Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON]), третя особа: Відділ у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 08 вересня 2015 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу народилася дитина, [PERSON], [INFO]. Під час сімейного життя стосунки між сторонами погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Матеріально сім'ю не забезпечує, зловживає спиртними напоями, внаслідок чого виникають постійні сварки. В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває позов [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїх позовним вимогах просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] на її користь [PERSON], аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення у пресі (а.с. 49). Судом, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних доказів у справі. У судове засідання представник відділу у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника служби, надав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та просив винести рішення з врахуванням інтересів дитини (а.с. 42). Вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 08 вересня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів Цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1971. Від шлюбу народилася дитина, [PERSON], [INFO]. Під час сімейного життя стосунки між сторонами погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває позов [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог частин 2 і 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 101-6962/03 від 17.07.2017 р. комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 43-44). Згідно акту обстеження умов проживання дитини від 10.12.2013 р., квартира в стадії ремонту, дитина буде мати окрему кімнату, стосунки в сім'ї доброзичливі, зі слів кандидата в піклувальники [PERSON] тимчасово проживає з бабусею та дідусем до закінчення ремонту (а.с. 36). Відповідно до ч. 5 п. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування). Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що висновок має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування мають бути додані документи, зазначені у ч. 3 ст. 253 ЦПК України. Відповідно до подання органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 101-10046/02 від 13.12.2013 р. комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільним у разі позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки, призначити [PERSON] піклувальником над [PERSON], [INFO] (а.с. 32 -33). Згідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, який складений членами комісії служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 10.07.2017 року, умови проживання за адресою: [ADDRESS], в квартирі для дитини створені умови для проживання, відпочинку, розвитку, навчання. Стосунки в сім'ї доброзичливі (а.с. 45). Згідно до приписів статті 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ (798-12) від 27.02.91. Дата підписання Україною: 21 лютого 1990 року, набуття чинності для України: 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Приписами статті 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, приходить до висновку, що [PERSON] протягом тривалого періоду часу не займався вихованням свого сина [PERSON], не цікавиться його здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не надає матеріальну допомогу, суд вважає, що останній ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та з метою встановлення дитині статусу, приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved