Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який обґрунтовує його тим, що 29 травня 2007 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту за №11160911000 від 29 травня 2007 року згідно умов якого остання отримала кредит у сумі 27 700 доларів США з кінцевим терміном повернення до 27 травня 2017 року. В забезпечення умов кредитного договору 29 травня 2007 року із поручителем [PERSON] був укладений договір поруки б/н, якого він не укладав, договору не підписував та волевиявлення на укладення цього договору не мав, про його існування йому відомо не було. З позову поданого до суду про стягнення заборгованості він дізнався про укладання ним договору поруки 27 жовтня 2006 року з ПАТ «Укрсиббанк», відповідно до якого він зобов»ячався відповідати перед кредитором за виконання позичальником [PERSON] усіх його зобов»язань перед кредитором у повному обсязі. Означений договір вважає недійсним, оскільки стверджує про те, що він його не підписував, таким чином згоди на забезпечення виконання означеного кредитного договору не давав, тому означений договір поруки є недійсним та не створює для нього жодних прав та обов»язків. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просять їх задоволити. Представник ПАТ «Укрсиббанк» в судовому засіданні заявлених вимог не визнав, вважає, що укладений договір поруки підписаний поручителем, відповідає закону, і підстав для визнання його недійсним немає. Представник ТОВ «Кей-колект» позову не визнала та у задоволенні його просить відмовити. [PERSON] у судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 29 травня 2007 року між АКіБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за №11060911000 на суму 27 700 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту до 27 травня 2017 року. В забезпечення його виконання із позивачем [PERSON] 29.05.2007 року був укладений договір поруки із поручителем [PERSON], підписаний сторонами у передбаченому законом порядку. Оспорюючи укладений договір поруки позивачем за його клопотанням було призначено почеркознавчу експертизу на предмет встановлення чи виконаний підпис від імені поручителя [PERSON] в оспорюваному договорі ним чи іншою особою. Згідно висновку експертизи за №4023/14-26 від 03.11.2014 року підписи від імені поручителя [PERSON] б/н від 29 травня 2007 року укладеного АКіБ «Укрсиббанк» та [PERSON] виконані не ним, а іншою особою. Відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства його моральним засадам. Особа яка, вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недійсним є правочин, що не відповідає вимогам закону. Недійсними оспорювані правочини можуть вважаться лише за умови доведеності фактів, що свідчать про порочність даного правочину. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочинустороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнанняправочинівнедійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Оскільки [PERSON] спірний кредитний договір не підписував, тому відсутнє його вільне волевиявлення на укладення цього договору, у зв'язку з чим договір поруки б/н від 29.05.2007 року підлягає визнанню недійсним. Доводи представника позивача про те, що істотні умови договору поруки поручителем не погоджувались, оспорюваний ним договір поруки не підписувався, а тому відсутнє його волевиявлення як учасника правочину на його укладення, і він не може відповідати як поручитель за кредитними зобов'язаннями [PERSON], знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. З цих підстав позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved