Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

У зв`язку з тим, що 11 березня 2018 року між [PERSON] , як позикодавцем, та [PERSON] , як позичальником, був укладений договір позики на суму 176 000 гривень зі строком повернення не пізніше 11 березня 2019 року, договір завірено власними підписами сторін, позивач виконав свої зобов`язання, однак відповідач [PERSON] в установлений договором строк суму позики не повернув, позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій він зазначив, що позов підтримує та просить задоволити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій він зазначив, що позов визнає у повному обсязі. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 11 березня 2018 року між [PERSON] , як позикодавцем, та [PERSON] , як позичальником, був укладений договір позики на суму 176 000 гривень зі строком повернення не пізніше 11 березня 2019 року, договір завірено власними підписами сторін та його копію долучено до матеріалів справи. [PERSON] 20 травня 2019 року звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за договором позики, яку [PERSON] отримав і завірив факт отримання власним підписом, проте кошти не повернув. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] не належним чином виконував свої зобов`язання за договором позики, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач не погашає, тобто в наявності є порушення прав позивача, за захистом яких спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до задоволення і сума заборгованості підлягає стягненню. В зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого був звільнений позивач, як учасник бойових дій, при подачі позову до суду.

Outcome: approved