Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 17 квітня 2010 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 96. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що з квітня 2017 року шлюбні відносини з [PERSON] припинені, у звязку із відсутністю взаєморозуміння та втратою почуття любові. Вважала, що її родина розпалася, а збереження шлюбу неможливе. Просила шлюб із відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу та на тому, що їхню родину зберегти неможливо. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, зі свідоцтва про шлюб, виданого 17.04.2010 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 квітня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 96. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, виданого 07.10.2010 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. У відповідності до свідоцтва про народження, виданого 07.02.2012 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони також є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України). Шлюб, згідно норм ч. 1 ст. 24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Спір про місце проживання неповнолітньої дочки між сторонами відсутній. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права сторін та права їхньої дитини. У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши позивачу після розірвання шлюбу прізвище [PERSON].

Outcome: approved