Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

у квітні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22.06.2007 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № PLОKG100000079 за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 14000,00 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 1,00 % на місяць, які нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 22.06.2027 року. Оскільки кредитні зобов'язання відповідачем належним чином не виконувалися, станом на 22.04.2015 року виникла заборгованість в розмірі 14234,98 доларів США, що за курсом 22,27 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.04.2015 складає 317012,95 грн. У зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути на свою користь із відповідача заборгованість по кредитному договору в рахунок виконання умов договору № PLОKG100000079 у розмірі 14234,98 доларів США та судовий збір у розмірі 3170,13 грн. Представник позивача Забара В.М. в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за адресою реєстрації місця проживання. З урахуванням положень частини 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а відповідач належним чином повідомлений і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд, дослідивши наявні докази у справі прийшов до наступного висновку: 22.06.2007 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № PLОKG100000079, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 14 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 1,00 % на місяць, які нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту щомісячно, з кінцевим терміном повернення до 22.06.2027 року. Позичальник зобов'язався погашати кредит та сплачувати відсотки в порядку визначеному договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок неналежного виконання боргових зобов'язань відповідачем станом на 22.04.2015 утворилася заборгованість у розмірі 14 234,98 доларів США, яка складається із наступного: 12 336,37 доларів США - заборгованість за кредитом; 1003,00 доларів США - заборгованість за відсотками; 119,08 доларів США- заборгованість з комісії; 87,98 доларів США - заборгованість з пені; 11,23 доларів США - штраф (фіксована частина); 677,32 - доларів США - штраф (відсоток від суми заборгованості). За змістом ст.ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно частини 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 549 ч.1,3 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 552 ЦК України передбачено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Аналіз вимог діючого законодавства та змісту договору вказує на те, що сторони передбачили відповідальність у разі порушення боржником зобов'язання у вигляді сплати пені. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, на що він розраховував при укладенні договору, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У зв'язку з цим, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № PLОKG100000079 від 22.06.2007, яка виникла станом на 22.04.2015 року у розмірі 14 234,98 доларів США. Пленум Верховного Суду України у Постанові № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим, при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. За курсом встановленим відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.09.2015 на день ухвалення рішення 1 долар США складає 21.82 грн. Таким чином, заборгованість за кредитним договором № PLОKG100000079 від 22.06.2007 року з переведенням в українську валюту на день ухвалення рішення складає 310607,26 грн. (14 234,98 доларів х 21, 82 грн. =310607,26 грн.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved