overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що 30.10.1999 року в ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області було зареєстровано шлюб позивачки з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: доньку Наталю, [INFO] та сина [PERSON], 23.03.2011 року, які проживають разом з позивачкою. Позивач зазначив, що причиною розпаду сімї є те, що з відповідачем не знаходили спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету, та в відношеннях один до одного. На підставі цього у них виникають постійні сварки, скандали. З 2012 року вони припинили шлюбні відносини. У звязку з вищевикладеним позивач не бачить сенсу продовжувати шлюбні відносини з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним сином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.10.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФП № 024651 за актовим записом № 80 виданим 30.10.1999 року в ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку Наталю, [INFO] та сина [PERSON], 23.03.2011 року, що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 07 липня 1994 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Мінської районної державної адміністрації міста Києва, актовий запис № 1002. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07 липня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Мінської районної державної адміністрації міста Києва, актовий запис № 1002. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 30 червня 2000 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 630. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надіслав. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 30 червня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 630. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.10.2008 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони проживають окремо, відповідач матеріально дитину не забезпечує, син знаходиться на утриманні позивачки, тому [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.10.2008 року виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 49 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде \~ стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 179\~775,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] послалася на наступне. 15.05.2014 року вона надала відповідачеві у позику грошові кошти в розмірі 8\~000,00 доларів США зі строком повернення до 01.102014 року та сплатою процентів за користування коштами у розмірі 500,00 доларів США. На теперішній час відповідачем грошові кошти та проценти за користування коштами не повернуто, тому вона вимушена звернутися до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки суд не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, підтвердженням укладання договором позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю грошові кошти в строк та порядку, встановленому договором. В судовому засіданні встановлено, що 15.05.2014 року [PERSON] надала [PERSON] у позику грошові кошти в розмірі 8\~000,00 доларів США зі строком повернення до 01.102014 року та сплатою процентів за користування коштами у розмірі 500,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 15.05.2014 року, а.с.6. Сума позики у розмірі 8\~000,00 доларів США та процентів за користування коштами в розмірі 500,00 доларів США [PERSON] не повернута, і станом на 01.10.2015 року складає 179\~775,00 грн., відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 01.10.2015 року 1 долар США дорівнює 21,85 грн. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 25.01.1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують, оскільки втрачено взаєморозуміння один одного, постійно виникають сварки, скандали із-за різних поглядів на життя. Спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб вона просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявилася, просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Позивачем не ставиться питання про відновлення свого дошлюбного прізвища. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого зазначила, що разом з відповідачем вони почали проживати однією сімєю з 2000 року без реєстрації шлюбу. 16.03.2001 року у них народився син, [PERSON], в свідоцтві про народження якого відповідач зазначений як батько. З 2005 року вони з відповідачем разом не проживають. Відповідач у добровільному порядку сплачував аліменти на дитину до 2008 року. На теперішній час вони з ним не спілкуються, син проживає разом з нею. До цього часу вона багато разів зверталася до відповідача з проханням допомагати дитині, але він категорично відмовляв та пропонував звертатися до суду. Враховуючи, що матеріальні затрати на утримання і розвиток дитини вона несе одна, вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно, оскільки він офіційно не працює. Також,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 26.09.2007 року зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1598. Від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано 26.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1598. Від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 04.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №611. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрату почуття любові та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, про що надав до суду відповідну заяву. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано 04.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №611. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрату почуття любові та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем. На обгрунтування позову послалась на те, що 12.09.2009 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя , протягом останніх трьох років вони з відповідачем проживають окремо, втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання 16.11.2015 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони з 12.09.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 116536, виданим 12.09.2009 року виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівської області. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON] , [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Сімейне життя у сторін не склалося, протягом останніх трьох років проживають окремо, втратили один до одного почуття любові та поваги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved