Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згодом, в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком, та яка на даний час, перебувають на утриманні матері проживаючи з нею. Разом з тим, безпосередньо відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилася проте подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності підтримуючи позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився причин неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу в подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні своєї матері, при цьому батьком дитини, згідно дослідженого в судовому засіданні копією свідоцтва про народження, є відповідач, тому він, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, дійсно, згідно положень ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Крім того, у відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Встановлено, що на даний час дитина перебуває на повному матеріальному утриманні своєї матері [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Нижнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №574 від 03.10.2018 року, тому дохід дитини не перевищує доходу кожного з батьків і не забезпечує повністю її потреб. Водночас, згідно ч. 2 ст. 77 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі, а відповідно до ч.ч. 1 та 2 т. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, судом приймаються до уваги положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також положення ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», відповідно до якого прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень. З`ясовуючи обґрунтованість таких доводів позивачки, судом враховується, що відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, беруться до уваги наведені позивачкою в обґрунтування позову доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки такі доводи відповідачем не спростовані, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З аналізу вказаної статті вбачається, що аліменти можуть бути присуджені судом у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене, суд вважає невірно сформульованими вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такі її вимоги фактично є взаємовиключними та не ґрунтуються на нормах Закону. Разом з тим, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу своїй дитинів, оскільки при відсутності даних про його поганий стан здоров`я, який би перешкоджав йому у виконанні батьківських обов`язків щодо його малолітньої дитини, тому суд приходить до висновку про можливість визначення та стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій суті в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно. Оскільки позивачка подала позов 04.10.2018 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 04.10.2018 року. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial