Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вказаним позовом в якому просить зобов`язати ПАТ «Київенерго» підключити до електропостачання квартиру [ADDRESS] та стягнути судові витрати з відповідачів у рівних частинах. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що з 16.12.2008р. до 31.12.2012р. орендував квартиру [ADDRESS] на підставі договорів оренди з ДП «Екос». Потім вищевказану квартиру орендував у ОСББ «Злагода-2012». У грудні 2018р. позивачу стало відомо, що ОСББ не є власником житлового приміщення, яке здавалося в оренду, тому відмовився сплачувати орендні платежі. Комунальні платежі та платежі за утримання прибудинкової території сплачені у повному об`ємі. 12.09.2020р. невідомі особи приїхали до позивача та вчинили спробу примусово виселити із квартири, у якій проживає більше 12 років. Один з вищевказаних осіб представився як покупець квартири - [PERSON] та ознайомив з копією виписки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. [PERSON] показав позовну заяву до суду та повідомив, що на даний момент справа щодо права власності на квартиру у якій проживає розглядається в суді. Відповідачі знаючи, що у спірній квартирі проживає позивач з дружиною поставили новий електролічильник та відключили електропостачання в квартиру. Протягом 12 років позивач справно оплачує використану електроенергію, тому не вбачає підстав для відключення від електропостачання. Вважає, що відключення квартири [ADDRESS] порушує його права як користувача квартири, у якій проживає більш ніж 12 років. Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Жодного попередження від ПАТ «Київенерго» він не отримував, а надані представнику докази спору щодо права власності на квартиру, яку відключили від електропостачання, не були прийняті до уваги. Послуги з постачання електричної енергії мають надаватись споживачем безперервно. Перерви у постачанні можуть виникати у випадку ремонтних та профілактичних робіт, а також робіт з ліквідації аварій. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.10.2020року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04.11.2020р. ухвалою Святошинського районного суду м. Києва здійснено перехід вказаної справи з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Представник ПАТ «Київенерго» в судове засідання не з`явився, про час, місце та розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог. Представником [PERSON] - [PERSON] надано відзив на позовну заяву в якому зазначив, що [PERSON] володіє на праві приватної власності об`єктом нерухомого майна, а саме квартирою [ADDRESS] . Звертає увагу суду, що позовна заява мотивована тим, що позивач не будучи власником квартири, без зазначення жодної підстави, без доведеності обставин, що мають значення для справи, без надання доказів (документів) якими має доводити позивач свої вимоги, просить суд зобов`язати ПАТ «Київенерго» вчинити дії стосовно чужого майна. Чинним законодавством не встановлюється та відсутній будь-який обов`язок ПАТ «Київенерго», підключити квартиру до мережі електропостачання, що належить на праві власності не позивачу, в тому числі за відсутності договірних відносин з позивачем щодо постачання електричної енергії. Позивачем не надано до позовної заяви та відсутні докази звернення позивача до ПАТ «Київенерго» із заявою про підключення квартири до електропостачання. Згідно доданої до позовної заяви копії паспорту позивач зареєстрований та відповідно періодично проживає за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги позивача, які стосуються майна, що належать на праві приватної власності [PERSON] не підлягають задоволенню. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] надав заперечення на відзив на позовну заяву відповідача - [PERSON] в яких зазначив, що відповідач тлумачить діюче законодавство України на свій розсуд і його відзив є безпідставним і необгрунтованим, а також суперечить чинному законодавству України. Позивач є споживачем електричної енергії, яка ним закуповується у постачальника (суб`єкта господарської діяльності з постачання електричної енергії), порядок припинення енергопостачання має проводитись у порядку, встановленому у ПКЕЕН. Положенням ПКЕЕН у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, енергопостачання квартири позивача було відключено безпідставно та з порушенням ПКЕЕН. [PERSON] не є енергопостачальною організацією, який не має передбачених законом прав на розпорядження постачання електроенергії. [PERSON] може користуватися належною йому на праві власності квартирою і то після набуття рішенням законної сили у цивільній справі 759/13591/20 про визнання права власності на квартиру. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] /а.с.19/. Судом встановлено, що відповідно до реєстру територіальної громади м. Києва [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/. Відповідно до листа голови правління ОСББ «Злагода-2012» від 17.03.2020р. повідомлено відповідача [PERSON] , що між ОСББ «Злагода-2012» та позивачем не укладалось жодних договорів оренди відносно кв. [ADDRESS] . [PERSON] не звертався до ОСББ «Злагода-2012» з питань щодо відсутності електропостачання у вказаній квартирі/а.с.84/. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.13, ч.2 ст.78, ч.1, ч.4 ст.81 суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Взаємовідносини між громадянами (споживачами) та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ від 26.07.1999 р. № 1357 з подальшими змінами (надалі - Правила). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичної особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно із ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливо лише на підставі договору про постачання енергії. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки не було встановлено, що [PERSON] є споживачем електроенергії, яку постачає енергопостачальник до житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] , оскільки зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання позивача є інше житлове помешкання, а не вказана квартира, власником якої є [PERSON] . Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно квитанції № 1 від 03.11.2020р. відповідачем [PERSON] за актом приймання-передачі наданих послуг № 32 від 02.11.2020р. було сплачено за юридичні послуги у розмірі 10 000,00 грн./а.с.67-68/. 12.01.2021р. [PERSON] сплачено за актом приймання-передачі наданих послуг за послуги адвоката 2 500,00 грн./а.с.75-76/. Відповідно квитанції № 36 від 25.02.2021р. відповідачем [PERSON] за актом приймання-передачі наданих послуг № 11 від 24.02.2021р. було сплачено послуги адвоката у розмірі 7 000,00 грн./а.с.77-78/. Враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг, та оскільки суд відмовляє позивачу у задоволенні позову, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 19 500 грн., що є на переконання суду, справедливою компенсацією понесених позивачем витрат. На підчтаві викладеного та к еруючись ст.ст. 6, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 137 , 141 , 263-265, 268, 273, 274, 279, 280, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про електроенергетику», ст. 714 ЦК України, суд, -

Outcome: dismissed