overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У квітні 2016 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між нею та [PERSON], а також стягувати з відповідача на утримання їх неповнолітнього сина, Давида, [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 квітня 2016 р. і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що подружні відносини між сторонами припинені, матеріальну допомогу на утриманні дитини відповідач надає нерегулярно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про ас та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 14 вересня 2012 р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №527. Сторони мають спільного неповнолітнього сина, [INFO]. Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання кожної дитини в розмірі ? частки щомісячного заробітку (доходу) батька, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ч. 1 ст. 182 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 551,20 грн. Таким чином, позов слід задовольнити частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У квітні 2016 р. [PERSON] звернувся із зазначеним позовом і після уточнення позовних вимог прохав визнати за ним і за його рідним братом [PERSON] в порядку спадкування право власності на ? частину земельної ділянки розміром 4,490 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], дана ділянка належала його матері [PERSON], яка померла [INFO] Свої вимоги мотивував тим, що він та його брат [PERSON] є спадкоємцями померлої [PERSON], яка за життя втратила оригінал Державного акта на земельну ділянку, а тому неможливо оформити спадщину. Сторони в судове засідання не з'явилися і звернулися до суду із заявами в яких прохали справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнав повністю. Представник Василівської сільської ради також в судове засідання не з'явився і прохав справу розглянути без його участі,позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON], яка мала у власності земельну ділянку розміром 4,490 га і вартістю 99562,12 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що розташована на території Василівської сільської ради, згідно інформаційної довідки відділу Держгеокадастру у Козельщинському районі. За життя [PERSON] втратила оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Суд враховує, що нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в зв'язку з тим, що відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Відповідно свідоцтв про народження [PERSON] і [PERSON] є синами померлої і які прийняли спадщину, частину якої успадкували. Згідно ст. ст.1261,1278 ЦК України вони мають право на спадкування ? частки земельної ділянки. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У квітні 2016\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 26.08.2011\~р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №\~481. Від [PERSON] заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Войцехівська) [PERSON] 26.08.2011\~р. було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області 26.08.2011\~р. було зроблено актовий запис №\~481, вони є батьками дитини [PERSON], яка народилась 14.11.2011\~р., остання проживає з [PERSON] (а.\~с.\~10, 11, 12). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовом з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б інтересам [PERSON] та інтересам їхньої дитини [PERSON], що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] а відтак задовольняє цей позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У квітні 2016 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позов обґрунтований тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, наміру їх відновлювати сторони не мають. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просила слухати справу у її відсутність, вимоги позову підтримала, просила залишити їй теперішнє прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 30 вересня 2000 року відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, актовий запис № 920, мають неповнолітнього сина, Данііла, [INFO] (а.с. 4). Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Згідно ст. 113 СК України позивачці слід залишити теперішнє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

У квітні 2016 р. [PERSON] звернулась із заявою про призначення її другим опікуном над її недієздатним братом [PERSON], оскільки останній визнаний недієздатним за рішенням суду, з дитинства його опікує мати, однак на даний час за станом здоровя не може в повній мірі виконувати обовязки опікуна. Ухвалою суду від 29 квітня 2016 р. занесеною до журналу судового засідання до участі в якості заінтересованої особи в справі залучено [PERSON] В судовому засіданні заявник вимоги підтримав. [PERSON] заяву підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявися, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON], [INFO], згідно медичного висновку є інвалідом з дитинства, непрацездатний. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 квітня 2007року [PERSON] визнаний недієздатним. З даного рішення вбачається, що відповідно до акту судово-психіатричної експертизи від 21 лютого 2007 р., [PERSON] страждає легкою розумовою відсталістю, вродженою катарактою очей, глухонімотою. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. У відповідності до частини 1 статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно частини 4 статті 63 Цивільного кодексу України, опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають в сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 5 цієї статті фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є сестрою [PERSON]. [PERSON] має постійне місце проживання, є приватним підприємцем, згідно довідки про доходи має достатній дохід, позитивну характеристику від трудового колективу, згідно довідки Управління інформаційно-аналітичного забезпечення УМВС України в Миколаївській області станом на 23 лютого 2016р. не є засудженою і у розшуку не перебуває. За медичним висновком протипоказань бути опікуном не виявлено. Поданням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28 березня 2016 р. [PERSON] рекомендовано призначити опікуном брата, [PERSON] З подання вбачається, що [PERSON] постійно допомагає братові, здійснює догляд за ним. Враховуючи надані докази, суд дійшов до висновку, що є достатні підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

У квітні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач погодився з позовом, не забажав відновити дошлюбне прізвище Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 28 грудня 2007 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1157. Подружні відносини припинені. Спільних дітей не мають. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

У квітні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила залишити їй теперішнє прізвище. Відповідач погодився з позовом Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 30 квітня 2010 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №171. Подружні відносини припинені. Мають доньку [PERSON], [INFO]. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У квітні 2016р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, який обґрунтувала тим, що знаходячись у шлюбі з відповідачем [PERSON] у вересні 1986р. вони придбали будинок №7Б по вул.Недєліна в м.Одесі, у якому вона зареєстрована та проживає. Після розірвання у 1996р. шлюбу, відповідач у 2001р. продав через товарну біржу ? частину цього будинку, без її згоди. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 14.07.2014р., залишеним в силі апеляційною та касаційною інстанціями, біржовий договір купівлі-продажу визнано недійсним, а адміністративним суд визнано протиправним дії щодо реєстрації нерухомого майна за новим власником 1\\2 частини будинку. В подальшому рішенням реєстратора скасована реєстрація 1\\2 частини цього будинку за новим власником. Обґрунтовуючи, що майно набуте подружжям під час шлюбу є їхньою сумісною власністю у рівних частках, просила суд поновити спільну сумісну власність її та відповідача на будинок №7 «б» по вулиці Недєліна в місті Одеса, визнавши за нею право власності на ? частину будинку №7 «б» по вулиці Недєліна в місті Одеса. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач з ними погодився. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, позивач та відповідач з 15.07.1978 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20.02.1996 р. Позивачем та відповідачем під час шлюбу придбано за договором купівлі-продажу від 20.09.1986 р., посвідченим державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори,\~\~1/2 частину з надвірними спорудами за адресою вул.Недєліна №7б в місті Одесі, який був спільною сумісною власністю подружжя. В подальшому зазначений договір було\~\~зареєстровано в\~\~КП «ОМБТІ та РОН»\~\~за\~\~№ 9657, стор. 94, кн. 3.\~\~ В подальшому відповідачем 1\\2 частину будинку було відчужено буз згоди на то позивача і рішенням Київського районного суду м.Одеси від 14.07.2014р. по справі №1512/2-1212/11 такий договір було визнано недійсним. Рішення набрало законної сили. Таким чином, на цей час у суду є всі підстави, відповідно до вимог ст.216ч.1 ЦК України, відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача, а саме поновити спільну сумісну власність позивача та відповідача на будинок №7 «б» по вулиці Недєліна в місті Одеса, визнавши за [PERSON] право власності на ? частину будинку №7 «б» по вулиці Недєліна в місті Одеса.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У квітні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь з 28 квітня 2016 р. аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проте просив стягнути аліменти в розмірі, меншому, ніж просить позивачка, оскільки він хворіє на цукровий діабет. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2015р. шлюб між [PERSON] і [PERSON], зареєстрований 02 липня 2010 р. розірваний (а.с. 4). Мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матірю (а.с. 3). Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки щомісячного заробітку (доходу) батька, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ч. 1 ст. 182 СК України. Тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У квітні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 27 квітня 2016 р. на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], аліменти в щомісячному розмірі 2600 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають дітей, однак на даний час відповідач проживає окремо від неї та дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні просив надати додаткові докази, в подальшому, в судове засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2006 року, мають дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4,5). Діти проживають з матірю згідно довідки про склад сімї (а.с. 6). Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття . У відповідності до повідомлення з Державного реєстру, 11 листопада 2014р. внесений запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с. 16). Враховуючи встановлені судом обставини, а саме відсутність даних щодо доходу відповідача, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання старшого сина [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно, молодшого, [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 27 квітня 2016 р. і до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 551,20 грн. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

У квітні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 27 квітня 2016 р. на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні представник позивачки вимоги позову підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 05 грудня 2009р. (а.с. 5). Сторони мають дитину [PERSON], [INFO] , яка зареєстрована з позивачкою (а.с. 7). Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме відсутність відомостей про доходи відповідача, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки щомісячного заробітку (доходу) батька, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ч. 1 ст. 182 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 551,20 грн. Таким чином, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

У квітні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], яким просила стягнути аліменти на її утримання до досягнення спільною донькою, [INFO], трирічного віку в розмірі ? частини від заробітку (доходу). В обґрунтування вимог послалася на те, що має право на таке утримання, а відповідач має можливість його сплачувати, так як працює в охоронній фірмі і отримує заробітну плату 1500 грн. на місяць. Дитина повністю утримується нею без матеріальної допомоги батька. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач заперечував проти позову, зазначив, що немає матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив таке. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2014 р., який розірвано за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2016 р. (а.с.8, 25). Вони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2016 р. на користь позивачки з відповідача на утримання доньки до настання її повноліття стягнуті аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.26). З березня 2015 р. по лютий 2016 р. відповідач працював на комунальному підприємстві Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин», звільнений за згодою сторін. Заробітна плата складала приблизно 2000 грн. на місяць (а.с.20, 32). Перебуває на обліку в Заводському районному центрі зайнятості як безробітний з 08 червня 2016 р., виплата допомоги по безробіттю за поясненнями відповідача не розпочалася (а.с.27). Згідно ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Вказані обставини спростовують твердження позивачки, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, тому позов задоволенню не підлягає. Це не перешкоджатиме позивачці до досягнення дитиною трирічного віку звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів за наявності відповідних підстав.

Outcome: dismissed