Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 27.10.2007 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що Оленівською селищною радою Волноваського району Донецької області складено актовий запис № 48. Від шлюбу позивач із відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, оскільки за своїми характерами позивач із відповідачем виявились абсолютно протилежними людьми та між ними зникло взаєморозуміння у результаті чого виникали сварки та конфлікти на побутовому ґрунті. В червні 2014 року позивач із відповідачем припинили сімейні стосунки та сумісне проживання. Позивач разом із дитиною виїхала на постійне місце проживання до м. Покров, а відповідач виїхав до м. Сєверодонецьк. З того часу спільне господарство ними не ведеться. З часом у житті позивача з'явився інший чоловік від якого позивач народила доньку. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та подальше сумісне життя неможливе. Тому була змушена звернутись до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити, у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав до канцелярії суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу без його участі та проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 27.10.2007 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що Оленівською селищною радою Волноваського району Донецької області складено актовий запис № 48. Від шлюбу позивач із відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, оскільки за своїми характерами позивач із відповідачем виявились абсолютно протилежними людьми та між ними зникло взаєморозуміння. В червні 2014 року позивач із відповідачем припинили сімейні стосунки та сумісне проживання. Позивач разом із дитиною виїхала на постійне місце проживання до м. Покров, а відповідач виїхав до м. Сєверодонецьк. З того часу спільне господарство ними не ведеться. З часом у житті позивача з'явився інший чоловік від якого позивач народила доньку. Примирення та подальше спільне життя між позивачем та відповідачем неможливе. Крім того, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved