Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом в якому просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 30.06.2001року по 26.01.2010року, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO] народження. 30.12.2011року вона уклала шлюб з [PERSON] Дитина знаходиться на її утриманні та проживає з нею, відповідач мешкає окремо, ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач життям дитини, її здоров'ям, розвитком тощо не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з нею та приймати участь у її утриманні та вихованні. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] через канцелярію суду надав заяву в якій просив справу розглянути за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей Московського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника органу опіки та піклування. Рішення по справі прийняти з урахуванням висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, яке діє від імені органу опіки та піклування. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.01.2010 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №45 /а.с.9/. [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №288, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] 30.12.2011року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] /а.с.10/. Згідно довідки №681 від 31.10.2017року, виданої Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №142 Харківської міської ради Харківської області, вбачається, що [PERSON], дійсно навчається в ХЗОШ №142 в 8-Б класі. [PERSON] добре вихована, скромна, чемна, охайна дівчина. До навчання ставиться дуже старанно. Вихованням доньки займається мати [PERSON] Вона постійно відвідує батьківські збори та цікавиться навчанням доньки, допомагає в організації виховних заходів. Батько учениці [PERSON] протягом останніх трьох років до школи не зявлявся, батьківські збори не відвідував. На табелях доньки підпис батька відсутній. Участь у вихованні дівчинки не бере. З довідки №17/2-954 від 20.10.2017року вбачається, що слідчим відділом прокуратури Автономної Республіки Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні в якому [PERSON], [INFO] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України. З позову вбачається, що відповідач не надавав жодної матеріальної допомоги дитині, не підтримує з дочкою будь-яких зв'язків, участі у вихованні не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, життям дитини не цікавиться, проявляє байдужість до подальшої її долі. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку від 20.02.2018року за №129 вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки. На обсяг батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] обґрунтований, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, не спілкується з дитиною та не виявляє до неї інтересу, свідомо нехтуючи своїми обов'язками, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: 1/ стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України із змінами згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного, враховуючи зміни щодо розміру аліментів на дитину згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, суд бере до уваги інтереси дитини, вважає розмір аліментів, які просить стягнути позивач обґрунтованим, в зв'язку з чим задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.10.2017року, і до досягнення донькою повноліття, відповідно до положень статті 183 СК України. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved