Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що [INFO] помер її батько [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Посилаючись на наявність відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки за життя померлого право власності на земельну ділянку не зареєстровано у встановленому законом порядку, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлого [INFO] року батька на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована в [ADDRESS] цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням проводити розгляд справу без її участі в якій позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області (а.с. 7). Згідно наявного в матеріалах справи копії державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22.03.2004 року [PERSON], на підставі рішення Білоцерківської міської ради від 29.12.2003 року № 449, є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Крім того, 18.04.1960 року [PERSON] прийняв у дар домоволодіння по [ADDRESS], що вбачається з копії договору від цієї дати. Сторони по справі є дочками померлого [PERSON], що підтверджується даними копій свідоцтв про народження останніх. Позивач [PERSON] станом на час смерті батька була зареєстрована [INFO], що підтверджується даними копії паспорта останньої [NUMBER], виданого 13.01.1998 року (а.с.3). Згідно наданої на запит суду копії спадкової справи вбачається, що після смерті батька відповідач звернулась до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 609/2004. Постановою державного нотаріуса відмовлено та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вказану земельну ділянку, оскільки спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права власності на неї. Постанова нотаріуса мотивована тим, що із померлим [PERSON] на день смерті була зареєстрована його дочка [PERSON], із заявою про відмову у прийнятті спадщини остання не зверталась, а державний акт на земельну ділянку по [ADDRESS] був зареєстрований 22.03.2004 року, тобто вже після смерті спадкодавця, що стало підставою для відмови у видачі відповідного свідоцтва на прийняття спадщини. Положеннями ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частинами 1 та 2 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів спадкової справи, з урахуванням поданої відповідачем заяви про визнання позову, вбачається про відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно. Разом з цим, через тривалість виготовлення державного акту на земельну ділянку на батька позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити на земельну ділянку відповідне свідоцтво, хоча фактично вказана земельна ділянка є об'єктом спадкового майна за законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання за позивачем права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved