Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . З вини відповідача, який є власником квартири 59 , розташованої поверхом вище, 28 січня 2018 року у 05:00 годин до 15:00 годин сталося залиття її квартири. Причиною залиття стало проведення в квартирі ремонтних робіт, в тому числі водопроводу, що підтверджується відповіддю голови Лівобережної районної адміністрації Очеретіна В.М. від 21.02.2018 року № ч-2330-13-1.29/0139 на її звернення щодо причини залиття. Внаслідок залиття квартири їй спричинені матеріальні збитки, які складаються з того, що необхідно проводити ремонтні роботи щодо усунення наслідків залиття, розмір яких вона визначила в сумі 52700 гривень. Крім того, залиттям квартири їй була заподіяна моральна шкода в розмірі 80000 гривень, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала разом з дітьми, в зв`язку із знищенням і пошкодженням майна, вимушеного проживання в негідних для здоров`я умовах, оскільки внаслідок залиття з`явилася пліснява та ймовірність розповсюдження грибка. В подальшому позивачем були уточнені позовні вимоги з урахуванням висновку експертизи, в яких вона просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду заподіяну залиттям квартири в сумі 58877,31 гривень, моральну шкоду в сумі 80000 гривень, судовий збір, витрати за проведення експертизи в сумі 5 000 гривень. 21 грудня 2018 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] , який діє на підставі довіреності, в якому зазначено наступне. Так, відповідно до п.2.3.6. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт згідно з додатком 4. Вказаний акт складається комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира, яку було залито. Згідно додатку 4 та роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975) зазначено, що конкретно повинно бути відображено в акті. Наданий позивачкою акт від 28.01.2018 року не відповідає вищевказаним вимогам. Окрім того, не можливо ідентифікувати, що вказаний акт був складений саме 28.01.2018 року, оскільки складений без присутності представників Департаменту міського майна, після складання навіть не був направлений відповідачу. Також, до матеріалів справи не долучено ні фото, ні відео фіксації самого залиття та спричинених збитків, не підтверджені вони і висновком експертного дослідження, а тому є надуманими та такими, що не можуть бути прийняті судом як належний доказ. Крім того, посилаючись на п.2 постанови пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вважає, що неправомірність дій відповідача взагалі відсутня. Щодо стягнення моральної шкоди вважає, що заявлений розмір нічим не підтверджено, та не підтверджено факту заподіяння моральної шкоди саме відповідачем, з боку позивача не було долучено жодних висновків впливу на стан його здоров`я, зазначено лише термін ймовірності. Отже, у позивача відсутні будь-які підстави для стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди. 09 листопада 2018 року від позивача надійшла заява про перенесення підготовчого судового засідання, в зв`язку з неявкою відповідача. 21 грудня 2018 року від представника відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання та його закриття без участі представника відповідача. 21 грудня 2018 року від позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання та його закриття без участі позивача, в рамках підготовчого судового засідання просила викликати у судове засідання свідків, зобов`язалася надати у відкрите судове засідання фото квартири після залиття. 04 квітня 2019 року від представника позивача адвоката Бардичевського Б.В. до суду надійшло клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та перенесення розгляду справи по суті. 05 квітня 2019 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладання розгляду справи. 09 липня 2019 року від представника відповідача надійшла заява про долучення документів щодо правового статусу квартири [ADDRESS] , її обстеження, акт прийому-передачі житлового приміщення до договору найму. 12 серпня 2019 року від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення вартості відновлювального ремонту внаслідок залиття квартири позивача. 13 листопада 2019 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи фотознімків квартири позивача. 18 червня 2020 року від представника позивача адвоката Бардичевського Б.В. до суду надійшло клопотання про ознайомлення із матеріалами справи. 22 липня 2020 року від представника позивача адвоката Бардичевського Б.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи заяви про уточнення позовних вимог. 31 липня 2020 року від представника позивача адвоката Бардичевського Б.В. надійшло клопотання про відкладання розгляду справи, в зв`язку з відпусткою. Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року була призначена судова будівельно-технічна експертиза та провадження по справі зупинено . Ухвалою суду від 01.07.2020 року було відновлено провадження по справі, після надходження письмового висновку експерта. Позивач та його представник адвокат Бардичевський Б.В., діючий на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити. Представники Департаменту міського майна Маріупольської міської ради Зінов`єв І.Г. та [PERSON] , які діють на підставі довіреності, вказували, що відповідач не визнає позовні вимоги з підстав, які вказані у відзиві, в задоволенні позову просили відмовити. Представник відповідача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні вказувала, що Департамент міського майна не має ні якого відношення до квартири [ADDRESS] , дана квартира на праві власності належала Маріупольській міській раді Донецької області, тобто перебувала у комунальній власності, на даних підставах просила відмовити у позові. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивачка по справі її донька, яка проживає разом із двома неповнолітніми дітьми в квартирі [ADDRESS] . 28.01.2018 року приблизно в 05:30 годин їй зателефонувала донька і попросила про допомогу, оскільки сталося залиття її квартири. Її чоловік пішов додому до доньки, вона підійшла пізніше. Коли вона зайшла в квартиру, то побачила, що зі стелі ванній кімнаті, туалеті, в кімнатах та коридорі лилася вода, двері ванній кімнаті та туалеті були пошкоджені, були пошкоджені стіни в кімнатах та коридорі. Її чоловік пішов шукати голову ОСББ, оскільки квартиру, яка була поверхом вище і заливала квартиру доньки, неможливо були відімкнути, вона була опечатана. Вони зателефонували бувшому власнику квартири і вона повідомила, що продала її Департаменту міського майна, і вони одразу розшукав телефон стали телефонувати представнику. Представник Департаменту приїхав тільки через півтори години, відкрив квартиру і стало відомо, що залиття сталося внаслідок пориву шланги змішувача холодної води у ванній кімнаті. Вказувала, що акт про залиття квартири доньки складався у присутності сусідів, голови ОСББ та представника Департаменту, який був з ним згоден. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що є головою ОСББ «Іллічівець-20» та проживає в одному багатоповерховому будинку з позивачкою, але в іншому під`їзді. Залиття квартири позивачки сталося 28.01.2018 року з ранку у вихідний день, про що його повідомили [PERSON] та батько позивачки. Він перекрив воду в під`їзді, оскільки квартира 59 , з якої сталося залиття квартири позивачки була опечатана. Він зв`язався з представником Департаменту міського майна і коли той приїхав, вони потрапили в квартиру з якої сталося залиття, та побачили, що у ванній кімнаті під раковиною лопнула труба. Також було з`ясовано, що хоча квартира була опечатана, в ній не була перекрита вода, газ та відключено світло. Він у присутності представника Департаменту міського майна, позивачки та сусідів склав акт про залиття квартири позивачки, але незважаючи на те, що представник Департаменту був в квартирі позивачки та бачив наслідки залиття, навіть фотографував їх, акт не підписав. Пояснював, що в квартирі позивачки після залиття були пошкоджені двері, вони розбухли, на стінах відійшла шпалери, були пошкоджені ванна кімната та туалет. Приблизно з березня 2019 року в квартирі 59 проживають інші люди. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що позивачка по справі його донька. 28.01.2018 року приблизно о 05:30 годин донька зателефонувала та повідомила, що сталося залиття її квартири та попросила допомогти. Коли він прийшов в квартиру доньки, то побачив, що зі стелі, розеток, люстр у кімнатах та коридорі тече вода, відійшли карнизи, лінолеум піднявся по всій квартирі. Ванна кімната та туалет також були залити водою. Квартира, яка заливала водою квартиру доньки була закрита, голова ОСББ зателефонував представнику Департаменту, який приїхав тільки о 09.00 годині, в зв`язку з чим слюсар разом із головою ОСББ перекрили воду. Голова ОСББ склав акт щодо залиття квартири доньки, але він вже не пам`ятає був представник Департаменту при його складанні чи ні. На даний час на стелях у квартирі доньки з`явився грибок, не зважаючи на те, що квартира просохла. Донька сама виховує двох дітей, тому самостійно зробити ремонт у квартирі їй не вистачає грошей. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що її квартира знаходиться в одному тамбурі з квартирою позивачки. 28.01.2018 року вона прокинулася від шуму води та зрозуміла, що її затопило. Залиття відбувалося із квартири 59 , яка знаходиться поверхом вище. В її квартирі та квартирі позивачки було багато води, біля трьох годин вони всі разом намагалися вичерпати воду. Вказувала, що одразу зателефонували голові ОСББ та представнику Департаменту міського майна, оскільки квартира 59 належала саме ним. Оскільки представник Департаменту приїхав тільки о 10.00 годині, голова ОСББ перекрив в підвалі воду. Голова ОСББ склав акт про залиття у присутності сусідів та представника Департаменту, який фотографував наслідки залиття. Пояснювала, що в квартирі позивачки сильно постраждав коридор, повністю впали шпалери, піднявся лінолеум, ванній кімнаті кахель відійшов від стін, з`явився грибок. В туалеті зі стін відпали шпалери, на стелі з`явилися розводи від води, в кухні піднявся лінолеум, в спальній кімнаті вода бігла навіть по вікну, піднявся лінолеум, також ванній кімнаті та туалеті розбухли двері. Грибок в квартирі позивачки з`явився пізніше, оскільки був зимовий період і позивачка не мала можливості просушити квартиру. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що працю на комбінаті ім..Ілліча, а також в ОСББ слюсарем. Оскільки в день залиття працював за основним місцем роботи, попросив голову ОСББ в підвалі перекрити стояк холодної води. Залиття сталося із квартири 59 , яка розташована поверхом вище квартири позивачки та належала Департаменту міського майна. Представник Департаменту в день залиття приїхав тільки о 10.00 годині. Причиною залиття було пробита шланга ванній кімнаті під раковиною, і оскільки вода в квартирі не була перекрита, то сталося залиття квартир, які розташовані поверхом нижче. Квартиру позивачки затопило більш чим інші, вода бігла зі стелі по стінам ванній кімнаті, туалеті, кухні, коридорі та в кімнатах. Всі сусіді допомагали позивачці прибрати воду. Головою ОСББ був складений акт залиття в присутності позивачки, сусідів, був присутній і представник Департаменту. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд оцінивши надані докази кожен окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов наступних висновків. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивачка [PERSON] на підставі договору про зміну правового режиму майна та договору купівлі-продажу від 28.10.2010 року є власником квартири [ADDRESS] (а.с.12-15). 28 січня 2018 року відбулося залиття квартири позивача з квартири, яка розташована поверхом вище [ADDRESS] , яка на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2017 року належала Маріупольської міської раді Донецької області (а.с.74-79). Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 186 від 11.04.2018 року квартира [ADDRESS] України, включена до фонду житла для тимчасового проживання, балансоутримувачем вказаної квартири визнане ЖКП «Керуюча компанія «Східна» (а.с.80), було проведено її обстеження, про що 11.01.2018 року складено акт, в якому зазначено, що квартира знаходиться в дуже хорошому стані, проведений сучасний ремонт (а.с.81-82). З акту прийому-передачі житлового приміщення № 1 від 25.06.2018 року, який затверджений рішенням виконкому міської ради, квартира [ADDRESS] в задовільному стані була передана ЖКП «Керуюча компанія «Східна» (а.с.83). Факт залиття належної позивачці квартири [ADDRESS] підтверджується актом від 28 січня 2018 року, затвердженого головою ОСББ «Іллічівець-20» Шевченко Ю.О. У вказаному акті зазначено, що залиття квартир 55,51,47,43 будинку 58 по проспекту Захисників України відбулося внаслідок пориву шланги змішувача холодної води на раковині у ванній кімнаті квартири 59 за цією ж адресою, яка знаходиться на балансі «Департаменту міського майна Маріупольської міської ради» (а.с.17-18) та актом обстеження від 28.01.2018 року, складеного головою ОСББ «Іллічівець-20» [PERSON] , слюсарем ОСББ «Іллічівець-20» [PERSON] та мешканцем квартири [ADDRESS] » [PERSON] . Згідно вказаного акту залив квартири [ADDRESS] України відбувся 28.01.2018 року з квартири 59 , внаслідок пориву шланги змішувача холодної води на рукомийнику у ванній кімнаті вказаної квартири, в якій після ремонту не була перекрита подача води, але квартира була опечатана та в ній ніхто не проживає. Вказані обставини свідчать, що завдавачем шкоди може бути лише власник квартири № 59 , з якої відбулося залиття. Відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2 від 16.06.2020 року, причиною залиття квартири [ADDRESS] є порив шлангу змішувача холодної води на рукомийнику у ванній кімнаті квартири № 59 . Розмір матеріальної шкоди, спричиненої залиттям 28.01.2018 року квартири [ADDRESS] (вартість відновлювальних робіт та матеріалів) на момент проведення експертизи складає 58877,31 гривень (а.с.143-157). Як вбачається з відповіді Департаменту міського майна Маріупольської міської ради від 15.10.2020 року за № 8859/2020, квартира [ADDRESS] опечатана не була, про те, що 28.01.2018 року відбулося залиття квартири № 55 у цьому же будинку, повідомлення від голови ОСББ «Іллічівець-20» до Департаменту міського майна, не надходили. 28.01.2018 року (за календарем - неділя, вихідний день) ключі від вхідної двері у квартиру [ADDRESS] знаходилися у приміщенні Департаменту міського майна, за адресою: [ADDRESS] , відповідальна особа за зберігання ключів від вказаної квартири, не призначалася. Як вбачається з листа голови Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, у телефонній бесіді з головою ОСББ «Іллічівець-20» встановлено, що 28.01.2018 року квартира № 59 , яка розташована над квартирою [ADDRESS] (належна позивачці) стала причиною затоплення нижче розташованих квартир. Дана квартира знаходиться у власності Департаменту міського майна, в ній нещодавно виконувався ремонт, в тому числі водопроводу, що й могло стати причиною затоплення вищезазначених квартир. Внаслідок чого Лівобережною районною адміністрацією направлено листа на ім`я директора Департаменту міського майна з проханням з`ясувати причину затоплення та усунути її наслідки (а.с.16). Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Відповідно до частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, яленів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України). Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,крім випадків,встановлених частиною другою цієї статті Відповідно до вимог ст.81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи представник відповідача зазначала, що Департамент міського майна Маріупольської міської ради не має ні якого відношення до квартири [ADDRESS] , оскільки згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником вищевказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2017 року є Маріупольська міська рада Донецької області (а.с.116-119). За таких обставин, суд вважає, що зміст та характер відносин між учасниками справи, засвідчують, що спір в даній частині позовних вимог виник саме між позивачем та Маріупольською міською радою Донецької області, як власника квартири [ADDRESS] . За змістом статті 51 ЦПК України, належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511 цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частина перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій). Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 3 частини другої статті 119 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема фізичні і юридичні особи (частина друга статті 30 ЦПК України у вказаній редакції). Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій). Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. На протязі розгляду справи позивач користувалася професійної допомогою адвоката, з яким уклала договір про надання правової допомоги, та з клопотаннями ні позивач, ні її представник про заміну неналежного відповідача до суду не зверталися. За таких обставин у задоволенні позову [PERSON] до Департаменту міського майна Маріупольської міської ради про відшкодування спричиненої матеріального збитку та моральної шкоди, спричинених в наслідок залиття квартири слід відмовити, оскільки вимоги пред`явлені до неналежного відповідача. Зважаючи на вимоги ст.141 ЦПК України, якщо суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, судові витрати позивача відносяться на його рахунок і стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed