновлення договору оренди землі з доданим до нього проектом додаткової угоди, який остання отримала 27.02.2016. Відповіді на зазначений лист чи підписаної додаткової угоди позивач не отримав, вимоги про повернення орендованої земельної ділянки, скарги або повідомлення про порушення чи неналежне виконання орендарем договору оренди землі позивачу не надходили. Позивач вважає, що його переважне право на поновлення договору оренди, надане йому договором та законом, було порушене відповідачем внаслідок укладання із іншим орендарем СТОВ «Олстас-Агро» договору оренди спірної земельної ділянки. Ухвалою судді від 19 грудня 2016 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено СТОВ «Олстас-Агро». Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2017 року позовні вимоги СТОВ «Промінь» задоволено; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, площею 2,35 га, кадастровий номер 7420385000:08:000:0932, яка розміщена на території Красненської сільської ради Бахмацького району, укладений 20 жовтня 2015 року між [PERSON] і СТОВ «Олстас-Агро», скасувавши запис № 13907225 від 24 березня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки; визнано договір оренди земельної ділянки від 15 січня 2006 року, укладений між [PERSON] і СТОВ «Промінь» та зареєстрований у Бахмацькому районному відділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК 23.03.2006 за № 040683200592, поновленим на той самий строк і на тих умовах, які були передбачені Договором оренди земельної ділянки; зобовязано [PERSON] вчинити дії щодо укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15 січня 2006 року, укладеного між нею і СТОВ «Промінь», та зареєстрованого у Бахмацькому районному відділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК 23.03.2006 за № 040683200592; вирішено питання розподілу судових витрат. В апеляційних скаргах СТОВ «Олстас-Агро» та [PERSON] просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі СТОВ «Олстас-Агро» не погоджується з висновком суду про належне виконання позивачем умов укладеного з [PERSON] договору оренди, зазначає, що цей висновок суду ґрунтується на припущеннях, судом не перевірено правильності нарахування орендної плати за 2015 рік. СТОВ «Олстас-Агро» вказує, що договір оренди земельної ділянки від 15.01.2006 є припиненим з 24.03.2016 у звязку із закінченням терміну його дії та фактичним невикористанням позивачем земельної ділянки, в обґрунтування чого ним було надано Угоду щодо добросусідського використання сільськогосподарських земель СТОВ «Промінь» та СТОВ «Олстас-Агро» на території Красненської сільської ради від 04.04.2016. Зазначає, що фактично земельною ділянкою з 24.03.2016, тобто з моменту державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного між СТОВ «Олстас-Агро» з [PERSON] від 20.10.2015, користувалось саме СТОВ «Олстас-Агро». Заявник вважає безпідставним висновок районного суду про те, що умови договору оренди землі, запропоновані СТОВ «Промінь», не були гірші за умови укладеного договору оренди з СТОВ «Олстас-Агро», оскільки вони не передбачали відповідальності орендаря, що є істотною умовою договору. СТОВ «Олстас-Агро» наголошує на відсутності у позивача підстав для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між СТОВ «Олстас-Агро» та [PERSON] та договору оренди землі з носієм переважного права поновленим, зважаючи на недоведеність факту продовження користування позивачем орендованою земельною ділянкою. В апеляційній скарзі [PERSON] зазначає, що своїм листом від 24.02.2016 вона повідомила СТОВ «Промінь» про рішення не продовжувати договір оренди. Заявниця зазначає, що позивачем не було вжито жодних заходів щодо можливості укладення додаткової угоди щодо збільшення розміру орендної плати. Вказує, що вона є особою похилого віку і не памятає, чи отримувала вона орендну плату за минулі роки, а позивачем не надано жодного документу про отримання орендної плати з її підписом. Також позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про продовження користування спірною земельною ділянкою. [PERSON] не погоджується з висновком суду, що договір, укладений нею з СТОВ «Олстас-Агро», не на кращих умовах, ніж запропонував СТОВ «Промінь», зокрема, договором від 15.01.2006 не передбачено відповідальності за порушення виплати орендної плати, як не передбачено такої відповідальності і проектом додаткової угоди. Заявниця вважає хибним висновок районного суду, яким визнано договір оренди земельної ділянки від 15 січня 2006 року поновленим на той самий строк і на тих самих умовах та зобовязано до вчинення дій щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, зважаючи на те, що діючим законодавством не передбачено таких способів захисту. У запереченнях на апеляційні скарги СТОВ «Промінь» просило апеляційні скарги СТОВ «Олстас-Агро» та [PERSON] відхилити, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2017 року залишити без змін. Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника відповідача СТОВ «Олстас-Агро» - [PERSON], який просив задовольнити апеляційні скарги, представника позивача СТОВ «Промінь» - [PERSON], який наполягав на законності рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Приписами ч.1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції

Outcome: partial