Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON]) звернувся до суду з вищезазначеним позовом про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 09.02.2016 року між Банком та [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER] (далі Відповідач) було укладено кредитний договір № б/н (далі - Договір). Відповідно до зазначеного договору, [PERSON] зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 8.587,68 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а Відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених умовами кредитного Договору. Банк свої зобов'язання за вказаним Договором виконав, надавши кредитні кошти Відповідачу. В свою чергу Відповідач не виконував умови Договору, а тому Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь прострочену заборгованість за Договором, яка станом на 06.09.2016 року складає 11.431,19 грн., яка складається з наступного: 8.355,55 грн. - заборгованість за кредитом; 799,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1.336,88 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 939,42 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, а також просить суд стягнути з Відповідач на свою користь понесені судові витрати з розгляду справи у розмірі 1.378,00 гривень. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги, просив суд їх повністю задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково, а саме на суму 4.800,00 гривень. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.02.2016 року сторони уклали кредитний договір № б/н, відповідно до зазначеного Договору, Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 8.587,68 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 12,00%, а Відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених умовами кредитного Договору (а.с.8-33). Банк свої зобов'язання за Договором виконав, надавши кредитні кошти Відповідачу [PERSON] про визнання даного кредитного Договору недійсним, чи його розірвання Відповідачем суду не надано, а отже кредитний Договір дійсний та підлягає виконанню. Відповідач своїх зобов'язань з повернення кредитних коштів, передбачених Договором, належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього станом на 06.09.2016 року становить 11.431,19 грн., яка складається з наступного: 8.355,55 грн. - заборгованість за кредитом; 799,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1.336,88 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 939,42 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди (а.с.6). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 525, 526, 527, 530, 536, 549, 1050, 1054, гл.19 ЦК України, укладеним між сторонами Договором. Відповідно до ст.ст. 626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 1.378,00 судового збору.

Outcome: approved