Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (надалі АТ «Укрексімбанк», Позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23.07.2013 року між ПАТ «Укрексімбанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №80002097361 від 23.07.2013 року, відповідно до якого останній отримав кредит з лімітом заборгованості не більше 2 000,00 грн., зі сплатою 36,00% відсотків річних, строком до 31.07.2015 року. ПАТ «Укрексімбанк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, проте Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує кошти кредиту вчасно не повертав, проценти за його користування в повному обсязі згідно затвердженого графіку не погашає. В зв'язку з викладеним Позивач просив стягнути на свою користь з Відповідача заборгованість за договором кредиту, яка складається з: заборгованості за процентами - 2 088,71 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами - 459,26 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом - 520,65 грн., усього в сумі 3 068,62 грн., також просив стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 29.01.2018 у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.07.2013 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8002097361. Відповідно до п. 2.4. цього Договору, сторони домовились про відкриття Банком Клієнту Кредитної лінії, у межах якої Банк надає Клієнту Кредит з Лімітом не більше 2 000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням Картки, а Клієнт зобов'язується повернути Кредит Банку та сплатити йому проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає Строку дії Основної картки, а саме на 24 місяці (до 31 липня 2015 року). За користування Кредитом Клієнт зобов'язаний щомісячно сплачувати Банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою 36% річних. (п.п. 2.6, 2.7. Договору). Відповідно до п.п. 4.2.13, 4.2.14. Договору, клієнт зобов'язується сплачувати Банку суми всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли у зв'язку з використання Основної Картки та Додаткових Карток, а також відшкодовувати Банку суми збитків, що понесені Банком в результаті використання Основної Картки та Додаткових Карток, на умовах цього Договору; сплачувати Банку проценти, нараховані за користування Кредитом, щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, за який вони були нараховані. Крім цього, згідно п. 4.2.16 Договору клієнт зобов'язувався, щоразу у день припинення дії Кредитної лінії погашати Банку усю існуючу на цей день заборгованість за Кредитом та процентами за користування Кредитом. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаївділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із матеріалів справи, Позивач повністю виконав перед Відповідачем свої зобов'язання та надав останньому кредит, натомість, Відповідач в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно умов ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Пунктом 8.1.1 Договору передбачено, що у разі прострочення сплати заборгованості за Кредитом/Овердрафтом та/або процентами за Кредитом/Овердрафтом, Клієнт сплачує Банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховуються на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості робочих днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, прострочена сума заборгованості складається з: заборгованості за процентами - 2088,71 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами - 459,26 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за Кредитом (основним боргом) - 520,65 грн., усього в сумі 3 068,62 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00, які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved