Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу будинку, укладеного 09 вересня 2008 року між нею та відповідачем, дійсним, та визнання за нею права власності на будинок №28 з прилеглими надвірними будівлями по вулиці Будьонного в селі Глинськ Світловодського району Кіровоградської області. Зазначала, що 09 вересня 2008 року вона та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу за 35000 грн. вказаного будинку, який відповідачка прийняла у спадщину від свого чоловіка [PERSON], який помер 26 жовтня 2000 року. Договір купівлі-продажу між ними було оформлено письмовою розпискою, але відповідачка після отримання коштів не виконала свої зобовязання щодо оформлення спадщини та укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку, вибула із села Глинськ, і її місце перебування невідоме. Вказуючи, що всі істотні умови договору виконані сторонами, з підстав, передбачених ст. 220 ЦК України, просить визнати вказаний договір дійсним, та визнати за нею право власності на зазначений будинок. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, подали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася судом за її місцем реєстрації, в звязку з чим, в силу ч.4 ст.169, ст.ст.224,225 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Так, з копії розписки видно, що 09 вересня 2008 року [PERSON] одержала гроші в сумі 35000 грн. за житловий будинок з прилеглими надвірними будівлями в селі Глинськ Світловодського району Кіровоградської області по вулиці Будьонного, 28, від [PERSON]. Зобовязалася оформити спадщину і зявитися до нотаріальної контори для оформлення договору купівлі-продажу будинку. З копії свідоцтва про шлюб [PERSON] вступила у шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на [PERSON]. З копії договору купівлі-продажу будинку від 20 березня 1986 року [PERSON] купив у [PERSON] будинок №24 по вулиці Будьонного в с. Глинську Світловодського району Кіровоградської області. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок №24 по вулиці Будьонного в с. Глинську Світловодського району, будинок належить [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, розяснено, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що договір купівлі-продажу будинку підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, тобто даний правочин є неукладеним і таким, що не породжує для сторін прав та обовязків, тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed