Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, просив суд ухвалити рішення, яким розірвати між ним та відповідачкою шлюб, який зареєстрований 12 липня 2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1209. Ухвалою судді від 16 травня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 04 червня 2018 року. До початку проведення підготовчого судового засідання від відповідачки надійшла заява про визнання позову. Одночасно з цим від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачко. Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, і вони не підтримують сімейних відносин. В судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву згідно якої вимоги підтримує, просив їх задовольнити. Відповідачка подала заяву про визнання позову та просила шлюб розірвати. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 липня 2016 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1209. Від спільного життя подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживали однією сім'єю, проте як зазначає позивач, вони як подружжя тривалий час не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов'язків. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачкою. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141-142 ЦПК України судовий збір у розмірі 704 грн. 80 підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки судом задоволено позовні вимоги, судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved