Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У квітні 2015 року ФОП [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість у сумі 15191 грн.97 коп. та судовий збір у сумі 243 грн.60коп. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 01.02.2015 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди нерухомого майна. Відповідно до умов договору вона надала в оренду відповідачу частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], загальною площею 132,5 кв.м. Розмір орендної плати становив 6625 грн. на місяць. Оплата повинна була проводитись в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця. Комунальні послуги не враховувалися у розмір орендної плати і повинні сплачуватись відповідачем самостійно. Відповідач в лютому і в березні 2015 року плату за оренду приміщення не сплатив. Також не сплатив вартість комунальних послуг, в наслідок чого позивач був змушений оплатити їх самостійно в сумі 1941 грн.97 коп. 14.03.2015 року відповідач визнав наявність у нього заборгованості перед позивачем по оплаті оренди приміщень і комунальних послуг та підписав відповідний акт про надані послуги. Проте в порушення умов договору оренди відповідач не сплатив рахунок. 13.03.2015 року на адресу відповідача була направлена претензія з вимогою сплатити існуючу заборгованість. Відповідач на вимогу не відреагував, що вимусило позивачку з вказаним позовом звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач позов не визнав, пояснив, що він дійсно 1.02.2015 року уклав з позивачкою договір оренди нерухомого майна. Вказану суму заборгованості за лютий і березень 2015 року він сплатив. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги позивачки, виходячи з наступного: Судом встановлено, що між позивачкою і відповідачем 01.02.2015 року був укладений договір оренди нерухомого майна строком на три місяці. Згідно умов договору в оренду відповідачу позивачка передала нежитлове приміщення загальною площею 132,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач зобов'язувався щомісячно не пізніше 10 числа сплачувати орендну плату у сумі 6625 грн. Комунальні та експлуатаційні витрати не входять в місячний розмір орендної плати та сплачуються орендарем самостійно згідно отриманих від орендодавця даних (а.с.6-7). З акту про надані послуги підписаного 14 березня 2015 року позивачкою і відповідачем убачається, що сума комунальних та експлуатаційних витрат в лютому 2015 року склала 1941 грн.97 коп. (а.с. 12) 13.03.2015 року позивачка направила до відповідача претензію, якою просила сплатити борг за оренду приміщення за лютий, березень 2015 рік у сумі по 6625 грн. та борг за комунальні і експлуатаційні послуги у сумі 1941 грн.97 коп., а всього 15191 грн.97 коп., які до даного часу відповідачем не сплачені. (а.с.11) Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. З матеріалів справи вбачається, що позивачка у повному обсязі виконала свої зобов'язання перед відповідачем. Натомість відповідач не виконав умов договору щодо оплати оренди приміщення та комунальних, експлуатаційних послуг, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у сумі 15191 грн.97 коп., яку суд стягує з відповідача на користь позивачки. Суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо сплати позивачу заборгованості за договором оренди, оскільки вони нічим не підтверджені. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved