Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У квітні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовні заяві. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він періодично допомагає доньці залежно від своїх фінансових можливостей, однак це не завжди можливо, оскільки він офіційно не працює, його джерелом існування є ведення особистого господарства, а саме вирощування та продаж свиней, від чого має нестабільний дохід не більше 1500,00 - 2000,00 грн. на місяць. Однак якщо позивач вирішила стягувати аліменти через, він не заперечує. До початку слухання справи позивач подала заяву, в якій наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх та розглядати позов у її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач, проживаючи з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу, народила від нього доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 04.12.2003 року. Відповідач визнає дитину своєю, батьківство не оспорює. Донька є інвалідом дитинства, проживає разом з позивачем, єдиним офіційним джерелом їх існування є пенсія на утримання інваліда дитинства, яку отримує позивач, у розмірі 1500,00 грн., у зв'язку з чим дитина потребує матеріальної допомоги на дитину від відповідача на теперішній час. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач проживає окремо від дитини, між сторонами не існує домовленостей щодо надання у добровільному порядку матеріальної допомоги позивачу на утримання цієї дитини. Доказів надання такої допомоги відповідач не надав. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину, що випливає з його пояснень про рівень доходу, які ніким не оспорюються. Відповідно до загальних норм права ст.ст. 180, 181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Суд знаходить даний розмір аліментів на дитину обґрунтованим, оскільки згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд погоджується із заявленим позивачем розміром позовних вимог, оскільки він відповідає вимогам законодавства і визнаний відповідачем. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 24.04.2015 року. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з аліменти на утримання неповнолітньої дитини, щомісяця у розмірі ? частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову (24.04.2015 року) і до досягнення дитиною повноліття. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору 243,60 грн. при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved