Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 09 січня 1981 року Броварським міським відділом запису актів громадянського стану Київської області, актовий запис № 7. В обґрунтування позову зазначала, що з 09 січня 1981 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який 02 серпня 2011 року тяжко захворів. З дня захворювання їхнього сина відносини між сторонами погіршилися, відповідач змінився в негативну сторону, тому вони припинили спільне сімейне життя. Вважає, що відновлення подружніх відносин є неможливим. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. На розірвання шлюбу відповідач не погоджується, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності, у зв'язку із необхідністю догляду за тяжко хворим сином. Відповідач [PERSON] до суду теж не з'явився, подав заяву, у якій зазначав, що погоджується з позовними вимогами, заперечень проти позову він не має, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи вказану заяву відповідача, у якій він проти розірвання шлюбу фактично не заперечує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. 09 січня 1981 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 09 січня 1981 року Броварським міським відділом запису актів громадянського стану Київської області, актовий запис № 7. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], якому з 01 грудня 2013 року встановлено І групу інвалідності довічно. Суд встановив, що сторони з 2011 року подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примиритися із відповідачем не бажає. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved