Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 19 липня 2014 року виконавчим комітетом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 7. В обґрунтування позову зазначала, що з 19 липня 2014 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. За час перебування у шлюбі між ними часто виникали сварки, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем. На даний час вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Їхній шлюб існує лише формально, подальше його збереження є неможливим та суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу їхня дочка буде проживати з матір'ю. Спору про поділ спільного сумісного майна подружжя між ними немає. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає повністю, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 19 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON]уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 7. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що момент подачі позову сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved