Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 22 вересня 2007 року між ним і відповідачкою зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачкою у них не склалися, через різні погляди на подружнє життя та обовязки кожного в родині, в результаті чого втрачено почуття взаємопорозуміння та поваги. Сімя перебувала в складних життєвих обставинах, внаслідок яких рішенням суду трьох малолітніх дітей відібрано від батьків без позбавлення батьківських прав та передано Органу опіки і піклування Броварської міської ради Київської області. На даний час діти перебувають під опікою сестри позивача. З того часу подружні відносини між сторонами припинилися, не ведеться спільне господарство. Позивач вважає, що їхній з відповідачкою шлюб носить формальний характер, примирення та збереження шлюбу є неможливим. Також просив суд строк на примирення не надавати. \~ \~ \~ \~З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON], 22 вересня 2007 року, Виконкомом Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №\~26. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 26 квітня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, строк на примирення не надавати. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення. Також просила після розірвання шлюбу змінити прізвище на Ахмадулліна. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у Виконкомі Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №\~26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ФП №028246, виданим Виконкомом Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області. Від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження серії І-ОК № 099029, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області; син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 142518, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області та син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтвом про народження серії І-ОК № 204626, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини,\~не ведуть\~спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. У ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимога відповідачки [PERSON] про відновлення їй дошлюбного прізвища Ахмадулліна ґрунтується на вимогах закону, тому теж підлягає задоволенню.

Outcome: approved