Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-14 00:00:00

У жовтні 2019 року представник позивача адвокат Конюшко Д.Б., в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Фінекс» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 149 909,84 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 23.02.2018 року між страхувальником [PERSON] та страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Фінекс» укладено Міжнародний страховий договір подорожуючих № 19211. За цим договором страховик при настанні страхового випадку зобов`язаний виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що визначені страхувальником, або на користь якого/яких укладений договір страхування (вигодонабувач). 10.03.2018 року на території Франції, із позивачем стався страховий випадок, передбачений п. 3.1.1 договору, а саме розлад здоров`я, що спричинив оперативне втручання. 12.03.2018 року, перебуваючи в лікарні, позивач на виконання п.9.3. договору зв`язалась з Сервісною компанією і повідомила про страховий випадок і те що вона не могла з об`єктивних причин зв`язатися раніше. Вказує, що після повернення на територію України, на виконання п. 10.4 договору, позивач звернулася до страховика із заявою про отримання страхового відшкодування, із доданими чеками з лікарні, листом-випискою та чеками про оплату ліків, проте відповідач ігнорує звернення позивача та ухиляється від виконання своїх зобов`язань. Тому позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою від 29 жовтня 2019 року суд відкрив провадження у цій справі та, з урахуванням ст. 19 та ч. 1 ст. 274 ЦПК України, вирішив її розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідач не направив на адресу суду відзив з запереченнями проти задоволення позовних вимог. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23.02.2018 року між страхувальником [PERSON] та страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Фінекс» укладено Міжнародний страховий договір подорожуючих № 19211. За цим договором страховик при настанні страхового випадку бере на себе зобов`язання виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що визначені страхувальником, або на користь якого/яких укладений договір страхування (вигодонабувач). Згідно з п. 2.1 договору предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані із медичними та іншими витратами страхувальника. Договір укладено строком дії від 23.02.2018 року до 30.12.2018 року. 10.03.2018 року на території Франції, із позивачем стався страховий випадок передбачений п. 3.1.1 договору, а саме розлад здоров`я, що спричинив оперативне втручання, з 11.03.2018 року по 14.03.2018 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні. 12.03.2018 року позивач перебуваючи в лікарні, на виконання п. 9.3 договору зв`язалася з сервісною компанією і повідомила про страховий випадок і те, що вона з об`єктивних причин не могла зв`язатися раніше. 12.08.2018 року, після повернення на територію України, на виконання п. 10.4 договору, позивач звернулася до страховика із заявою про отримання страхового відшкодування, із доданими чеками з лікарні, листом-випискою та чеками про оплату ліків, проте відповідач проігнорував звернення позивача, виплат не здійснив. Листом від 05.11.2018 року № 56-у ПрАТ «Страхова компанія «Фінекс» повідомила, що позивачу необхідно надати оригінали деталізованих розрахунків, оригінали квитанцій (касових чеків), що підтверджують оплату рахунків та ліків, придбаних за рецептом лікаря. Позивач попередньо вже виконала свої зобов`язання перед відповідачем - надала всі необхідні документи, тому 12.06.2019 року на адресу відповідача направила запит № 06/49 з вимогою про дотримання умов договору п. 10.6 і 10.10 та здійснення виплати страхового відшкодування. Проте відповідач у виплаті відмовив, пояснюючи це тим, що наданий позивачем попередній пакет документів був втрачений службою пошти. Не погоджуючись з такими твердженнями, представник позивача звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «Страхової компанії «Фінекс» про стягнення страхового відшкодування. Згідно положень договору страховий ліміт встановлений у розмірі 30 000 євро. Згідно наявних у позивача листів з нагадуванням про прийняті зобов`язання, сума до сплати становить 4 673 євро (3 770,00 євро + 903,00 євро). Відповідно до п. 10.2.договору, страхова виплата (виплата страхового відшкодування) здійснюється у національній валюті України по курсу НБУ на дату здійснення оплати за кордоном у розмірі 32,08 х 4 673,00 євро = 149 909,84 грн. Отже, вимога позивача щодо страхового відшкодування становить 149 909,84 грн. Відповідно до п. 10.6 договору, рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті приймається страховиком протягом 10 робочих днів з дня отримання всіх необхідних документів перелічених у п. 10.5 цього ж договору. Згідно з 10.10 договору виплата страхового відшкодування (страхова виплата) здійснюється страховиком протягом 10-ти банківських днів з дня прийняття рішення про виплату. За положеннями розділу 4 загальних умов Міжнародного страхового договору подорожуючих, страховик відшкодовує застрахованій особі або сервісній компанії витрати, понесені за межами України, передбачені обраною страхувальником програмою страхування, за умови, що вони погоджені з сервісною компанією або страховиком. До пункту 4.2. договору на позивача поширюється програма В, за якою додатково до медичних витрат, перелічених у програмі А (невідкладна медична допомога), відшкодовуються витрати, нерозривно пов`язані зі страховим випадком. Відтак обов`язок відшкодування шкоди покладається на страховика. Згідно ч. 1 ст. 5, 26 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно з ч. 1 ст. 16 цього ж Закону, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Так п. 8.4.3 встановлено, що страхувальник зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату (виплату страхового відшкодування) протягом 10 банківських днів з дня прийняття рішення про страхову виплату при умові отримання страховиком усієї необхідної інформації та належним чином оформлених документів стосовно випадка. Позивачем, на вимогу відповідача, разом із заявою про виплату страхового відшкодування, повторно був наданий повний пакет встановлених документів, для відновлення якого позивач була вимушена робити запит до лікарень Франції, у яких їй було надано медичну допомогу щодо отримання дублікатів цих документів. Позивач не несе відповідальність за некомпетентні дії поштової служби. Положеннями ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так ч. 1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши всі наявні докази в матеріалах справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 9 608 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved