Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, зокрема, про встановлення факту, що заявник та [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді належної їй земельної частки (паю). Проте заявник позбавлений можливості оформити спадщину в зв`язку з відсутністю відомостей про його проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Посилаючись на те, що вони проживали з [PERSON] однією сім`єю з 1997 року по день смерті останньої, [PERSON] просить суд встановити вказаний юридичний факт. Ухвалою судді від 03 листопада 2021 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи, справу вирішено розглядати у порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Плужненської сільської ради Лужецька Л. С. у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду письмову заяву про слухання справи за відсутності представника заінтересованої особи, в якій вказала, що проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника, з`ясувавши позицію представника заінтересованої особи, допитавши свідків, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом положень ст. 315 ЦПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень п.п. 4, 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. Лише у випадку, коли спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п`ятої черг відповідно до статей 1263-1265 ЦК України. Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Верховний Суд України у постанові від 18 грудня 2013 року по справі № 6-138цс13 дійшов правового висновку, що відповідно до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть № 73 від 26 листопада 2003 року, виданим Плужненською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області. Згідно з архівною довідкою Хмельницького обласного державного нотаріального архіву № 2906/01-18 від 07 жовтня 2021 року, повідомленням Хмельницького обласного державного нотаріального архіву № 3293/01-21 від 12 листопада 2021 року, Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 67275401 від 12 листопада 2021 року та № 67323538 від 16 листопада 2021 року, а також повідомленням Ізяславської державної нотаріальної контори № 1316/01-16 від 17 листопада 2021 року спадкової справи після смерті [PERSON] не заводилось. Враховуючи, що спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, до даних правовідносин застосовуються положення статей 1263-1265 ЦК України. За правилами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали разом зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області, в розмірі 2,72 в умовних кадастрових гектарах, належної їй на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ХМ № 0279680, виданого Ізяславською районною державною адміністрацією Хмельницької області 20 грудня 1996 року. Відповідно до довідки Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 715 від 14 квітня 2004 року [PERSON] дійсно доглядав [PERSON] до дня її смерті та похоронив її. За змістом довідки Плужненської сільської ради № 1526 від 06 грудня 2021 року [PERSON] дійсно фактично проживав не менше п`яти років, вів спільне господарство з [PERSON] , яка померла [INFO] , та доглядав її до дня смерті і похоронив її. Разом з тим, згідно з повідомленням тієї ж сільської ради № 02-20/16-01/1275 від 19 листопада 2021 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Станом на день її смерті зареєстрованих осіб у складі сім`ї останньої немає. Згідно записів у книгах реєстрації нотаріальних дій Плужненської сільської ради відсутній заповіт від імені [PERSON] . Факт проживання заявника та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджений також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , жителів с. Плужне Шепетівського району Хмельницької області, які пояснили суду, що заявник проживав разом із померлою у одному будинку з 1997 року. Остання хворіла, а тому [PERSON] доглядав її, готував їй їсти, возив до лікарні, прасував одяг, обробляв город, розташований на території її будинковолодіння тощо. Коли стан здоров`я [PERSON] покращувався, вона теж виконувала певні роботи по господарству спільно з заявником. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про доведеність факту проживання [PERSON] і [PERSON] однією сім`єю з 1997 року постійно не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на спадкування, що передбачено Цивільним кодексом України. На підставі викладеного,

Outcome: approved