Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», третя особа служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов'язання припинити дії та відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 24.10.2016 року провадження у справі відкрито. Наступною ухвалою суду від 26.10.2016 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову шляхом заборони представникам відповідача заходити до квартири [ADDRESS], підходити до дітей, змінювати замки у вхідних дверях, встановлювати сигналізацію, вселятися, виселяти позивачів, чинити перешкоди у проживанні, користуванні квартирою позивачам, а також передавати в оренду/суборенду, лізинг будь-яким третім особам - відмовлено. Крім того, ухвалою суду від 01.12.2016 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову шляхом заборони представникам відповідача порушувати житлові права дітей та чинити перешкоди у проживанні і користуванні квартирою [PERSON] та її дітям за адресою: [ADDRESS]. 14.12.2016 року [PERSON] повторно подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони представникам відповідача на час розгляду справи вселяти своїх представників або будь-яких третіх осіб до спірної квартири, а також заборонити виселяти зі спірної квартири позивачку та її дітей. Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За змістом ч.ч. 1 і 2 цієї статті суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Стаття 152 ЦПК України передбачає види забезпечення позову. Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Разом з тим, заява позивачки не містить належного обґрунтування існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а спосіб в який вона просить забезпечити її позов призведе до фактичного вирішення спору по суті, що суперечить вимогам ст. 1 ЦПК України. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON] про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed