overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з указаною заявою. Зазначає, що [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], яка померла 18 червня 2018 року в м. Харкові є її рідною тіткою. Після її смерті залишилась спадщина 1\\2 частина житлового будинку № 30 по вул. Скоростна, в м. Харкові, де проживаю заявник. Вона є єдиним спадкоємцем, так як дітей у тітки не було а з чоловіком вона була розлучена в 1982 році. Підставою для звернення до суду являється те, що при оформлені документів вияснилось, що в свідоцтві про народження тітки прізвище [PERSON], в графі матір [PERSON], відомості про батька відсутні, а в свідоцтві батька заявника, її рідного брата, прізвище [PERSON] в графі матір [PERSON], відомості про батька відсутні. Ці описки при реєстрації актів про народження були зроблені помилково, мабуть із-за невірного перекладу з російської мови. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Другої державної нотаріальної контори м. Харкова в судове засідання не зявились. Подали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердили в суді, що була знайома з [PERSON], яка померла 18.06.2018 року і знайома з [PERSON] Їй достеменно відомо, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] Заслухавши представника заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 червня 2018 року померла [PERSON], (свідоцтво перо смерть серія 1-ВЛ№ 640114) . Відповідно до свідоцтва про народження № ЯК 885615 [PERSON] , народилась 16 лютого 1954 року в м. Харкові, в графі матір вказано - [PERSON], відомості про батька відсутні. Відповідно до витягу з Державного реєстру [PERSON], народився 26 грудня 1943 року, в графі матір вказано - [PERSON], відомості про батька відсутні. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (свідоцтво 1-АВ № 307385) в графі батько - вказано [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи, що встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадщини після смерті тітки [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], яка померла 18 червня 2018 року в м. Харкові, а іншим чином довести цей факт неможливо, то суд задовольняє заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що з 15 вересня 2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. З квітня 2013 року сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов'язки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15 вересня 2012 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №165. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надіслав заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 вересня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 15.09.2012 року, зроблений актовий запис № 165 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). З квітня 2013 року сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 28 лютого 2006 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 51. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Ними досягнуто угоди про утримання дитини. На даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарства не ведуть. Через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя вказала на неможливість збереження сім'ї надалі, просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась завчасно та належним чином. Надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 19 жовтня 2017 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 51 (а.с. 3). Причинами розірвання шлюбу послужили відсутність взаємопорозуміння та різне ставлення до життя, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач після реєстрації шлюбу з [PERSON] прізвище не змінювала. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

У жовтні\~2018\~року[PERSON] предявила\~в суд\~позов до[PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано Бокіймівською сільською радою Млинівського району Рівненської області 30 жовтня 1998 року, актовий запис №9. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як у них різні характери, різні погляди на життя. З відповідачем разом не проживають понад вісімнадцять років. Їхня сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю. (а.с.29) Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с.33) Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 30 жовтня 1998 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 014541, виданим на підставі актового запису № 9 від 30.10.1998 року Бокіймівською сільською радою Млинівського району Рівненської області. (а.с.5) Шлюбні відносини подружжя не підтримує протягом тривалого часу. Заходи для збереження сімї сторонами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. \~ \~ \~ \~З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У жовтні\~2018\~року[PERSON] предявила\~в суд\~позов до[PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненської області 07 листопада 2015 року, актовий запис №325. Від шлюбу у них є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як у них різні характери, різні погляди на життя. Їхня сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. (а.с.15) Відповідач в судове засідання не зявився, суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позов визнає повністю. (а.с.17) Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує протягом тривалого часу. Заходи для збереження сімї сторонами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. \~ \~ \~ \~З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. З квитанції №0.0.1155551245.1 від 11.10.2018 року вбачається, що позивачем [PERSON] було сплачено 704 гривні 80 копійок судового збору, який підлягає стягненню на її користь з відповідача. (а.с.1) Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось через втрату взаєморозуміння. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважають неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявники у судове засідання не з`явилися, з поданої заяви вбачається, що вони просять розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 03 червня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6, 7). 18 вересня 2018 року заявники уклали нотаріальний договір про сплату аліментів на утримання дитини (дітей) та визначення умов проживання (утримання) дитини (дітей), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С., зареєстрований в реєстрі за № 3622 (а.с. 10-11). У зазначеному договорі визначили, що діти після розірвання шлюбу будуть постійно проживати з матір`ю, визначили графік зустрічей дітей з батьком, порядок та розмір сплати аліментів. Зі спільної заяви вбачається, що заявники проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення спільної заяви про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища [PERSON] на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та спільний побут. З квітня 2018 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважають неможливим. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник підтримали вимоги спільної заяви та просили її задовольнити. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в порядку, передбаченому процесуальним законом. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 квітня 2011 року (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). 06 серпня 2018 року сторони уклали нотаріальний договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук Іриною Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за № 597 (а.с. 8-9). У зазначеному договорі сторони визначили, що син після розірвання шлюбу буде постійно проживати з батьком, а також визначили графік зустрічей дитини з матір`ю. Зі спільної заяви вбачається, що сторони проживають окремо з 2013 року, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище. З заяви заявника вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення заяви про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища [PERSON] на дошлюбне не вбачається за необхідне. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 14231,30 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.07.2012 [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. На підставі п.2.1.1.2.3 Договору банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті; згідно п.2.1.1.2.4 за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів банку позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед ним заборгованість. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту для запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.uа) АТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У жовтні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» \~(далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначено, що 7 серпня 2014 року між\~ АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з неї заборгованість, яка утворилась станом на 30 вересня 2018 року, в сумі 18629,92 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом 471,00 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 13495,59 грн, заборгованість за пенею та комісією 3300,00 грн, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - штраф 500,00 грн\~ (фіксована частина) та штраф 863,33 грн (процентна складова). Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 7 серпня 2014 року [PERSON] було видано кредитну карту «Універсальна» зі встановленим лімітом. Своїм підписом в анкеті-заяві від 7 серпня 2014 року [PERSON] підтвердила, що зазначена заява разом із Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають договір про надання банківських послуг, з яким вона ознайомилася і згодна, про що свідчить її підпис. Внаслідок несвоєчасного та неповного\~ виконання\~\~ відповідачем зобовязань за вказаним договором\~ станом на 30 вересня 2018 року утворилася заборгованість в сумі 18629,92 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом 471,00 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 13495,59 грн, заборгованість за пенею та комісією 3300,00 грн, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - штраф 500,00 грн\~ (фіксована частина) та штраф 863,33 грн (процентна складова). Згідно статті 1054 частини 1 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.\~ Статтею 526 ЦК України визначено, що, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідачем доводи позивача щодо невиконання нею зобовязань за договором не спростовані, а тому майнові права АТ КБ «ПриватБанк» підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] суми заборгованості. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 28.11.2012 року на загальну суму 37164,09 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначає, що всупереч умов укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Банк/позивач) та [PERSON] кредитного договору від 28.11.2012 року (далі Кредитний договір), остання своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконувала. У звязку з чим, станом на 01.10.2018 року, у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість за кредитом, що складає 37164,09 грн., яку остання не погашає у добровільному порядку, що змусило банк звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибула повторно, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: partial