Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю „А.Т.К. ( далі ТОВ „А.Т.К.) звернулося до суду з позовом, у якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820880300:06:000:0212, укладений 15 грудня 2014 року між [PERSON] та ТОВ „Елітне, який зареєстрований 06.01.2015 реєстраційною службою Бердичівського міськрайонного управління юстиції та скасувати його державну реєстрацію, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову ТОВ „А.Т.К зазначило, що 05 липня 2005 року між ТОВ „А.Т.К. та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820880300:06:000:0212, площею 2,28 га за яким [PERSON] передала земельну ділянку в оренду ТОВ „А.Т.К. стоком на 5 років. Додатковою угодою сторони погодили строк оренди земельної ділянки на 15 років, тобто до 04 липня 2020 року. Договір оренди та додаткова угода зареєстровані у Бердичівському районному відділі Житомирського регіонального відділення Центру ДЗК. Після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку, що передана в оренду ТОВ „А.Т.К. набула [PERSON], яка 15 грудня 2014 року уклала договір оренди цієї ж земельної ділянки з товариством з обмеженою відповідальністю „Елітне ( далі ТОВ „Елітне), зареєструвавши 06 січня 2015 року цей договір у реєстраційній службі Бердичівського міськрайонного управління юстиції. Вважає договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820880300:06:000:0212 від 15 грудня 2014 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ „Елітне недійсним з тих підстав, що дія договору оренди цієї ж земельної ділянки від 05 липня 2005 року між ТОВ „А.Т.К. та [PERSON] не припинена в силу статей 32 ЗУ „Про оренду землі, ст. 770 ЦК України та ст. 148-1 ЗК. Укладення договору оренди земельної ділянки без припинення дії попереднього договору суперечить чинному законодавству та порушує права ТОВ „А.Т.К.. У судове засідання представник позивача не зявився, направив заяву з проханням справу слухати за його відсутності, позов підтримав. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату та місце судового засідання, не зявилися втретє. Від їх представника за довіреністю [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через її відрядження до м. Києва. Судом розглянуто справу за відсутності відповідачів, зважаючи, що розгляд справи уже двічі відкладався за неявки представника відповідачів. Відповідачі [PERSON] та ТОВ „Елітне своїм правом брати участь у судових засіданнях не скористалися, до суду не зявлялися, заперечень проти позову не направили. Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, з таких підстав. Відповідно до державного акта на земельну ділянку [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, площею 4,3162 га., передана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Буряківської сільської ради, яка складається з ділянки № 1, кадастровий номер1820880300:06:000:0212 та ділянки № 2, кадастровий номер 1820880300:02:000:059 ( а.с .11) 05 липня 2005 року між ТОВ „А.Т.К. та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 2,28. За цим договором [PERSON] передала в оренду ТОВ „А.Т.К. земельну ділянку, площею 2,28 га, строком на 5 років ( а.с. 46-52). 01.09.2005 договір зареєстровано у Бердичівському районному відділі Житомирського регіонального відділення Центру ДЗК. Додатковою угодою від 16.06.2006 сторони внесли зміни до пункту 3.1. Договору від 05.07.2005, погодивши строк оренди земельної ділянки на 15 років. Додаткова угода 22.05.2007 зареєстрована у Бердичівському районному відділі Житомирського регіонального відділення Центру ДЗК ( а.с. 18). Відповідно до статті 6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно статті 20 Закону України Про оренду землі укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до статті 17 Закону України Про оренду землі передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином договір оренди від 05 липня 2005 року, між ТОВ „А.Т.К. та [PERSON] є чинним, ТОВ „А.Т.К. набуло права оренди земельної ділянки на строк до 5 липня 2020 року. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 01 червня 2013 року ( а.с. 13). Право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1820880300:06:000:0212, площею 2,2795, розташованої на території Буряківської сільської ради набула її спадкоємець за заповітом - [PERSON], що доводиться свідоцтвом про право на спадщину ( а.с .70). 15 грудня 2014 року [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки з ТОВ „Елітне, за яким передала ТОВ „Елітне в оренду строком на пять років земельну ділянку, кадастровий номер 1820880300:06:000:0212. 06 січня 2015 року РС Бердичівського міськрайонного управління юстиції проведено реєстрацію цього договору оренди ( а.с. 59-69,14,15). Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ( частина перша статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 31 ЗУ „Про оренду землі договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Статтею 770 ЦК України передбачено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов'язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки. Відповідно до частин четвертої статті 34 ЗУ „Про оренду землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Розділом 12 Договору оренди від 05.07.2005, укладеного між ТОВ „А.Т.К. та [PERSON] не передбачено розірвання договору оренди в односторонньому порядку, в тому числі й у разі зміни власника земельної ділянки. Таким чином, [PERSON], набувши права та обовязки орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 05.07.2005, укладеним між ТОВ „А.Т.К. та [PERSON], як новий власник земельної ділянки, порушила умови договору та чинне законодавство, передавши повторно в оренду земельну ділянку іншій особі, не вирішивши питання про припинення попереднього договору оренди земельної ділянки, чим порушила права ТОВ „А.Т.К. як орендаря земельної ділянки. Тому, договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820880300:06:000:0212, укладений 15 грудня 2014 року між [PERSON] та ТОВ „Елітне, який зареєстрований 06.01.2015 реєстраційною службою Бердичівського міськрайонного управління юстиції слід визнати недійсним. Суд відмовляє у задоволенні позову, в частині скасування державної реєстрації, оскільки відповідно до положень частини другої статті 25 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, уразі скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Так як законом передбачено скасування реєстрації речового права у разі визнання недійсним договору на підставі якого було проведено реєстрацію, позовні вимог ТОВ „А.Т.К., в частині скасування реєстрації речового права, безпідставні. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів, пропорційно задоволеним позовним вимогам, 50 % документально підтверджених витрат позивача по сплаті судового збору у сумі 1378 грн. та 2000 гривень витрат за надання правової допомоги ( а.с.2,3, 57,58). Всього суд стягує з відповідачів по 1689 грн. судових витрат з кожного.

Outcome: partial