Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.10.2017 року і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.04.2002 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зменшені позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], матір'ю - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.04.2002 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 199. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З урахуванням викладеного та всіх обставин справи, суд вважає, що пред'явлений позов має бути задоволений, та стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. в зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved