Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 840грн.80 коп., та витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00грн. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що 04.07.2015року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . У них є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.12.2017року шлюб було розірвано. Відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться її здоров`ям та не займається її лікуванням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує необхідним харчуванням, матеріальної допомоги не надає. 12.10.2020 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. 06.07.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок, про причини неявки до суд не повідомив. Представник третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника органу опіки та піклування у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2015року, який рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.12.2017року було розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії довідки з місця проживання про склад сім`ї та приписку, позивач [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з розрахунку державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ?янському та Слобідському районах у м. Харкові від 11.09.2020року, заборгованість [PERSON] по аліментам відповідно до виконавчого листа №644/6858/17 від 03.01.2018, станом на 31.08.2020рік складає 60 989,12грн. Відповідно до повідомлення Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №407 Харківської міської ради» від 15.01.2020 року №8/01-24, [PERSON] , [INFO] , відвідує КЗ «ДНЗ №407» з 01.01.2017 року. Із батьків дитини відома мати - [PERSON] . Батька [PERSON] особисто завідувач та вихователь протягом 3 років бачили в закладі дошкільної освіти лише один раз. Зі слів вихователя, в групі якого виховується дитина, батько [PERSON] , не приймає участь у вихованні [PERSON] . Про духовний зв`язок з дитиною, про ставлення до хлопчика, та про піклуванням нічого невідомо. З повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №1» Харківської міської ради від 03.09.2020року №1324/0/545-20 вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] та перебуває під наглядом фахівців та лікаря-педіатра, з яким укладена декларація про надання первинної медичної допомоги, КНП «Міська дитяча поліклініка №16» ХМР. Згідно інформації, наданої лікарем-педіатром, [PERSON] відвідує лікарів закладу для лікування та проведення профілактичного медичного огляду у супроводі матері, [PERSON] або бабусі [PERSON] . Мати та бабуся здійснюють догляд за хлопчиком та опікуються станом його здоров`я. Інформація щодо звернення батька [PERSON] , до лікарів закладу стосовно здоров`я [PERSON] у КНП «Міська дитяча поліклініка №16» ХМР відсутня. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку від 11.06.2021року за №355 вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] обґрунтовані, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, не спілкується з дитиною та не виявляє до неї інтересу, свідомо нехтуючи своїми обов`язками, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав. Крім того, статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд, дослідивши надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а саме акт виконаних робіт від 08.09.2020року, квитанцію про оплату правової допомоги в розмірі 2500,00грн. від 08.09.2020року, виходячи з критерію співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у повному обсязі в розмірі 2500,00грн. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved