Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 17.08.2010 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого у подальшому збільшився до 10000,00 грн. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 14.06.2020 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 21689,49 грн., яка складається з: 15533,69 грн. заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 15533,69 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6155,76 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 17.08.2010 року у розмірі 21689,44 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав із викладених у позовній заяві підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, звернувши увагу на те, зокрема, що відповідач не підписував Умов та правил надання банківських послуг, із ним не були погоджені тарифи банку, а інформація в підписаному ним паспорті споживчого кредиту була чинною до 13.02.2018 року, про що вказано в самому паспорті, сума ліміту змінювалася кредитором в односторонньому порядку. Відповідач користувався отриманими від позивача кредитними коштами, але його не було ознайомлено з правилами погашення заборгованості. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 78, ч. ч. 1, 6 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 17.08.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у вигляді підписаної відповідачем анкети-заяви № б/н, відповідно до якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого змінювався та не перевищував 10000,00 грн. Станом на 14.06.2020 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 21689,45 грн., яка складається з: 15533,69 грн. заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 15533,69 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6155,76 грн. заборгованість за простроченими відсотками, що слідує з розрахунку заборгованості та виписки за договором. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~ \~ \~ \~Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. \~ \~ \~ \~Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У позові АТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що 17.08.2010 року [PERSON] підписав анкету-заяву, чим погодився з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджує його ознайомлення з умовами кредитування. Проте наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг, а також витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідачем не підписані, а тому згідно роз`яснень, викладених у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року в справі № 342/180/17, з огляду на їх мінливий характер такі Умови і Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 29.01.2018 року, не підтверджує розміру ліміту та суми заборгованості за простроченими відсотками станом на 14.06.2020 року, так як викладена в ньому інформація про умови кредитування, в тому числі щодо визначення розмірів ліміту та процентної ставки, була чинною до 13.02.2018 року, про що вказано в паспорті та погоджено сторонами кредитного договору. Як убачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк», відповідачу з 29.01.2018 року видавалися почергово три кредитні картки, термін дії останньої з них до листопада 2022 року, а згідно іншої довідки банку кредитний ліміт позичальнику збільшено 04.07.2019 року до 10000,00 грн. та в подальшому 31.12.2019 року зменшено до 0,00 грн. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 10000,00 грн., яка складається з: 10000,00 грн. суми заборгованості за тілом кредиту, оскільки ним не виконано належним чином грошових зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем, що підтверджено документально.

Outcome: partial