Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього 3 % річних та інфляційних витрат у зв'язку з невиконанням рішення суду в сумі 17 571,83 грн. Позивач та його представник надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2010 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і назначено йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено з випробуванням , встановивши випробувальний термін 1 рік 6 місяців. У відповідності до ст. 76 КК України покладено на засудженого наступні обов'язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи. Запобіжний захід підсудному до вступу вироку в законну силу залишити колишню - підписку про невиїзд. Стягнуто з [PERSON] на користь держави в особі Фінансового управління Миколаївської міської ради 4607,04 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8309,19 грн. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 10 серпня 2010 року апеляцію захисника засудженого [PERSON] [PERSON] залишено без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2010 року відносно [PERSON] - без зміни. Відповідно до повідомлення Центрального ВДВС м. Миколаїв від 19.06.2017 року, на виконанні Центрального ВДВС м. Миколаїв знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів по справі №1-13-106/10, і згідно виписки казначейства на депозитний рахунок від [PERSON] надійшли грошові кошти в розмірі 50,00 грн. від 02.06.2017 року та 100,00 грн. від 15.05.2017 р. Позивач є інвалідом 3 гр., що підтверджується пенсійним посвідченням №2232602195. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому суд погоджується з розрахунком позивача. На підставі викладеного, заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved