Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У жовтні 2017 року до суду із вказаною заявою звернулася [PERSON] Просить суд, встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул.. Сумській, 37/27, у м. Кременчуці. Заявник [PERSON] підтримала заяву, просив її задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в заяві; справу просила слухати без її участі. Представник заінтересованої особи Комунального підприємства «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради про слухання справи повідомлялася належним чином, заперечень на заяву суду не надала, просила справу слухати без її участі. Представник заінтересованої особи Автозаводської районної адміністрації про слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень на заяву суду не надав, просив справу слухати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок № 37/27 по вул. Сумській у м. Кременчуці Полтавської області на підставі свідоцтва № 9 на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Автозаводської районної Ради народних депутатів м. Кременчука Полтавської області. Проте у свідоцтві невірно вказано прізвище та імя власника, а саме: «Синиціна Діна» замість «Синицина Дина». Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Прізвище та імя заявниці вірно вказано у паспорті та картці фізичної особи-платника податків (а.с. 4). З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документу Дублікату Свідоцтва № 9 на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Автозаводської районної Ради народних депутатів м. Кременчука Полтавської області на будинок № 37/27 по вул. Сумській у м. Кременчуці Полтавської області. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved