overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 15.08.2015 р. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] [INFO] Позивач зазначила, що з відповідачем не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначила, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Спільна дитина малолітня дитина проживає із позивачем та відвідує відповідача три рази на тиждень. Спору щодо спільно нажитого майна та аліментів не має, а дитина буде мешкати із позивачем та в подальшому відвідувати батька два-три дні на тиждень. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, надіслали заяви щодо підтримки даного позову Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Ст. 24 СК України передбачено, що «Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.» Як з'ясував суд, 15.08.2015 р. у відділі державної РАЦСу Оболонського РУЮ у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 1509 (а.с. 8). [INFO] від даного шлюбу народилась [PERSON] (а.с. 7), згідно якого батьками дитини є позивач та відповідач. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як з'ясовано судом, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивач не має наміру зберігати сім'ю. При цьому спору щодо спільно нажитого майна та аліментів між сторонами не має, а дитина буде мешкати із позивачем та в подальшому відвідувати батька два-три дні на тиждень. Ч. 3, та ч. 4 ст. 56 СК України передбачено, що «кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.» Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], як законного та обґрунтованого. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідач [PERSON] підписав заяву б/н від 24.06.2011 р. для отримання кредиту у розмірі 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 21.05.2018 р. ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Як вказано у позові, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 20.09.2018 р. становить 16807,62 грн. і складається з 9285,10 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом, 6517,33 грн. - нарахованої пені; 500,00 грн. - фіксована частина штрафу; 776,55 грн. - штраф (процентна складова). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.07.2018 р. батько позивача - [PERSON] [INFO] помер [INFO] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з частки [ADDRESS]. Позивач зазначає, що факт смерті батька був встановлений на підставі протоколу пред'явлення трупа для впізнання від 17.05.2018 р., складений Оболонським УП ГУНП в м. Києві. Позивач також вказує на те, що звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але йому було відмовлено в зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Тому посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визначити йому додатковий строк в 2 міс. для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] Жодна сторона в судове засідання не з'явилась, позивач надіслав свою заяву щодо підтримки свого позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, [INFO] помер [PERSON], актовий запис № 9250. (а.с. 10). Про факт смерті батька позивачу стало відомо на підставі протоколу пред'явлення трупа для впізнання від 17.05.2018 р., який було складено начальником СВИП Оболонського УП ГУНП в м. Києві. Після смерті батька позивача відкрилась спадщина, яка складається з невстановленої частки [ADDRESS], хоча померлий не мав реєстрації за вказаною адресою. До теперішнього часу спадщина позивачем не прийнята. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як з'ясовано судом, позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, але 27.08.2018 р. йому було відмовлено у прийнятті спадщини, у зв'язку із пропуском строку. Ст. 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином суд з'ясувавши усі обставини у їх сукупності вважає, що позивач [PERSON], який є сином померлого [PERSON] пропустив строк звернення до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, так як останнім часом не спілкувався із ним., а тому суд встановлює позивачу [PERSON] строк у 1 міс., таким чином частково задовольняючи його позов. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача заборгованість за адресою: [ADDRESS] : - 18410,48 грн. заборгованість з централізованого опалення; - 1054 грн. - заборгованість з гарячого водопостачання за період з 01.06.2012 р. до 01.03.2018 р., та 1762 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою від 07.11.2018 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи було визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 5, 6, 7, 8, 9-15) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач проживаючи в квартирі [ADDRESS], зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 01.06.2012 р. до 01.03.2018 р.: - 18410,48 грн. з централізованого опалення та - 1054 грн. заборгованість з гарячого водопостачання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1762 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 625 ЦК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача заборгованість за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, 142/66: 4940,96 грн. заборгованість з централізованого опалення за період з 01.07.2013 р. по 01.03.2018 р., та 1762 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою від 29.10.2018 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи було визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи докази: копії: - повідомлення про заборгованість; довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, 142/66; розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 7, 8, 9, 10-13) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач проживаючи в [INFO], зобовязаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обовязки споживача та виконавця. Відповідач свої зобовязання, як споживач виконував неналежним чином, у зв'язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 01.07.2013 р. до 01.03.2018 р., а саме 4940,96 грн. заборгованість з централізованого опалення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним за подачу позову 1762 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 625 ЦК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS]: - 12324,53 грн. заборгованість з централізованого опалення за період з 01.01.2015 р. по 01.03.2018 р. та 1762 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою від 29.10.2018 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи було визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS], розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 7, 8, 9, 10-12) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] зобов'язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов'язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов'язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв'язку з чим за період з 01.01.2015 р. до 01.03.2018 р. мають заборгованість: - 12324,53 грн..з централізованого опалення. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов'язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним за подачу позову 1762 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS]: 8350,62 грн. заборгованість з централізованого опалення за період з 01.08.2012 р. по 01.03.2018 р. та 1762 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою від 29.11.2018 р. Тернівського районного суду міста [PERSON], справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи було визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS], розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 7, 8, 9, 10-15) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі проживаючи в [INFO], зобовязані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обовязки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобовязання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв'язку з чим за період з 01.08.2012 р. до 01.03.2018 р. мають заборгованість: - 8350,62 грн. з централізованого опалення. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обовязок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобовязань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним за подачу позову 1762 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського РУЮ у м. Києві, а/з № 1574 від 01.11.2002 р. У шлюбі у сторін народилися діти - [PERSON] [INFO] , який станом на жовтень 2018 р. проживає із відповідачем [PERSON] та перебуває на його утриманні та [PERSON] [INFO] , яка мешкає із позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що сторони не мешкають разом, спільно господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній, так як відповідач виїхав до США. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач через канцелярію суду надіслала свою заяву що підтримки позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання так і не з`явився. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з`ясовано судом, 01.11.2002 р. відділом РАГСу Оболонського РУЮ у м. Києві було зареєстровано шлюб між сторонами, а/з № 1574 (а.с. 4). У шлюбі у сторін народилися діти - [PERSON] [INFO] , який станом на жовтень 2018 р. проживає із відповідачем [PERSON] та перебуває на його утриманні та [PERSON] [INFO] , яка мешкає із позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 5,7). Як з`ясовано судом, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановив, що примирення між сторонами неможливо, тому суд задовольняє позов [PERSON] , як законний та обґрунтований. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. Тому враховуючи викладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 13.10.2007 р., який зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, а/з № 3556. У шлюбі у сторін народились - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Як вказує позивач, сімейне життя не склалось, між ними виникають сварки та конфлікти, які призвели до того, що між ними із серпня 2018 р. відсутні шлюбні стосунки, вони із відповідачем не приймають участі у житті один одного та не ведуть спільного господарства, а діти мешкають із відповідачем. Також між ними 22.10.2018 р. було укладено договір про сплату аліментів та виховання дітей. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати даний шлюб. І позивач і відповідач в судове засідання не з'явились. Обидва надіслали на адресу суду свої заяви щодо підтримки та визнання позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 13.10.2007 р., між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, а/з № 3556. Від даного шлюбу у сторін народились - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Як з'ясовано судом, з серпня 2018 р. сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного. Також між ними 22.10.2018 р. було укладено договір про сплату аліментів та виховання дітей. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення даного позову, як законного та обґрунтованого. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 25.03.2006 р., який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м. Києві, а/з № 451. У шлюбі у сторін народився - [PERSON] [INFO] . Як вказує позивач, сімейне життя не склалось, між ними виникають сварки та конфлікти, які призвели до того, що між ними із жовтня 2015 р. відсутні шлюбні стосунки, вони із відповідачем не приймають участі у житті один одного та не ведуть спільного господарства. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати даний шлюб. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслала на адресу суду свою заяву щодо підтримки позову. Відповідач у судове засідання так і не з`явився. Суд, дослідивши матеріали справи та заяву представника позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з`ясував суд, між сторонами 25.03.2006 р., було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м. Києві, а/з № 451. У шлюбі у сторін народився - [PERSON] [INFO] . Як з`ясовано судом, з жовтня 2015 р. сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення даного позову, як законного та обґрунтованого. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved