Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

У квітні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.01.2016 р. приблизно о 09 год. 00 хв. вийшовши за продуктами харчування до магазину та повертаючись додому по вул. Макіївській поблизу № 2 в м. Києві він підслизнувся та впав, внаслідок чого отримав травму. Після чого його було госпіталізовано та поставлено діагноз: забій лівого культового суглобу. Позивач зазначає, що його стан після 17.01.2016 року тільки погіршувався, в зв'язку з чим він звернувся до лікаря-травматолога повторно, де йому було поставлено діагноз: субкапітальний повний перелом лівої стегнової кістки, Т-подібний перелом криші вертлюжної западини з розходженням уламків. Діагноз неодноразово був підтверджений та було рекомендовано оперативне втручання ендопротезування. Позивач вказує на те, що після отриманої великої травми, у зв'язку з падінням на слизькому покрові, він не може сам вільно пересуватися, вийти на вулицю та не може сам себе забезпечити, в зв'язку з чим потребує стороннього догляду та допоміжних засобів пересування. У відповідності до довідки з МСЕК від 30.01.2017 р. позивачу було надано другу групу інвалідності довічно по опорно-руховому апарату. Позивач зазначає, що оперативне втручання ендопротезування на Україні коштує дуже дорого, приблизно 100000 грн., ендопротез кульшового суглобу без цементного типу коштує 45500 грн. Крім цього, позивачем було потрачено кошти в зв'язку з лікуванням на суму в розмірі 1250 грн. При цьому позивач звертався до Київської міської державної адміністрації, до Оболонської РДА у м. Києві з вимогою відшкодувати йому кошти на лікування, але отримав відмову. Позивач вважає, що він отримав таку травму з вини працівників КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», тому що вони повинні були слідкувати у якому стані знаходяться тротуари, в їхні обов'язки входить розчищати сніг та посипати тротуари відповідними засобами. Також крім майнової, матеріальної шкоди, позивач ще отримав моральну шкоду, яка полягає в тому, що він сам себе не може обслуговувати, потребує стороннього догляду, потребує постійних оглядів травматолога-ортопеда та оперативного втручання та на все життя не по своїй вині залишився інвалідом, тому оцінює моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд стягнути із КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» на його користь майнову шкоду у розмірі 146750 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, але у судових дебатах вказала, що сума матеріальних збитків нею не підтверджена, так як і позивачу і їй невідомо сума ендопротезування ноги позивача. Представник відповідача в судове засідання з'явився та надав суду письмові заперечення щодо відмови у даному позові. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, 17.01.2016 р. приблизно о 09 год. 00 хв. позивач [PERSON] по вул. Макіївській біля будинку № 2 в м. Києві підслизнувся та впав, внаслідок чого отримав травму. У подальшому його було госпіталізовано та поставлено діагноз: забій лівого культового суглобу. Стан позивача після 17.01.2016 року тільки погіршився, у зв'язку з чим він звернувся до лікаря-травматолога повторно, де йому було поставлено діагноз: субкапітальний повний перелом лівої стегнової кістки, Т-подібний перелом криші вертлюжної западини з розходженням уламків та рекомендовано оперативне втручання ендопротезування. У відповідності до довідки з МСЕК від 30.01.2017 р. позивачу було надано другу групу інвалідності довічно по опорно-руховому апарату з 22.11.2016 р. (а.с. 16). При цьому позивач [PERSON] звертався до Київської міської державної адміністрації, до Оболонської РДА у м. Києві з вимогою відшкодувати йому кошти на лікування, але отримав відмову. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я фізичній особі, зобов?язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Підставами для настання позадоговірної (деліктної) відповідальності є цивільне правопорушення, структурними елементами якого є протиправність поведінки особи, шкода, причинний зв'язок між ними, а також вина заподіювача шкоди (крім випадків відповідальності без вини). Протиправність поведінки - це невиконання юридичного обов'язку, встановленого нормою права. Вирішуючи питання про наявність підстав для позадоговірної відповідальності відповідача, суд виходить з вищевказаних положень цивільного законодавства, а також Порядку провадження торговельної діяльності та Правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затверджених Постановою КМУ № 833 від 15.06.2006 р., а також Санітарними правилами для підприємств продовольчої торгівлі, що затверджені Головним санітарним лікарем СРСР № 5781-91 від 16.04.1991 р. В обґрунтування своїх заперечень щодо позовних вимог, відповідач зазначав про те, що зимою прибирання по вулицям відбувається по всяк час, і тому позивач не довів, що саме у зв'язку із не прибиранням вулиці, на якій він нібито впав, відбулась травма його ноги. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б вказували на відсутність його вини у завданні шкоди позивачу, оскільки про наявність тілесного ушкодження позивача працівникам відповідача ще в червні 2016 р., після звернення самого позивача за інформацією. При цьому, будь-яких дій щодо фіксації обставин події одразу після його настання, наприклад, складання актів за участю та підписом осіб, які не мають відношення до діяльності відповідача, відповідачем не здійснено. На думку суду, факт не прибирання на вулиці також підтверджують фотографії, які зроблені сином позивача, після того як він отримав телефонний дзвінок від свідка [PERSON] Суд вважає, що позивачем доведено розмір завданої йому майнової шкоди, оскільки матеріали справи містять рекомендації лікаря щодо необхідного лікування з зазначенням конкретних медичних препаратів та засобів, їх кількості, тощо. Як з'ясовано судом, позивачем було потрачено кошти в зв'язку з лікуванням ноги на суму в розмірі 1250 грн., які доведені належними доказами, а тому суд приходить до висновку щодо задоволення в цій частині позову [PERSON] Також суд вирішуючи питання щодо позовної вимоги позивача стягнення з відповідача грошових коштів на оперативне втручання ендопротезування кульшового суглобу безцементного типу для його ноги, з принципу розумності вважає за доцільне зменшити суму 45500 грн. (яку просить позивач) до суми 22149 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Також ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під час судового розгляду було встановлено, що позивач отримав травму внаслідок неправомірних дій відповідача, що призвело до тривалого лікування позивача, який є особою похилого віку. При цьому, відповідач у добровільному порядку не надавав позивачу будь-якої допомоги та відмовився відшкодувати завдані збитки, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 20000 грн., не є справедливим, а тому вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди до 2000 грн., що відповідає засадам розумності та справедливості, враховуючи обставини справи. З огляду на викладене позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково в обсязі, що зазначений вище. На підставі викладеного,

Outcome: partial