Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до відповідача [PERSON] , третя особа Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» про визнання договору дарування від 18.04.2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] нікчемним, застосування наслідків нікчемного договору дарування та скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2005 року належить 1/2 частки квартири [ADDRESS] . 18.04.2008 року між відповідачем [PERSON] та [PERSON] , який є рідним братом позивача [PERSON] було укладено договір дарування, відповідно до умов якого дарувальник передав безоплатно у власність, а обдарована прийняла у власність 1/2 частки квартири [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко А.І. за реєстровим № 1606. При цьому, позивач вважає, що договір дарування посвідчено на підставі викраденого свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я її рідного брата [PERSON] , який страждав галюцинаціями та у слідчому управлінні Печерського ГУ НП в місті Києві проводиться досудове розслідування кримінальних проваджень по обставинам вбивства її брата 25-26 квітня 2008 за участю підозрюваної [PERSON] кримінальне провадження №120121110060001141 від 19.12.2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України; кримінальне провадження № 12013110100009297 від 31.05.2013 року за ст. 356 КК України; кримінальне провадження 42015100060000113 від 24.04.2015 року за ч.4 ст. 190 КК України; кримінальне провадження № 22015000000000183 від 22.05.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України; кримінальне провадження № 12017100060001126 від 11.02.2017 року за ст. 162 КК України, використовуючи відмовні матеріали ВМ № 2648/08 від 26.04.2008 р.; ВМ № 3232/08 від 24.05.2008 р.; ВМ № 6832/11 від 09.09.2011 року. При цьому, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.10.2017 року клопотання позивача [PERSON] про скасування арешту задоволено та скасовано арешт на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 27, 60 кв. м. (реєстраційний номер майна 31223692), який накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва Слободянюк П.Л. від 17.05.2017 року у кримінальному провадженні № 42016101100000073 від 12.03.2016 року. Тому, позивач вважає, що договір дарування від 18.04.2008 року є нікчемним, у зв`язку з чим звернулась до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 17.04.2018 року позов залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків, а саме для визначення ціни позову в частині застосування наслідків нікчемності правочину, надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та надання підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та зазначення обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, надання документу про сплату судового збору за вимогу майнового характеру (т. 1 а.с. 17). Після усунення недоліків (т.1 а.с. 33-44) ухвалою суду від 10.08.2018 року відкрито провадження у справі за правилами позовного (загального) провадження та призначено підготовче засідання на 09.10.2018 року (т. 1 а.с. 128), одночасно витребувано докази, а саме: -у приватного нотаріуса КМНО Бойко А.І. оригінал договору дарування від 18.04.2008, який зареєстрований в реєстрі № 1606 від 18 квітня 2008 року з усіма документами, для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену його копію для доручення до матеріалів справи. -у Шостої Київської державної нотаріальної контори (01021 м. Київ, вул. Інститутська, 13-а) належним чином засвідчену копію спадкової справи № 137/05 дата заведення 05.03.2015 [PERSON] , який помер [INFO] . -у Комунальному підприємстві Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4-В) відомості щодо реєстрації [PERSON] 13.08.2010 договору дарування на 1/2 частину однокімнатної квартири [ADDRESS] . - у ТОВ «ФРІНЕТ» копію договору між ТОВ «ФРІНЕТ» та [PERSON] про надання телекомунікаційних послуг № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . На виконання ухвали суду 05.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко А.І. надано копію договору дарування від 18.04.2008 року, зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1606 та копії документів, що зберігаються при примірнику договору у справах нотаріуса (т. 1 а.с. 137-145). 17.09.2018 року від представника третьої особи Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Кривов`яз О.В. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких після 30.04.2016 року у Головного територіального управління юстиції у місті Києві не має повноважень щодо вчинення будь-яких реєстраційних дій та зважаючи на те, що дії посадових осіб управління позивачем не оскаржуються, розгляд справи залишають на розсуд суду, одночасно просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника (т. 1 а.с. 151-153). Ухвалою суду від 09.10.2018 року витребувано докази у ТОВ «ФРІНЕТ», а саме відомості про особу [PERSON] , який отримував телекомунікаційні послуги в квартирі за адресою: [ADDRESS] ; у Житлово-будівельному кооперативі «Гігієніст» даних про власника особистого рахунку однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , станом на 18 квітня 2008 року (з 1977 року власником особового рахунку був [PERSON] ), у КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна» - відомості щодо реєстрації [PERSON] 13.08.2010 договору дарування на 1/2 частину однокімнатної квартири [ADDRESS] та копії квитанції про оплату 13.08.2010 року послуг з реєстрації права власності на цю квартиру та витяг з касової книги за 13-16 серпня 2010 року з цими даними (т. 1 а.с. 171). Ухвалою суду від 10.10.2018 року виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 10 серпня 2018 року та правильно зазначено ім`я позивача (т.1 а.с. 172). Ухвалою суду від 21.11.2018 року (т. 1 а.с. 220-221) витребувано докази: 1. у ТОВ «ФРІНЕТ» копію договору № 441402087 від 4.12.2009 року, до якого 25.12.2012 року приєднався [PERSON] , щодо отримання телекомунікаційних послуг в квартирі за адресою: [ADDRESS] . 2. у Житлово-будівельному кооперативі «Гігієніст» даних про власника особистого рахунку однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] станом на 18 квітня 2008 року (з 1977 року власником особового рахунку був [PERSON] ) 3. у Комунальному підприємстві Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна» відомості щодо реєстрації [PERSON] 13.08.2010 договору дарування на 1/2 частину однокімнатної квартири [ADDRESS] та копії квитанції про оплату 13.08.2010 року послуг з реєстрації права власності на цю квартиру та витяг з касової книги за 13-16 серпня 2010 року з цими даними 4. ПАТ КБ «Експобанк» відомостей про поручителя при оформлення кредитного договору у листопаді 2007 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] 5. Печерському районному суді м. Києва (суддя Підпалий В.В.) у справі № 757/60945/17-ц копії позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи Печерська районна в м. Києві державна адміністрації як орган опіки та піклування, [PERSON] , приватний нотаріус Леонтьєва Н.Й. 6. Підприємстві «Укртелеком» перелік вхідних та вихідних дзвінків тел.: [NUMBER] по квартирі за адресою: [ADDRESS] за період з 1.01.2008 по 31.05.2008 року, зокрема 17-18 та 25-26 квітня 2008 року для підтвердження осіб, з якими спілкувався брат позивача - [PERSON] перед його вбивством. Ухвалою суду від 19.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.07.2019 року (т. 2 а.с. 86). Ухвалою суду від 06.05.2019 року виправлено описку, допущену в ухвалі судді від 19 квітня 2019 року та правильно вказано дату судового розгляду справи по сутті - 22 липня 2019 року на 11-00 годин (т. 2 а.с. 87). Ухвалою суду від 22.07.2019 року (т. 2 а.с. 133) витребувано докази: 1. у судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого В.В. копію позовної заяви у цивільній справі № 757/60945/17-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи Печерська районна в м. Києві державна адміністрації як орган опіки та піклування, [PERSON] , приватний нотаріус Леонтьєва Н.Й. про визнання недійсними договору купівлі-продажу квартири від 31.12.2009 року та договору дарування квартири від 14.02.2017 року; 2. у ПАТ «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» відомості про особу поручителя за кредитним договором, укладеного на початку грудня 2007 року між ПАТ «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» та [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий 31.05.2007 року. Ухвалою суду від 31.01.2020 року (т. 2 а.с. 182) витребувано докази: 1. у Житлово-будівельному кооперативі «Гігієнист» даних про власника особистого рахунку однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] станом на 18 квітня 2008 року (з 1977 року власником особового рахунку був [PERSON] ) та даних щодо заборгованості по житлово-комунальним послугам по квартирі за адресою: [ADDRESS] ; 2. у ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відомості про особу поручителя за кредитним договором кредиту і забезпечення № 304/АК-2007 від 28.12.2007 року, укладеним між ПАТ «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» та [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий 31.05.2007 року, який за договором № 51 від 6.03.2018 року відступлено ПАТ «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» новому кредитору - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Ухвалою суду (суддя Ільєва Т.Г.) від 03.07.2020 року відмовлено у задоволенні заяви позивача [PERSON] про відвід судді (т. 3 а.с. 76-77). Ухвалою суду (суддя Ільєва Т.Г.) від 13.08.2020 року виправлено описку в описовій частині ухвали суду від 03.07.2020 року (т. 3 а.с. 92). Ухвалою суду (суддя Писанець В.А.) від 20.11.2020 року відмовлено у задоволенні заяви позивача [PERSON] про відвід судді (т. 3 а.с. 133-134). Ухвалою суду від 29 березня 2021 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів від 30 червня 2020 року, 29 березня 2021 року, заяву про виклик свідків від 26 березня 2021 року, клопотання про розшук свідків від 29 березня 2021 року - залишено без задоволення. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Третя особа 1 - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві до судового засідання не з`явилась, 17.09.2018 року представник третьої особи до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно поклався на розсуд суду щодо вирішення розгляду справи. Третя особа 2 - Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників процесу, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2005 року (т. 1 а.с. 66), зареєстрованого в реєстрі за № 1с-1010, номер спадкової справи № 137/05, державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Ю.О., посвідчено, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем 1/2 частки майна громадянина [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке в указаній частині видано це свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS] , що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER], виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 23.09.2002 року на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 10.09.2002 року за №1299-С та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 27.09.2002 року за № 547/30214. Згідно з довідкою-характеристикою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна №1059645 від 24.05.2005 року вказана квартира складається з однієї жилої кімнати, загальною площею - 27,60 кв.м., в тому числі жилою площею - 14,80 кв.м. Оцінка спадкового майна становить 19 133 грн.40 коп. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири не видавалось. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2006 року (т. 1 а.с. 139), зареєстрованого в реєстрі за № 1с-1122, номер спадкової справи № 137/05, державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Ю.О., посвідчено, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем 1/2 частки майна громадянина [PERSON] , який помер [INFO] , є його син - [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з квартири під номером [ADDRESS] , що належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER], виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 23.09.2002 року на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 10.09.2002 року за №1299-С та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 27.09.2002 року за № 547/30214. Згідно з довідкою-характеристикою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна № 1059645 від 24.05.2005 року квартира в цілому складається з однієї жилої кімнати, загальною площею - 27,60 кв.м., жилою площею - 14,80 кв.м. Оцінка спадкового майна становить 19 133 грн.40 коп. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири видано [PERSON] 15.08.2005 року. 18.04.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування частини квартири, відповідно до якого [PERSON] (дарувальник) безоплатно передав у власність, а [PERSON] (обдаровувана) прийняла належну дарувальнику на праві власності 1/2 частину квартири за [ADDRESS] (т. 1 а.с. 138). 13.08.2010 року право власності на 1/2 частину квартири за [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т. 1 а.с. 109). Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.10.2017 року у справі № 758/8648/17 клопотання [PERSON] про скасування арешту з квартири задоволено частково, скасовано арешт на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 27, 60 кв. м. (реєстраційний номер майна 31223692), який накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва Слободянюк П.Л. від 17.05.2017 року по кримінальному провадженні №42016101100000073 від 12.03.2016 року (т. 1 а.с 115-117). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Пода С.П. від 31.01.2017 року № 37864410 відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження, арешт нерухомого майна на 1/2 частину квартири, що розташована в [ADDRESS] , оскільки внесення записів про часткове припинення арешту нерухомого майна за допомогою засобів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно діючим законодавством не передбачено (т. 1 а.с. 118). Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач [PERSON] посилається, що спірний договір дарування посвідчено на підставі викраденого свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я її рідного брата [PERSON] , що є підставою для визнання договору дарування нікчемним. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України під правочином розуміють дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Пленум Верховного Суду України у пунктах 4 і 5 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснив, що відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 ЦК України, тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК України, тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до статей 215, 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Частиною другою статті 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином оспорюваний правочин є недійсним в силу визнання його судом, а нікчемний - в силу припису закону. Крім того, при розгляді позовів про встановлення нікчемності правочину із зазначених підстав необхідно враховувати, що ці норми передбачають загальну підставу для нікчемності правочину і застосовуються лише в тому випадку, якщо в ЦК України немає спеціальної підстави (норми) для цього. Згідно зі ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Главою 55 ЦК України, яка регулює правовідносини щодо договору дарування, передбачено лише два випадки нікчемності договору дарування - ч. 3 ст. 719 ЦК України щодо недоліків письмової форми договору, та ч. 4 ст. 720 ЦК України щодо укладення договору дарування уповноваженою особою. Інших випадків нікчемності (недійсності згідно закону) такого правочину як договір дарування законодавством не передбачено. У даному випадку положення договору дарування від 18.04.2008 року не містять ознак, які б давали суду підстави для визнання останнього нікчемним. При цьому, суд звертає увагу, що договір дарування є оспорюваним правочином та за відсутності передбачених законом підстав нікчемності такого договору, особа, яка оспорює факт укладення такого договору дарування не позбавлена права звернутись до суду із вимогою про визнання цього договору недійсним. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 11 червня 2020 року у справі № 761/26618/15-ц (провадження № 61-9404св19), від 02 жовтня 2019 року у справі № 207/2814/16-ц (провадження № 61-27492св18). З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] обрала неналежний спосіб захисту порушених прав, оскільки пред`явила позов про визнання нікчемним правочину, обґрунтовуючи свої вимоги саме його нікчемністю, що не позбавляє її права пред`явлення іншого позову з належним способом судового захисту - про визнання цього договору недійсним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України) За правилами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Таким чином, позивач не обґрунтувала нікчемності договору дарування частини квартири від 18.04.2008 року, не надала належних і допустимих доказів на підтвердження останнього, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог та визнання договору дарування частини квартири нікчемним. У зв`язку з цим, позовні вимоги про застосування наслідків нікчемного договору також не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від вимог про визнання договору дарування нікчемним. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed