Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка, [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, яким просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою 6 по вул. Леніна, 8 у м. Києві з підстав, передбачених ст.ст.71, 107 ЖК Української РСР, 391 ЦК України. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала заяву суду про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим за місцем його реєстрації про день та час та місце розгляду справи (а.с. 23-24). Третя особа в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою за місцем її реєстрації про день та час та місце розгляду справи (а.с. 21, 22). Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступник висновків. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], знаходиться на балансі Державного Агенства Водних ресурсів України Бортницького міжрайонного управління водного господарства ім. Гаркуші М.А. Власником особового рахунку вказаної квартири - [PERSON] (а.с. 9). Довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку від 04.08.2015 підтверджується, що у зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], який є колишнім чоловіком позивачки та [PERSON], [PERSON], які є дітьми позивачки (а.с. 9). 20.09.2012 року Рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується випискою суду (а.с. 10). 19.04.2014 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 307. Прізвище позивачки після державної реєстрації шлюбу «Науменко» (а.с. 11). Факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS]понад один рік, підтверджується письмовими показами сусідів (а.с. 14). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві [PERSON] зареєстрований в гуртожитку, по вул. Леніна, № 8 в м. Києві(а.с. 25). Зі змісту позовної заяви вбачається те, що з 2012 року відповідач фактично не проживає у вище вказаній квартирі, не бере участі в утриманні будинку. Позивачка самостійно сплачує за комунальні послуги та інші платежі. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист, кожна особа має право звернутися до суду. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Частиною 1 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу Української РСР наймач або члени його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від предявлення позову про це. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що [PERSON] відсутній за місцем проживання - в квартирі [ADDRESS] понад строки, передбачені ст.71 ЖК Української РСР без поважних на те причин. А тому позовні вимоги позивача суд визнає законними та обґрунтованими, а також такими, що підлягають повному задоволенню. Згідно вимог частини першої статті 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 487, 20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved