Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача простягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 30 березня 2011 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач достатньої участі у вихованні доньки не приймає, зокрема не надає матеріальної допомоги на її утримання та розвиток здібностей. Згоди щодо добровільної виплати аліментів на утримання сина вони не досягли , в звязку з чим звертається до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1531 грн. щомісячно, до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладених в заяві. Відповідач проти задоволення позову заперечили частково, проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі ? частини не заперечував, зазначивши, що офіційно працевлаштований. Окрім того в своїх письмових запереченнях зазначив на безпідставність посилання позивачки на те, що він не приймає достатньої участі у вихованні доньки, та не надає матеріальної допомоги, а також не приймає участі у додаткових витратах, так як увесь час з дня народження дитини він дитину матеріально забезпечує, виховує та доглядає її, намагається надати їй повноцінне батьківське піклування та турботу, не зважаючи на те, що вони проживають окремо. Представник відповідача підтримав позицію та доводи свого довірителя. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1 листопада 2007 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №189859 від 05.08.2008 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, і, як батько дитини, відповідно до вимог Закону, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення ним повноліття. Відповідач по справі є офіційно працевлаштованим та працює в АТП №121 водієм. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial