Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 01 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 767. В обґрунтування позову зазначала, що з 01 листопада 2008 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, створити міцну сім'ю їм не вдалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Тривалий час вони не спілкуються, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їхня малолітня дочка [PERSON] проживає із нею. Рішенням суду з відповідача на її користь стягуються аліменти на дитину. Вважає, що їхня сім'я розпалася. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, останній подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов підтримує, просить його задовольнити та розглянути справу за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов визнає, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечує, оскільки сторони з 20 грудня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Просив суд розглянути справу у його відсутність. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 01 листопада 2008 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 767. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з 20 грудня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., який підлягає стягненню на її користь із відповідача згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved