Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння та земельну ділянку по вул. Шосейна, 22 в с. Броники, Новоград-Волинського району; розділити в натурі даний будинок, визнавши за нею право власності на частину житлового будинку, як на окреме домоволодіння. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 22.04.2011 року поділено домоволодіння та земельну ділянку по вул. Шосейна, 22, с. Броники, Новоград-Волинського району між [PERSON] та [PERSON]. Вона зареєструвала право власності належним чином з внесенням відомостей до державного Реєстру речових прав на нерухоме майно. Вона, як один із співвласників, має право на виділ у натурі частки із спільного нерухомого майна, а саме: приміщення у будинковолодінні по вул. Шосейна, 22 в с. Броники, Новоград-Волинського району, яка належить їй на праві спільної часткової власності, частка є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий, при виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється. Ухвалою суду від 20 квітня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій розяснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі Станом на 12 червня 2018 року заява із запереченнями та відзив на позов від відповідача [PERSON] до Новоград-Волинського міськрайонного суду не надходили. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ між співвласниками жилого будинку та земельної ділянки в натурі та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ в натурі житлового будинку, за позовом [PERSON] в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права на частину жилого будинку та земельної ділянки; за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва на спадщину за законом та поділ спадкового майна - житлового будинку та земельної ділянки. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 22 квітня 2011 року № 2-6/11, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 5 грудня 2012 року, позов [PERSON] до [PERSON] про поділ домоволодіння і земельної ділянки та позов [PERSON] до [PERSON] про поділ домоволодіння задоволено частково. Поділено житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані по вул. Шосейній, 2 в с. Броники, Новоград-Волинський район і земельну ділянку біля будинку між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] виділено у приватну власність частину домоволодіння, що складає 52/100 ідеальних частин.; [PERSON] виділено у приватну власність, що складає 48/100 ідеальних частин даного будинку. Виділено [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та надвірних будівель по 0,1250 га кожній, які знаходяться біля належних їм частин жилого будинку згідно плану встановлення меж. У задоволенні позову [PERSON] яка діє в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права на частину жилого будинку та земельної ділянки; та позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва на спадщину за законом та поділ спадкового майна - житлового будинку та земельної ділянки - відмовлено. Додатковим рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 травня 2013 рок, зміненим рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 3 липня 2013 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за відхилення від розміру ідеальної частки в розмірі 472 грн. Статтею 365 ЦК України передбачено підстави припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, згідно якої право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2)\~річ є\~неподільною; 3)\~спільне володіння\~і користування\~майном є\~неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно із ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~367\~ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином, поділ спільного майна тягне за собою, як правовий наслідок, припинення права спільної часткової власності і створення окремих, незалежних один від одного об'єктів нерухомого майна. З аналізу положень зазначеної статті необхідно дійти висновку, що в разі виділення співвласникам у натурі частки із спільного майна, право спільної часткової власності на майно припиняється й співвласники набувають право власності на виділене їм в натурі майно. Як встановлено судом, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 квітня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 5 грудня 2012 року, задоволено позовні вимоги про поділ будинку та виділено в натурі [PERSON] та [PERSON] частини будинковолодіння та відповідні частини земельної ділянки. Оскільки, набрало законної сили рішення суду, яким поділено спільне майно між співвласниками та виділено кожному з них в натурі частки із спільного майна, то право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на спірне майно припинилось (ч. 3 ст. 364 та ч. 2 ст. 367 ЦК України). На підставі викладеного, правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про припинення права спільної часткової власності на спірне будинковолодіння відсутні, оскільки таке право спільної часткової власності уже припинилось у звязку з виділенням спірного майна його співвласникам у натурі. Щодо позовних вимог про виділення спірного будинковолодіння в натурі на два окремі обєкти та визнання за позивачем права власності на частину будинку, як на окреме будинковолодіння, суд виходить з такого. За змістом ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділення співвласнику в натурі частки із спільного майна, така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до п. 6 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яке регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 4 жовтня 1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Аналізуючи змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України Верховний Суд України у своїй постанові від 3 квітня 2013 року №6-12цс13 дійшов висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦК України державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно із\~п.\~1\~ст.\~2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Після завершення робіт з виділення частки в натурі на кожен з нових об'єктів нерухомості, що утворилися в результаті поділу (виділу частки в натурі), суб'єктами інвентаризації складається технічний паспорт (Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року; Інструкція щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затверджена наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року). Крім того, об'єктам, що утворився в результаті поділу (виділу частки в натурі) об'єкта нерухомості, присвоюється поштова адреса. Вона присвоюються та вноситься до реєстру адрес місцевими органами містобудування та архітектури на підставі поданих документів (Порядок надання та зміни адрес обєктам нерухомого майна у місті Новограді-Волинському, затверджений рішенням Новоград-Волинської міської ради № 736 від 31 березня 2015 року). Після проведення вказаних дій право власності на утворені в результаті поділу (виділу частки в натурі) об'єкти підлягає реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка здійснюється органами державної реєстрації за місцем розташування нерухомості. Однак, позивачем не надано доказів щодо порушення її права на реєстрацію виділеного в натурі майна у встановленому законом порядку. Жодних доказів, щодо відмови компетентних органів у проведенні реєстрації її права власності, позивачем не надано. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог про виділення спірного будинковолодіння в натурі на два окремі обєкти та визнання за позивачем права власності на частину будинку, як на окреме будинковолодіння. Позивач у справі [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням № 128/87 від 14.11.2009 року. Згідно з ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі інваліди 1-ї та 2-ї групи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові компенсувати за рахунок Державного бюджету України, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed