Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся у суд із вказаним позовом. В обґрунтування якого зазначив, що з 08 квітня 2000 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 31. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя вказав на неможливість збереження сімї надалі, просив шлюб з відповідачем розірвати. Позивач\~ в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Зазначив, що з березня 2017 року фактично шлюбно-сімейні відносини припинені, з квітня 2017 року він з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За час спільного проживання, між ними постійно виникали сварки, почуття любові та поваги втрачені. Строк на примирення позитивного результату не дав, він з [PERSON] не примирилися, просив шлюб розірвати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати із відповідачем. Відповідач під час судового розгляду позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 314378 виданого 31 березня 2017 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 08 квітня 2000 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 31 (а.с. 6). Згідно даних свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 153781, сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Сприяючи збереженню сімї, суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 111 СК України, згідно ухвали від 18 квітня 2017 року призначав строк на примирення, терміном два місяці, протягом якого сторони не примирилися. Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого, подружжя весь час сварилося, шлюбно-сімейні відносини не підтримують з березня 2017 року, на даний час спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їх дитини, примирення неможливо. У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved