Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» про захист прав споживачів, уточненим в ході розгляду справи. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.08.2013 року між ним та ПАТ «Авант-Банк» укладено договір №1250000081 про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки. У серпні 2014 року відповідач призупинив виконання своїх зобов'язань за договором та без обгрунтування підстав заблокував видану йому платіжну картку. Оскільки він має зареєстроване місце проживання на території Автономної республіки Крим, то у зв'язку з окупацією був змушений переїхати до материкової частини України. В період з листопада 2014 року по вересень 2015 року він неодноразово звертався до Миколаївської філії ПАТ «Авант-Банк», а також до відділення банку у м.Херсоні з вимогами про переведення обслуговування та розблокування карткового рахунку, однак у проведенні повторної ідентифікації клієнта та розблокуванні карткового рахунку йому було відмовлено. Після спливу дії отриманої ним платіжної картки він звернувся до відповідача із заявою про закриття карткового рахунку та перерахування залишку коштів на інший банківський рахунок, реквізити якого були долучені до заяви, але до теперішнього часу банк взятих на себе зобов'язань не виконав, чим грубо порушив його права. Зважаючи на наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь залишок коштів на картковому рахунку [NUMBER], відкритому на виконання умов договору №1250000081 про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки від 16.08.2013 року у розмірі 2037,28 доларів США, а також стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. Представник позивача, належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила провести слухання справи без її участі. Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необгрунтованісь та безпідставність, надав заперечення на позовну заяву. Оскільки представник відповідача, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився та від нього не надійшло будь-яких повідомлень про причини неявки, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16.08.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Авант-Банк» укладено договір №1250000081 про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки. Згідно п. 1.1 вказаного договору банк відкриває клієнту рахунок [NUMBER] у валюті долар США та видає клієнту банківські платіжні картки. На виконання умов договору клієнту видано платіжну картку VISA № [NUMBER] терміном дії до 31.08.2015 року. 04.09.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про закриття карткового рахунку та перерахування залишку коштів на інший банківський рахунок, реквізити якого були долучені до заяви. Листом від 18.09.2015 року ПАТ «Авант-Банк» повідомило позивача, що виконання банком зобов'язань за договором можливо лише за умови повторної ідентифікації клієнта. Згідно довідки ПАТ «Авант-Банк» залишок коштів на поточному рахунку з використанням платіжної картки [NUMBER], що відкритий на підставі укладеного між сторонами договору №1250000081 про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки від 16.08.2013 року, станом на 27.11.2015 року становить 2037,06 доларів США. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ст.1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Зважаючи на те, що заява позивача про закриття банківського рахунку була залишена відповідачем без задоволення, ПАТ «Авант-Банк» всупереч положенням чинного законодавства поточний рахунок № [NUMBER] не закрив, а залишок коштів не перерахував на інший банківський рахунок, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 2037,06 доларів США. Посилання відповідача на відмову позивача у проведенні повторної ідентифікації як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог до уваги суду не приймаються, оскільки така вимога банку не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Крім того, згідно довідки від 09.06.2015 року №6523001538 позивача взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України в м.Херсон із зазначенням контактної адреси: просп.Ушакова, буд.30/1, кв.103. Крім того, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн., надання якої підтверджується договором про надання юридичних послуг №0409/15ц від 04.09.2015 року та актом прийому-передачі до вказаного договору. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн.

Outcome: partial