Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], треті особи: КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м.Києва, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація, про зобов'язання демонтувати незаконно прибудовану будову. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири по [ADDRESS]. У серпні 2013 року власник квартири, яка знаходиться поверхом нижче, розпочав будівництво шляхом прибудови до такої квартири приміщення площею 50 кв.м. Позивач вказує, що ні він, ні сусіди прилеглих квартир не давали згоди на будівництво вказаної прибудови до квартири. Відповідач самовільно зайняла та протиправно використовує земельну ділянку, яка є прибудинковою територією, чим порушує права мешканців багатоквартирного будинку. Позивач наголошує, що такими діями відповідача порушуються його права та інтереси, а саме: вказана прибудова розташована на частині земельної ділянки прямо перед вікнами квартири позивача, покрівля капітального приміщення, яке будується відповідачем, у теплий період часу нагріватиметься, що є прямою загрозою для здоров'я позивача, зменшиться ринкова вартість квартири позивача, будівництво є небезпечним для малолітніх дітей. Посилаючись на положення ст. 376 ЦК України, позивач просить зобов'язати відповідача за власний рахунок демонтувати незаконну прибудовану будову до квартири [NUMBER], розташовану на першому поверсі будинку [ADDRESS] та привести фасад будинку в попередній стан. (а.с. 3-7, 59) Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Вказали, що у даному випадку здійснення будівництва прибудови до фасаду квартири [NUMBER] по [ADDRESS] можливо лише після отримання відповідачем документів на право користування земельною ділянкою. Незважаючи на те, що спірна прибудова розташована на рейках, відповідач протиправно використовує земельну ділянку без згоди її власника. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що відповідач здійснює реконструкцію квартири шляхом розширення балкону, будівельні роботи з реконструкції квартири та облаштування вхідної групи мають ІІІ категорію складності, у такому випадку отримання дозволу на виконання будівельних робіт не є необхідним. Права позивача на земельну ділянку не порушені, оскільки внаслідок здійснення будівельних робіт земельна ділянка відповідачем не використовується. Представник третьої особи Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні зазначила, що до сфери управління райдержадміністрації переданий будинок [ADDRESS], у райдержадміністрації відсутні повноваження щодо контролю за проведенням реконструкцій квартир, облаштуванням прибудов до будинку. Представник КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва у судовому засіданні вказала, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі у комунального підприємства. Посадовими особами комунального підприємства виносилися приписи по відношенню до відповідача щодо надання дозвільної документації на здійснення будівництва, такі приписи відповідачем не виконанні. Також у КП «Житлосервіс «Приозерне» відсутня інформація про передачу частини земельної ділянки (прибудинкової території) у користування відповідачу або іншим особам. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло позивач [PERSON], є власником 1/2 частини квартири [NUMBER] по [ADDRESS]. (а.с.8) 05 серпня 2013 року відповідач [PERSON] подала до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві декларацію про початок виконання будівельних робіт, в якій зазначила про проведення реконструкції квартири [NUMBER] на першому поверсі будинку [ADDRESS], визначила ІІІ категорію складності робіт, вказала, що земельна ділянка нею не займається. Відповідно до проектної документації загальна площа об'єкту будівництва становить 90,3 кв.м., житлова - 73,1 кв.м. Декларація про початок виконання будівельних робіт зареєстрована за № КВ083132170194. (а.с. 48-49) 23 серпня 2013 року відповідач надіслала на адресу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт, в якій повідомила про корегування назви об'єкту будівництва: «Реконструкція квартири [NUMBER] з прибудовою та влаштуванням вхідної групи по [ADDRESS]». Інші дані декларації про початок виконання будівельних робіт залишилися без змін. (а.с. 70) У відповідності до положень ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. За приписами ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності. Реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Згідно зі ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється. За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається. Як убачається з роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у постанові від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема, про знесення самочинно збудованого нерухомого майна. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови. Відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). Вирішуючи позови про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоповерхових багатоквартирних будинках, суди повинні враховувати, що положення статті 376 ЦК до цих правовідносин не застосовуються. Проте у випадку, коли квартира в такому будинку розташована на першому (цокольному) поверсі й власник здійснив прибудову до неї з одночасним зайняттям частини прибудинкової земельної ділянки, спір повинен вирішуватися відповідно до правил статті 376 ЦК. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом під час розгляду справи, позивач є співвласником квартири [NUMBER] по [ADDRESS]. Квартира відповідача під [NUMBER] розташована поверхом нижче, на першому поверсі. У серпні 2013 року відповідач розпочала проведення реконструкції квартири з прибудовою та влаштуванням вхідної групи, про що [PERSON] повідомила Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві шляхом подання декларації про початок виконання будівельних робіт. У вказаній декларації відповідач повідомила, що внаслідок проведення реконструкції квартири земельна ділянка нею не займається. Згідно з листом Прокуратури Оболонського району м. Києва від 08 травня 2014 року № 42-1091-14 у ході здійснення перевірки виїздом працівників прокуратури встановлено, що реконструкція квартири [NUMBER] по [ADDRESS] здійснюється із займанням прилеглої земельної ділянки. Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради від 13 травня 2014 року № 057061-КО-1904-1702 за даними міського земельного кадастру земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок [ADDRESS] обліковується за КП «Житлосервіс «Приозерне», рішень щодо передачі зазначеної земельної ділянки у власність (користування) Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів КМДА не приймала. Спеціалісти департаменту здійснили виїзд за вказаною адресою та підтвердили факт здійснення прибудови до житлового будинку [ADDRESS]. Крім того, інформація щодо займання земельної ділянки підтверджена фотокарткою, долученою позивачем до матеріалів справи. (а.с. 9) Відповідачем до матеріалів справи не долучені рішення органу місцевого самоврядування про передачу частини прибудинкової земельної ділянки у власність чи користування відповідача з метою проведення реконструкції квартири. За таких обставин, суд доходить висновку, що прибудова, будівництво якої здійснюється відповідачем, є об'єктом самочинного будівництва, оскільки будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Згідно з п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд погоджується з доводами позивача щодо порушення його прав при здійсненні відповідачем реконструкції квартири з прибудовою та облаштуванням вхідної групи. Квартира позивача розташована безпосередньо під квартирою відповідача, внаслідок здійснення самочинного будівництва відбулося займання частини прибудинкової земельної ділянки безпосередньо під вікнами квартири позивача, такі зміни можуть негативно вплинути на ринкову вартість квартири. Позивач не давав своєї згоди на здійснення будівельних робіт, а тому вимушений страждати від шуму, який завдає здійснення будівельних робіт за замовленням відповідача. Такі обставини свідчать про порушення прав позивача. Таким чином, відповідач здійснює реконструкцію квартири з прибудовою та влаштуванням вхідної групи із займанням земельної ділянки, прилеглої до багатоквартирного жилого будинку, відповідачем [PERSON] не надано доказів, що така ділянка нею не займається, або органом місцевого самоврядування приймалося рішення про передачу частини прибудинкової земельної ділянки у власність чи користування відповідача. Проведення такої реконструкції порушує права позивача, як власника квартири в багатоквартирному жилому будинку. За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимог [PERSON] про зобов'язання демонтувати незаконно прибудовану будову та привести фасад будинку в попередній стан є законним, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved