Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У квітні 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивач ) звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 25.06.2011 року відповідач, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КП «ПРИВАТБАНК», отримав кредитну картку «Універсальна», яку 31.07.2013 року було переоформлено на більш престижну «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої отримав кредит в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті:www.privatbank.ua, складає між ним і Банком договір. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання та перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. У разі непогашення простроченого кредиту та у раз виникнення прострочених зобов'язань відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов, позичальник сплачує банку пеню, яка розраховується згідно Тарифів банку на час порушення зобов'язання та може змінюватися у відповідності до п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» У порушення ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував і станом на 31.01.2016 року має заборгованість в розмірі 55877,38 грн., яка складається з наступного: 15360,00 грн. - заборгованість за кредитом37180,36 грн. - заборгованість за відсотками, 200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. А також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов: 500,00 грн. - фіксована частина, 2637,02 грн. - процентна складова. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Представник позивача до суду не з'явився, направив до суду письмову заяву від 22.04.2016 року, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у зв'язку з реєстрацією місця проживання в с. Розівка Шахтарського району Донецької області і неможливості відправлення поштової кореспонденції, повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №86 від 07.05.2016 року, проте до суду не з'явився, причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне. Так, судом встановлено, що 25.06.2011 року відповідач, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КП «ПРИВАТБАНК», отримав кредитну картку «Універсальна», яку 31.07.2013 року було переоформлено на більш престижну «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої отримав кредит в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком договір. Позичальник взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості до 25 числа місяця, наступного за звітним, що підтверджується копією анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, копією витягу з Тарифів, Умовами та правилами надання банківських послуг. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно із ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання однієї сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п..1.1.3.1.9. Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором ( п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг). В порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує. За наданим суду розрахунком позивача за кредитним договором, станом на 31.01.2016 року відповідач має заборгованість в розмірі 55877,38 грн., яка складається з наступного: 15360,00 грн. - заборгованість за кредитом37180,36 грн. - заборгованість за відсотками, 200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штрафи 500,00 грн. - фіксована частина, 2637,02 грн. - процентна складова. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки ( ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Однак, на переконання суду, вимоги щодо стягнення пені та штрафів не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Місце проживання відповідача згідно паспортних даних зареєстроване в м.Шахтарську Донецької області Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. № 1053-р вказаний населений пункт входить до переліку населених пунктів, на території якого здійснюється антитерористична операція. Відповідно до положень ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014р., на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитним договором та договорами позики з 14 квітня 2014р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселились у період з 14 квітня 2014р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Цей Закон відповідно до положень ч.ч. 1, 2 статті 5 ЦК України пом'якшує цивільну відповідальність особи, а отже має зворотну дію в часі. Суд приймає до уваги те, що гідно з наказом банку СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року «Про внесення змін в тарифи по картам «Універсальна» та «Універсальна GOLD» з 01.11.2013 року було внесено зміни до Тарифів, згідно яких штраф за прострочку кредитів протягом одного місяця становив 50 грн., другий місяць підряд - 100 грн. Оскільки повідомлення про незгоду з такими змінами протягом 7 днів від відповідача відповідно до положень п. 1.1.3.2.3 Умов не надходили, то за прострочку виконання зобов'язань йому нараховувалась пеня саме за вказаним розрахунком. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування пені відповідачу було проведене з 01.12.2013р. в розмірі 50,00 грн. за порушення виконання зобов'язань за договором, розмір якої за вирахуванням сплаченої суми склав станом на 31.01.2016р. - 200,00 грн. Як видно з розрахунку, до 14.04.2014 року відповідачу була нарахована пеня в розмірі 172,70 грн., яка була погашена повністю 09.04.2014 року сплатою суми по кредиту платежем в розмірі 459,21 грн., наступне нарахування пені в сумі 100 грн. здійснене позивачем 01.05.2014 року, а всього на час звернення до суду на суму 200 грн., тобто, після 14.04.2014 року, яка за вимогами статті 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не може бути стягнута з позичальника. Щодо стосується штрафів, то судом встановлено наступне. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Як видно з розрахунку заборгованості за договором, прострочення за кредитом виникло з листопада 2013 року, у зв'язку з чим було нараховано пеню в сумі 50 грн. та нарахуванню підлягав штраф у фіксованій частині - 500 грн. за порушення зобов'язання за кредитним договором на строк більше 30 днів. Тобто з грудня 2013р. відповідачу за кожне з порушень: несвоєчасну сплату процентів, тіла кредиту вже почала нараховуватись пеня та штраф у фіксованій частині, а на час звернення до суду позивачем також нарахований штраф в розмірі 5% від усієї суми заборгованості, розрахованої станом на 31.01.2016 року, тобто також після 14.04.2014 року всупереч вимогам ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Більш того, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів необхідно також відмовити з зазначених вище підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Отже, аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 52540,36 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 15360,00 грн. та заборгованості за процентами - 37180,36 грн., в решті позову слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути компенсацію витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (94%): на оплату судового збору в сумі 1295,32 грн. На підставі викладено,

Outcome: partial