Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

У жовтні 2020 року кредитна спілка «Придунав`я» (далі КС «Придунав`я») звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.01.2016 року між КС «Придунав`я» та [PERSON] був укладений кредитний договір №3 (далі кредитний договір), згідно якого позивач відкрив [PERSON] кредитну лінію у сумі 3700,00 грн., на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1. кредитного договору становить 79% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачкою. Кошти відповідачці було надано двома траншами: 11.01.2016 року в сумі 3700,00 грн. та 10.11.2016 року в сумі 2600,00 грн. За згодою сторін, п.3.4. кредитного договору та Додаток №1 до кредитного договору було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідачка зобов`язалася до 11 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи на прийняті зобов`язання, відповідачка порушила графік сплати кредиту, не доплативши необхідні до сплати суми основного боргу та відсотків за користування кредитом. Станом на 06.10.2020 року сума заборгованості по сплаті основного боргу по кредиту становить 1826,80 грн. У зв`язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором №3 у розмірі 1826,80 грн. , 145,00 грн. три відсотки від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту, 307,95 грн. сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту, 1419,59 грн. сума пені від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту, та витрати, пов`язані з розглядом справи (правнича допомога) у розмірі 4000 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань по справі суду не надала. В попередніх судових засіданнях пояснила суду, що частково сплачує борг. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 11.01.2016 року між КС «Придунав`я» та [PERSON] був укладений кредитний договір №3 (далі кредитний договір), згідно якого позивач відкрив [PERSON] кредитну лінію у сумі 3700,00 грн., на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1. кредитного договору становить 79% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачкою (а.с.3-5). Відповідно до п.2.3. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. кредитного договору. За умовами кредитного договору за користування кредитом встановлена плата за користування кредитом (проценти) в розмірі 79 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, за виключенням дня отримання кредиту, до закінчення строку дії цього Договору (п.10.1. кредитного договору). Відповідно до п.5.1.8. кредитного договору у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту сплатити нараховані процент за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Згідно п.5.4.3. кредитного договору позичальник має право вимагає дострокового повернення споживчого кредиту, повернення споживчого кредиту може бути здійснено позичальником протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою. Відповідно до заяви від 09.02.2021 відповідачка [PERSON] звернулася до КС «Придунав`я» із заявою про призупинення нарахування відсотків та штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені у зв`язку із тяжким матеріальним положенням та просила зробити реструктуризацію загального боргу за кредитним договором станом на 09.02.2021 року у розмірі 7700 грн., та встановити графік виплати: до 20.03.2021 року 500 грн., до 20.04.2021 року 500 грн., до 20.05.2021 року 500 грн., до 20.06.2021 року 500 грн., до 20.07.2021 року 5700 грн. Зобов`язання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 625 ЦК України божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування\~утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка не надала суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.77,78 ЦПК України, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення проти позову. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.07.2019 року по справі №500/2014/19 позов кредитної спілки «Придунав`я» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь кредитної спілки «Придунав`я» 5421 грн. 20 коп. заборгованості по процентам за користування грошовими коштами та 1921 грн. судових витрат, а разом 7342 грн. 20 коп. (а.с.25-26). Як вбачається з описової частини рішення суду згідно до розрахунку позивача (а.с.10), відповідач має заборгованість за сумою кредиту 1826 грн. 80 коп. (6300-4473,20), але вимог щодо стягнення цієї суми позивач не пред`являв, тому суд розглядає позов в межах позовних вимог. Відповідачкою не надано суду доказів сплати суми за кредитом у розмірі 1826,80 грн. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком суми трьох відсотків від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту, суми інфляційних втрат та суми пені. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити в частині стягнення суми заборгованості за кредитним договором, яка згідно розрахунку заборгованості становить суму у розмірі у розмірі 1826,80 грн., трьох відсотків від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 145,00 грн., суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 307,95 грн., суми пені від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 1419,59 грн. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, суд виходить з положень ст.133 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо. Згідно частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Відповідно до п.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (надання послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В позовній заяві представник позивача вказує, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи (правнича допомога) становлять 4000 грн., разом із тим, до позовної заяви не надано детального розрахунку наданих послуг, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, у відповідності до положень ст.137 ЦПК України. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000,00 грн. За правилами частини 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial