Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, вона є власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому з 24.12.2014 зареєстрований [PERSON] , який з дня реєстрації жодного дня в даному будинку не проживав, місце його перебування не відомо. Вважаючи, що відповідач втратив право користування вказаним житловим приміщенням у зв`язку із тривалим не проживанням у ньому, позивач просить суд визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає\~\~задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Згідно договору купівлі-продажу від 06.10.1987 року позивачка є власником будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до домової книги в зазначеному будинку з 24.12.2014 року зареєстрований [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач фактично у будинку позивачки не проживає з моменту реєстрації тобто з 24.12.2014 року, але продовжує перебувати зареєстрованими у будинку, а тому формально є таким, що проживає у ньому. Домовленостей між позивачем та відповідачем про збереження житла за останнім не було. Як передбачено ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ст.391 ЦК зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, особа визнається такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, якщо ця особа відсутня понад встановлені строки, а саме згідно ст. 71 Житлового Кодексу України таким строком є 6 місяців, а відповідач понад рік в даному будинку не проживає, що в свою чергу є однією з підстав зняття особи з реєстрації, шляхом позбавлення права користування житловим приміщення. \~ \~ \~ \~ Так у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст.\~71,\~72,\~116,\~156, ЖК УРСР;\~ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підстав остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. \~ \~ \~ \~ Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved