Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У жовтні 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», третя особа відділення № 80 ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», про стягнення коштів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04.04.2014 року між ним та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» через філію останнього - відділення № 80 укладено Договір банківського вкладу № 769140/2014, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв грошові кошти у розмір 100 000,00 грн. Відповідно до умов укладеного між сторонами Договору процентна ставка за користування Банком грошовими коштами позивача становить 26 % річних. 23.09. 2014 року [PERSON] направив відповідачу лист про виплату йому розміру Вкладу та нарахованих за користування ним процентів, однак відповідачем у таких діях позивачу було відмовлено, у зв'язку із чим [PERSON] змушений звернутися до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути із відповідача на свою користь суму вкладу у розмірі 100 000, 00 гр., 1817,90 грн. не виплачених за вересень та жовтень 2014 р. процентів річних та судові витрати, понесені при подачі даного позову до суду. У судове засідання позивач не з'явився, по місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечив. Представник відповідача та третьої особи у судове засідання також не з'явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2014 року між [PERSON] (далі - Вкладник) та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - Банк) укладено Договір банківського вкладу «Марафон лояльності» № 769140/2014 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого його предметом є розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності» в національній валюті України на строк 6 (шість) місяців з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів (далі - Вклад). Для обліку Вкладу Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок № [NUMBER] (далі - Рахунок). Сума початкового вкладу - 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок (п.1.3. Договору). Згідно із п. 1.5. Договору, виплата процентів, нарахованих на Вклад за ставкою 26 (двадцять шість) процентів (и) (а) річних, здійснюється згідно з умовами Договору та Правил. Відповідно до п. 1.7. Договору, дата вимоги Вкладником Вкладу - 04 жовтня 2014 р. Судом встановлено, що 23 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до Банку із заявою-вимогою, в якій просить на підставі п. 1.7. Договору банківського Вкладу № 769140/2014 видати йому суму депозиту у розмірі внесеного вкладу 100 000 (сто тисяч) грн. та нарахованих на нього процентів. А також у даній заяві-вимозі вказав, що від подальшої пролонгації договору відмовляється. Із заявою аналогічного змісту позивач 06.10.2014 року повторно звернувся до Банку. Згідно із п. 3.3. глави 3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного Банку України від 03.12.2003 № 516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Згідно статті 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2,3 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач зобов'язання за Договором банківського вкладу належним чином не виконав, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved