Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У квітні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, в якому просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №13 по пров. Високому у м. Полтаві та примусово зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час слухання справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, що підтверджується оголошенням про виклик відповідача надруковане в засобах масової інформації «Зоря Полтавщини».. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що позивач [PERSON], є власником 1/4 частини будинку № 13 по пров. Високому в м. Полтаві, що підтверджується договором дарування від 05.03.1991 року. Згідно довідки КП «ЖЕО № 2» № 1955 від 09.03.2017 року у будинку, що у м. Полтава по пров. Високому, 13 зареєстрована позивачка [PERSON] та двоє її синів [PERSON] та [PERSON]. В позовної заяві позивачкою вказувалось та в судовому засіданні зазначалось її представником, що в 1998 році відповідач виїхав до Російської Федерації і з того часу за місцем реєстрації не проживає, жодного разу не зявлявся. Покинувши місце своєї реєстрації, відповідач не вжив дій по зняттю з реєстрації, в звязку з чим позивачка змушена нести значні витрати по сплаті за комунальні послуги, тому була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до довідки засвідченої Головою селищного комітету селища Рогізна, 57 від 06.03.2017 року засвідчено факт не проживання та відсутності особистих речей відповідача [PERSON] у будинку № 13 по пров. Високому у м. Полтава. Поряд з цим, ч.1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Поряд з цим, статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів сімї. Таким чином, наведені вище обставини підтверджують той факт, що [PERSON] у будинку № 13, що у м. Полтава по провулку Викокому не проживає з 1998 року та при цьому не несе будь-яких витрат по оплаті за проживання, тому за таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими в частині визнання втратившим права користування житловим приміщенням, що у м. Полтава по пров. Високому, 13. При цьому, вимоги позивачки [PERSON] в частині примусового зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою є по своїй природі передчасними. На підставі викладеного,

Outcome: partial