overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

У квітні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить шлюб з [PERSON] розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось у зв'язку із взаємним непорозумінням, розходженням поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, що негативно впливає на їхнього спільного сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, а тому просить розірвати шлюб. [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, надавши суду відповідну заяву в якій проти позову не заперечує та просить судові витрати по справі не сплачувати. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2003 р., який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської обл., актовий запис № 59 (а.с.4). Від даного шлюбу подружжя мають спільну дитину [PERSON], [INFO]., який проживає разом із позивачем (а.с.5). Сторони з 2007 р. проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбних відносин не підтримують, заперечують можливість примирення. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

У квітні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] поділ спільного майна подружжя, зазначивши, що перебувала в зареєстрованому 29 січня 1994 року шлюбі з відповідачем. У період шлюбу вони з відповідачем придбали майно, а саме квартиру [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську, та автомобіль ВАЗ 2101,1976 року випуску, д.з. [NUMBER]. Розділити його в добровільному порядку неможливо, так як відповідач вважає, що все майно належить йому, і вона не має на нього ніякого права. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську; вселити її та їхню неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], в указану квартиру; поділити спільне з відповідачем майно, виділивши відповідачу автомобіль ВАЗ 2101, 1976 року випуску, д. з. [NUMBER], та стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину вартості спірного автомобіля; стягнути з відповідача на її користь понесені витрати у справі: судовий збір у розмірі 243,60 грн., витрати з оплати правової допомоги при підготовці позовної заяви В судове засідання позивача, відповідач та представник третьої особи не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано 29 січня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного виконавчого комітету м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 35. [INFO] року у них народилася донька [PERSON]. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 квітня 2011 року наш шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу донька [PERSON] проживає з позивачем, позивач займається її вихованням та доглядом. У період шлюбу позивач з відповідачем придбали майно, а саме квартиру [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську, та автомобіль ВАЗ 2101,1976 року випуску, д.з. [NUMBER]. Розділити його в добровільному порядку неможливо, так як відповідач вважає, що все майно належить йому, і позивач не має на нього ніякого права. Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними (ст. 70 Сімейного кодексу України). Таким чином, зазначене вище майно, а саме, спірні квартира та автомобіль належить на праві спільної сумісної власності позивачу та відповідачу та частки кожного з їх є рівними. Позивачеві були надані юридичні послуги зі складання позовної заяви до суду в сумі 660 грн. Відповідно до ст. 84 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 660 грн. При зверненні до суду позивачами сплачено 243,60 грн. судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

У квітні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що він і відповідач мають право на користування квартирою [ADDRESS] але [PERSON] перешкоджає йому користуватися квартирою. У зв'язку з чим просить вселити його до житла, зобов'язати відповідача не чинити перешкод в користуванні житлом, визначити порядок користуванням цією однокімнатною квартирою - житлову кімнату навпіл, а санвузол, кухня, коридор у спільне користування. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, погодився на заочний розгляд справи. Пояснив, що по досягненню повноліття багато разів виходив до квартири і працівниками свої установи, де він виховувався і з працівниками служби у справах молоді облдержадміністрації і дільничним інспектором міліції, але його до квартири відповідач не допускав. До міліції писав заяви кілька разів, але на руки отримав лише останній висновок, який наявний в справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. За рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26 грудня 1995 р. №671, за сторонами в справі та за [PERSON], 1990 року народження, які є братами по матері, була закріплена квартира до досягнення повноліття (а.с.31). Після досягнення повноліття позивач, 1992 року народження, залишив установу для дітей позбавлених батьківського піклування і намагався отримати доступ до вказаної квартири, але відповідач до квартири його не допустив, звернення позивача до органів міліції результату не принесло (а.с.6). Згідно довідки ЖКП «Зоря» від 20 березня 2014 р. і відмітки у паспорті, позивач є зареєстрованим в квартирі з жовтня 2009 р. (а.с.8). В квартирі зареєстрований з 13 серпня 2011 р. й відповідач (а.с.11). Відповідно до технічного плану БТІ, дана квартира загальною площею 30,0 кв.м складається з однієї житлової кімнати площею 16,60 кв.м., коридору площею 3,50 кв.м., кухні площею 6,50 кв.м., санвузлу площею 2,70 кв.м., шафи, площею 0,70 кв.м. (а.с.26,27) Вказане житло є єдиним на яке має право позивач за законом, іншого судом не встановлено, а тому згідно ст. 9 ЖК УРСР, позов слід задовольнити частково в частині вселення позивача та покладення на відповідача обв'язка не чинити перешкод у користуванні житлом, оскільки він не проживав в квартирі з часу досягнення повноліття з поважних причин В іншій частині позов є безпідставним. Визначити порядок користування кімнатою у однокімнатній квартирі, в якій кімната не поділена в натурі неможливо, а вимога про спільне користування кухнею, санвузлом, коридором є надлишковою, оскільки іншого порядку користування цими приміщеннями немає. Крім того, ці вимоги без залучення до участі в справі в якості відповідача третього брата [PERSON] вирішити неможливо, оскільки ці вимоги стосуються також і його житлових прав. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір 234 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У квітні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог [PERSON] вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя, різні інтереси, вони не розуміють один одного, із-за чого у них виникали постійні сварки та суперечки. Відповідач зраджує йому, а навесні 2013 р. взагалі пішла з дому. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, кожен живе своїм життям, а отже за таких обставин подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та уточнив, що фактично вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства у листопаді 2013 р. Відповідач [PERSON] позов визнала підтвердивши, що вони дійсно не проживають разом, не підтримують шлюбні стосунки і не ведуть спільного господарства з листопада 2013 р. Послалась на неможливість примирення вказавши, що вона живе з іншим чоловіком. Вислухавши сторони та дослідивши копію свідоцтва про шлюб, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1995 р. (а.с. 9). Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Судом встановлено, що у стосунках між подружжям відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомога та підтримка, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З листопада 2013 р. сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що між [PERSON] та [PERSON] існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально, порушує принцип його добровільності і суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір розмірі 243,60 грн., від оплати якого позивача звільнено як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У квітні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить шлюб з [PERSON] розірвати, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося у зв'язку з постійними сварками, взаємним непорозумінням та конфліктами. Сторони спільного господарства не ведуть шлюбних відносин не підтримують. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Заперечує можливість примирення і просить розірвати шлюб. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила суду, що наявні непорозуміння з позивачем є тимчасовими у зв'язку з чим просить надати строк для примирення. Відповідно до ст. 111 СК України судом було вжито заходів щодо примирення подружжя, тобто було надано строк у три місяці, проте, після спливу наданого строку сторони не примирились. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.01.2003 р., який було зареєстровано у ВРАЦС Святошинського районного управління юстиції в м. Києва, актовий запис №38, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.5). Від даного шлюбу подружжя має спільних дітей [PERSON], [INFO], актовий запис №2180, свідоцтво серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 1305, свідоцтво серії [NUMBER] Сторони проживають разом, але спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбних відносин не підтримують. Строк для примирення, який надавався судом сторонам за клопотанням відповідачки, позитивних результатів не дав. Позивач категорично заперечує можливість збереження сім'ї та спільне проживання з відповідачкою. Доводи відповідачки, що непорозуміння з позивачем мають тимчасовий характер, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У квітні 2014 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позов обґрунтований тим, що шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені, наміру їх відновлювати сторони не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив слухати справу у його відсутність, вимоги позову підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, проти позову не заперечувала, просила залишити їй теперіншє прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 27 жовтня 1989 року міськвідділом ЗАГС м. Вінниця. Мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і неповнолітню [PERSON] (а.с. 4, 9-11). Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Згідно ст. 113 СК України відповідачці слід залишити її теперішнє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У квітні 2014 р. [PERSON] звернувся із зазначеним позовом і прохав визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку розміром 3,28 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пригарівської сільської ради згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 526889 виданого на ім'я його дружини [PERSON], яка померла [INFO] Свої вимоги мотивував тим, що його дружина [PERSON] за життя втратила зазначений акт, а тому неможливо оформити спадщину. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також представник Відділу Держземагенства у Козельщинському районі в судове засідання не з'явилися про місце і час розгляду справи їм повідомлено належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача і дослідивши інші докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], яка мала у власності земельну ділянку розміром 3,28 га і вартістю 71 527,10 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пригарівської сільської ради згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 526889. За життя [PERSON] втратила зазначений державний акт. Відповідно свідоцтва про одруження позивач [PERSON] є чоловіком померлої. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] заяви про прийняття спадщини не подавали. Згідно ст. 1261 ЦК України [PERSON] має право на спадкування земельної ділянки . На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У квітні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить шлюб з [PERSON] розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, більше року сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть мають окремий бюджет та даний шлюб суперечить їх інтересам. [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила залишити за нею її дошлюбне прізвище та змінивши його з [PERSON] на [PERSON]. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, надавши суду відповідну заяву в якій проти позову не заперечує та просить позовні вимоги позивачки задовольнити у повному обсязі. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.12.212 р., який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління Юстиції у м. Києві, актовий запис № 1617, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.3). Від даного шлюбу подружжя мають спільну дитину [PERSON], [INFO], актовий запис № 448, свідоцтво серії [NUMBER], який проживає разом із позивачкою (а.с.6). Сторони більше року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбних відносин не підтримують, заперечують можливість примирення. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У квітні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що останні 5 років не проживають разом з позивачем, ведуть окреме господарство, оскільки все спільне сімейне життя супроводжується постійним сварками та конфліктами, основними підставами яких є зневажливе та образливе ставлення, як до людини та особистості, відсутність елементарної участі (допомоги) в веденні господарства, регулярне не належне фінансове забезпечення родини, зневажливе та презирливе ставлення до батьків, родичів, знайомих, друзів. Вважає, що основною причиною сімейних конфліктів є відсутність почуттів відповідача до неї. На даний час позивач вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем не можливе, бажає шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 1988 року (а.с. 9). Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] (а.с. 10), [PERSON], [INFO] ( а.с. 11). Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, які підтверджені документально, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

У квітні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] посилаючись на те, що шлюб розпався у 2012 році через подружню зраду відповідача у вірності, спільного господарства не ведуть і фактично проживають окремо, а шлюб існує формально. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам та інтересам їхнім неповнолітнім дітям. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб з [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.1992 року (а.с. 3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] (а.с 3), який навчається за кордоном, та [PERSON], [INFO] (а.с. 3), який на даний час проживає з відповідачем. Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично проживають окремо. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У квітні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] посилаючись на те, що шлюб розпався у грудні 2013 році, спільного господарства не ведуть і фактично проживають окремо, а шлюб існує формально. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам та інтересам. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб з [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2007 року (а.с. 10). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с 11). Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично проживають окремо. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved