Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON]\~\~про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 16 квітня 2015\~ року. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя\~ подружжя не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що негативно впливає на психічний розвиток сина. Посилаючись на викладені обставини та неможливість подальшого збереження шлюбу, примирення та спільного проживання, позивачка просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву, в якій підтримала свою позовну заяву, просила її задовольнити, також просила справу слухати без її участі. В разі неявки відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. \~ \~ \~ \~ \~Суд ухвалив справу розглядати в заочному розгляді без участі відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання повісткою, яка направлялася рекомендованим листом. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у його відсутність до суду також не надходили. Суд приходить до висновку про те, що відповідач свідомо не бажає брати участь у розгляді справи в суді, проте матеріалів справи достатньо для винесення рішення. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON]\~ 16 квітня 2015 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів\~ зроблено\~ актовий запис за № 149 від 16.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії I-ФП № 146921 від 29.09.2015 року (а.с.6). Від шлюбу подружжя має сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження Серії І-ФП № 234883 від 03.09.2015 року (а.с.7). \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, за час перебування справи у провадженні суду не примирились. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд\~ постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено\~рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~судові витрати.\~

Outcome: approved