Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

У квітні 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. В обгрунтування позову зазначив, що 30.05.2008 року між АБ «Факторіал-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 061-В/52. З метою забезпечення зобовязань за кредитним договором 30.05.2008 року між АТ Факторіал-Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 1/061-В/52, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати за виконання [PERSON] її зобовязань за кредитним договором. З серпня 2014 року боржник перестав виконувати зобовязання за договором у зв'язку з чим, перед кредитором утворилась заборгованість. 12.08.2014 року [PERSON] та [PERSON] ПАТ «Фідобанк» направлено листи-вимоги про виконання порушеного зобовязання та повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором протягом 30 днів з дня надіслання вимоги, тобто встановили граничний строк виконання зобовязання - 11.09.2014 року. Посилаючись на ст. 559 ЦК України вважає, що оскільки ПАТ «Фідобанк» або особи, які набули право вимоги за договорами, до березня 2015 року не зверталися до суду із позовом про стягнення заборгованості, шестимісячний строк для пред'явлення вимоги сплив, а тому дія поруки припинена. Крім цього зазначив, що між ПАТ «Себ Банк», колишня назва якого АК «Факторіал-Банк», та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 від 22.07.2010 року, яка містила положення, які збільшують обсяг його відповідальності, на укладення якої він згоди не надавав, у зв'язку з чим вважає, що така зміна є незаконною У зв'язку з чим, просив визнати договір поруки № 1/061-В/52, який укладено між АБ «Факторіал-Банк» та [PERSON] припиненим. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги в частині передачі зобовязань за кредитним договором № 061-В/52 від 30.05.2008 року. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2018 року, яка набрала законної сили, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інновація», [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінанс [PERSON]», [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авераж», Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги в частині передачі зобовязань за кредитним договором №061-В/52 від 30.05.2008 року повернуто заявнику. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача - [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інновація» просив розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного. 30 травня 2008 року між АБ «Факторіал-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 061-В/52, за умовами якого відповідачка отримала кредит для придбання автомобіля у розмірі 50000 доларів США строком до 29.05.2015 року зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом. Згідно з кредитним договором [PERSON] зобовязалася проводити своєчасне погашення кредиту в сумі та строки згідно з графіком погашення заборгованості за кредитом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, у випадку невиконання позичальником зобовязань, визначених п.п. 3.3.2., 3.3.3. договору, протягом 45 днів поспіль, невиконання позичальником (поручителем) вимог, передбачених п.п. 3.3.10 договору, кредитодавець має право вимагати дострокового погашення всієї суми заборгованості за цим договором та/або в односторонньому порядку прийняти рішення щодо припинення дії договору, та, відповідно, позичальник зобовязаний погасити кредит, сплатити проценти та щомісячну комісію за фактичний час використання кредиту та нараховану пеню. Суд погоджується з доводами позивача, що таким чином сторони погодили питання дострокового погашення кредиту зміни строку виконання основного зобовязання за договором. В подальшому 31.08.2009 року, 29.01.2010 року, 22.07.2010 року, 29.09.2010 року, між ПАТ «СЕБ Банк» (який є правонаступником АБ «Факторіал-Банк») та [PERSON] укладалися додаткові угоди та складалися нові графіки погашення заборгованості за кредитним договором. 22 грудня 2010 року між ПАТ «Себ Банк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 5 до договору кредиту № 061-В/52, яким викладено пункт 2.3.1. договору кредиту № 061-В/52 доповнено абзацем наступного змісту: «Проценти нарахованні за період з вересня 2010 року по листопад 2010 року (включно) сплачуються позичальником не пізніше 29 травня 2015 року. В якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, між АБ «Факторіал-Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 1/061-В/52, відповідно до якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником умов щодо сплати суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісійних, пені, а також можливих неустойок та інших витрат у розмірі, в строк та на умовах, передбачених Договором кредиту № 061-В/52. П.5.3 зазначеного договору поруки встановлено, що договір набирає чинності з дати його укладення сторонами та діє до повного виконання зобовязання по договору кредиту. Відповідно до п.5.3.1. порука припиняється з припиненням забезпечених нею зобовязань, а також у разі зміні зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до п. 5.3.4 договору поруки, порука припиняється, якщо кредитором протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявлені вимоги до Поручителя. Як вбачається з матеріалів справи 12.08.2014 року ПАТ «Фідобанк», як правонаступником АБ «Факторіал-Банк», [PERSON], [PERSON] направлено лист вимогу, відповідно до якого банк вимагав у 30-денний термін з дня надання банком вимоги, виконати порушене зобовязання та повернути всю суму заборгованості або передати предмет застави. Факт направлення підтверджується списком поштових відправлень, а також рекомендованими повідомленнями про вручення від 12.08.2014 року. 28.08.2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авераж» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким відступлено право вимоги за кредитним договором № 061-В/52 від 30.05.2008 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В подальшому 15.04.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Авераж» та ТОВ «Фінанс [PERSON]» укладено договір про відступлення права вимоги № 15/04/2015/01. 24 лютого 2017 року між ТОВ «Фінанс [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» було укладено договір відступлення права вимоги № 113, відповідно до якого ТОВ «Фінанс [PERSON]» відступив право вимоги за кредитним договором № 061-В/52 на користь ТОВ «ФК «Інновація». 26 січня 2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Інновація» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2018 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» задоволені в частині стягнення заборгованості з [PERSON], в частині вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] відмовлено. Матеріали цивільної справи не містять інформації про звернення будь-якої особи з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 061-В/52 від 30.05.2008 року раніше. Суд вважає, що наведені позивачем обставини для припинення договору поруки та їх мотивування тим, що шестимісячний строк, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України на момент подання позову сплив, такими, що свідчать про наявність підстав для визнання договору поруки припиненим, та вважає, що виниклі правовідносини регулюються наступними нормами права. Так, відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст.\~554\~ЦК України\~у разі\~порушення боржником\~зобовязання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Згідно частин 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить вимогу до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. В п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо кредитним договором не визначені інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком може бути несплата чергового платежу. В разі предявлення вимоги до поручителя, кредитор має звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником взятих на себе зобовязань перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України. За своєю правовою природою строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК є преклюзивним (припиняючим). Його закінчення є підставою для припинення поруки, цей строк не може бути поновлено, зупинено чи перервано з підстав, передбачених статтями 263, 264, ч. 5 ст. 267 ЦК України. Враховуючи те, що строк поруки не є строком порушеного права, а строком існування самого зобовязання поруки, права кредитора і обовязок поручителів по його закінченню припиняються, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого за межами передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України строку, бо з його закінченням припиняється матеріальне право. Згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором почала виникати з листопада 2013 року. Строк дії кредитного договору № 061-В/52 від 30.05.2008 року закінчився 29.05.2015 року. Враховуючи, що ПАТ «Фідобанк» 12.08.2014 року, як правонаступником АБ «Факторіал-Банк», [PERSON], [PERSON] направлено лист вимогу, відповідно до якого вимагало у 30-денний термін зі дня надання банком вимоги, виконати порушене зобовязання та повернути всю суму заборгованості або передати предмет застави, інших вимог зверненню до суду з позовом до боржників у січні 2018 року не передувало, суд вважає, що строк перебігу шестимісячного строку, встановленого положеннями договору та ч. 4 ст. 559 ЦК України розпочався 13.09.2014 року та на момент звернення з позовом сплив. Крім цього, суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що відповідно до п.5.3.1. договору поруки, ч. 1 ст. 559 ЦК України порука має бути припинена, внаслідок укладення між ПАТ «СЕБ Банк» (попередня назва АК «Факторіал-Банк») та [PERSON] додаткової угоди № 3 від 22.07.2010 року, якою було внесено зміни до кредитного договору, а саме у п. 3.2.3. щодо відшкодування всіх інших витрат, оскільки порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, із врахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем доведені підстави встановлені договором поруки та ЦК України для визнання договору поруки від 30.05.2008 року припиненим. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~ «Інновація» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved