Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду зпозовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. Обгрунтовуючи позов позивач посилається на те, що він є батьком [PERSON] і з 03 липня 1991 року є непрацездатним пенсіонером за віком. Єдиним доходом у нього є пенсія, яка складає 2 393,07 грн. Крім того, зазначає про свій незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує додаткових витрат на лікування та харчування. Оскільки його повнолітній син [PERSON] ухиляється в добровільному порядку надавати своєму батькові матеріальну допомогу на його утримання, позивач просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання непрацездатного батька [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та довічно. Ухвалою суду від 08.11.2018 відкрито провадження в порядку позовного (спрощеного) провадження та надано відповідачеві строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів з дня вручення відповіді позивача на відзив подати заперечення на відповідь (а.с. 23). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позовну заяву відповідач суду не подав. У зв`язку з чим, суд визнав можливим проводити розгляд справи в порядку позовного (спрощеного) провадження без повідомлення сторін. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] , [INFO] є сином позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Магнітогорським Правобережним РАГС, актовий запис №261 від 26.01.1959 р. (а.с.15) Судом встановлено, що позивач [PERSON] , є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] (а.с.10) Згідно з довідкою, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві від 09.08.2018 за №548/03 позивач отримує пенсію в розмірі 2393,07 грн. щомісячно. (а.с.13) Інших доходів позивач не має і такі дані матеріали справи не містять. Як вбачається з матеріалів справи, позивач хворіє, що потребує медичного догляду та в зв`язку з цим додаткових витрат на його лікування. (а.с.12) Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що відповідач є працездатною особою та може надавати йому матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на положення ст. 202, 205 СК України та на те, що відповідач повинен піклуватися про нього та утримувати його. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1 497 гривень, з 1 липня - 1 564 гривні, з 1 грудня - 1 638 гривень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Під час розгляду справи встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію, що є єдиним його доходом, і яка не забезпечує його потреб на харчування та лікування. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує відповідно до ст. 205 СК України стан здоров`я позивача, що потребує додаткових витрат на його лікування, його похилий вік, розмір пенсії, відсутність належних та достатніх доказів, які б підтверджували наявність постійного заробітку (доходу) відповідача, у зв`язку з чим на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання у розмірі 2 000 грн. щомісячно з їх подальшою відповідною індексацією. Вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а також роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст.4 30 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при поданні позову був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Враховуючи наведене,

Outcome: approved