Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м.\~Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 10.12.2014 о 10 год. 55 хв. на перехресті вул. Дзержинського у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота Кемрі», д/н [NUMBER], під її керуванням та автомобіля «Тойота Авалон», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (власник - [PERSON]). З вини [PERSON] належний позивачеві автомобіль «Тойота Кемрі», д/н [NUMBER], отримав технічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода. На підставі викладеного просила суд стягнути солідарно з відповідачів 105\~293,24 грн. та судові витрати у справі. Заочним рішенням суду від 18.06.2015 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на її користь 105\~293,24 грн., з яких 89\~191,09 грн. різниця між вартістю відновлювального ремонту згідно калькуляції та відшкодованим страховим відшкодуванням, 700, 00 грн. сума сплачена за проведення авто товарознавчого дослідження, 15\~402,15 грн. втрата товарної вартості автомобіля відповідно до висновку судового експерта [PERSON] за № 090/14 від 27.12.2014. Ухвалою від 29.09.2015 зазначене заочне рішення суду від 18.06.2015 про стягнення суми заподіяних збитків скасовано, призначено розгляд справи на 04.11.2015. У судове засідання, призначене на цю дату, представник відповідачів [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про відкладення розгляду справи для підготовки клопотання про призначення експертизи та обрання питань на її вирішення (а.с. 145). У звязку з вищенаведеним розгляд справи відкладено на 11.11.2015, про що письмово повідомлено учасників судового провадження (а.с. 147). Представник позивача [PERSON] через канцелярію суду 11.11.2015 надала заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала (а.с. 148). У судове засідання, призначене на 11.11.2015, відповідачі та їх представник не зявилися, будь-яких клопотань (заяв) до суду не надали, письмової правової позиції щодо предявлених позовних вимог до суду не направили. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що близько 10:55 годин 10.12.2014 відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Тойота Авалон», д/н [NUMBER], рухалася на перехресті вул. Дзержинського у м. Дніпропетровську, при зміні напрямку руху ліворуч не переконалася, що це буде безпечно, виїхала на смугу зустрічного руху, де скоїла зіткнення з автомобілем «Тойота Кемрі», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка рухалася в зустрічному напрямку. Факт ДТП та її фактичні обставини підтверджені постановою [PERSON] Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2015, якою відповідачка [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 6). Відповідно до приписів ч. 4 ст. ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, а тому фактичні обставини встановлені постановою [PERSON] Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2015 є преюдиційними і доведенню не підлягають. Установлено також, що 25.12.2014 з метою проведення незалежної оцінки розміру завданих збитків відбувся огляд пошкодженого автомобіля «Тойота Кемрі», д/н [NUMBER], судовим експертом [PERSON] На огляді був присутній представник за дорученням МТСБУ [PERSON] Водій [PERSON] на огляд не зявилась, повідомлялася належним чином шляхом направлення телеграми (а.с.7). Відповідно до висновку судового експерта [PERSON] №090/14 від 27.12.2014 та калькуляції вартості відновлювального ремонту згідно акту здачі прийняття робіт №АМ12866 від 12.02.2015 ТОВ фірма «[PERSON] ЛТД», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Тойота Кемрі», д/н [NUMBER], склала 139\~191,11 грн. Вартість матеріального збитку з урахуванням втрати товарної вартості відповідно до висновку судового експерта [PERSON] №090/14 від 27.12.2014 складає 154\~593,26 грн. (а.с.8-18). Цивільно правова відповідальність водія автомобіля «Тойота Авалон», д/н [NUMBER], застрахована не була. Відповідно зі ст. 900 ЦК України та ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 31.12.2014 [PERSON] звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» максимальний розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. [PERSON] (транспортне) страхове бюро України на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 4.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 19.02.2015 компенсувало [PERSON] суму в межах лімітів відповідальності у розмірі 50\~000,00 грн., що підтверджується випискою із карткового рахунку [PERSON] в ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23.02.2015 (а.с. 21). Відповідно до акта здачі прийняття робіт №12866 від 12.02.2015 та фіскального чеку ТОВ фірми «[PERSON] ЛТД» 000008874 00002 від 12.02.2015, фактично понесені витрати за відновлювальний ремонт автомобіля «Тойота Кемрі», д/н [NUMBER], складають 139\~191,09 грн. (а.с. 26-27, 28). Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Приписами ст. 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальних ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Положеннями п. 4\~постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пунктами 5, 6 указаної постанови Пленуму визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, повязану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки її винність у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої завдано шкоди позивачу та її розмір є доведеними, доказів та підстав, що [PERSON] володіла транспортним засобом не на законній підставі суду не надано і ці обставини перевірялися при оформленні дорожньо-транспортної пригоди і винесенні судом постанови про притягнення останньої до адміністративної відповідальності. При цьому з [PERSON] підлягає стягненню в порядку відшкодування збитків 105\~293,26 грн., з яких 104593,26 грн. різниця між вартістю матеріального збитку, завданого позивачу та підтвердженим висновком експерта, та сплаченим страховим відшкодуванням; 700,00 грн. - сума сплачена за проведення автотоварознавчого дослідження (154593,26 50000 грн. + 700 грн. = 105\~293,26 грн.). За викладених обставин суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, оскільки позовні вимоги до [PERSON] задоволенню не підлягають з огляду на наведені приписи законодавства та те, що шкода позивачу заподіяна діями [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved