Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся з позовом до ВДВС Комінтернівського РУЮ в Одеській області про виключення запису обтяження об'єкту нерухомого майна. В обґрунтування позову позивач послався на наступне. 14.08.2001 року на підставі постанови Комінтернівського РВ ДВС УЮ Одеської області було накладено арешт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Власником зазначеного будинку зазначений [PERSON]. На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, позивачці з 10.12.2001 року належить будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] б. Відповідно до рішення ІІІ сесії Першотравневої сільської ради ХХІV скликання від 04.09.2002 року № 33- ХХІV була затверджена нумерація вищезазначеного житлового будинку з «11 б» на «11». В жовтні 2003 року позивачкою було зареєстровано право власності на нерухоме майно - будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], позивачці в грудні 2014 року Комінтернівською реєстраційною службою було відмовлено, в зв'язку з накладенням арешту на майно. 27.03.2015 р. [PERSON] звернулася до ВДВС Комінтернівського РУЮ в Одеській області з заявою про скасування арешту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], на що отримала відмову, через закінчення строку зберігання виконавчого провадження та знищення. У зв'язку з викладеним вона вимушена звернутися до суду для зняття арешту з вищевказаного майна. Представник Відділу Державної виконавчої служби Комінтернівського РУЮ Одеської області Залевська К.К. у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно ч.2 ст.228 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Згідно ч.1,2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, можезвернутися до суду з позовом про визнання права на майно і звільнення з-під арешту. У разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.4 постанови № 6 від 27 серпня 1996 року (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису (звільнення з-під арешту), розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. У судовому засіданні встановлено, що 14.08.2000 року на підставі постанови Комінтернівського РВ ДВС УЮ Одеської області було накладено арешт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Власником зазначеного будинку зазначений [PERSON]. На підставі свідоцтва [NUMBER] про право власності на житловий будинок, позивачці з 10.12.2001 року належить будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] б. Відповідно до рішення ІІІ сесії Першотравневої сільської ради ХХІV скликання від 04.09.2002 року № 33- ХХІV була затверджена нумерація вищезазначеного житлового будинку з «11 б» на «11». В жовтні 2003 року позивачкою було зареєстровано право власності на нерухоме майно - будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], позивачці в грудні 2014 року Комінтернівською реєстраційною службою відмовлено, в зв'язку з накладенням арешту на майно. 27.03.2015 р. [PERSON] звернулася до ВДВС Комінтернівського РУЮ в Одеській області з заявою про скасування арешту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], на що отримала відмову, через закінчення строку зберігання виконавчого провадження та знищення. Отже, під час судового розгляду справи встановлено, що на нерухоме майно [PERSON] за адресою: [ADDRESS], арешт не накладався. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 228, 316, 317, 319, 321, 387, 391 ЦК України, ст.7, ч.1,2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved