Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 24 грудня 2013 року успадкувала 1/2 частину земельної ділянки, що належала її батькові [PERSON] та розташована на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Згідно довідки Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 14 від 20 січня 2015 року земельна ділянка [NUMBER], площею 9,04 га, що перебувала у власності [PERSON] використовується ФГ «Паросток». [PERSON] указує, що на належній їй земельній ділянці у 2014 році відповідачем було посіяно соняшник. Також, позивачка зазначає, що зверталась до прокуратури Кіровоградської області з приводу користування належною їй 1/2 частиною земельної ділянки без відповідних документів, внаслідок чого їй було завдано збитків. Вищевказане звернення було направлено до Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області та згідно відповіді цього органу № 4504/11-06/1 відповідну перевірку не було проведено за заборони перевірок суб'єктів господарювання, а також зазначено про визнання ФГ «Паросток» факту користування належною позивачці земельною ділянкою. Внаслідок користування ФГ «Паросток» земельною ділянкою без відповідних документів позивачці [PERSON] завдано збитків на суму 81927,20 грн, що полягає у не отриманому нею урожаї соняшнику за 2014 рік. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON], [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Представник відповідача ФГ «Паросток», Савельєв К.В. у судовому засіданні позов не визнав, уважає його необґрунтованим, просив відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що позивачка у справі [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 грудня 2013 року Долинською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області успадкувала 1/2 частину земельної ділянки площею 9,0395 га, що знаходиться на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області та належала спадкодавцю [PERSON] (а. с. 4). 6 січня 2015 року позивачці [PERSON] на вищевказану 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], згідно якого визначено площу земельної ділянки 5,009 га, а також присвоєно кадастровий номер [NUMBER] (а. с. 5, 6). Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Судом установлено, що позивачка [PERSON] уважає, що їй було завдано збитків внаслідок самовільного використання у 2014 році відповідачем ФГ «Паросток» належної їй земельної ділянки площею 5,009 га кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Згідно п. п. 1, 2, Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. N 284 власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Відповідно до п. 1 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. N 963, ця Методика спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - розмір шкоди). Таким чином, розмір шкоди заподіяної громадянам на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок підлягає визначенню на підставі вказаної Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. N 963, а не Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. N 284, оскільки перший підзаконний нормативно-правовий акт для таких правовідносин буде спеціальним. Згідно вказаного необґрунтованими є доводи, а також вимоги позивачки [PERSON], що стосуються визначення шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, згідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. N 284. З вищевказаних підстав також є необґрунтованими вимоги [PERSON], що стосуються залучення до справи Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області для визначення розміру збитків, згідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. N 284. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Задоволення позовних вимог про стягнення збитків може вважатись законним та обґрунтованим у разі встановлення судом наявності в обставинах справи одночасно чотирьох умов: наявність правил поведінки, встановленого законом або договором, факту порушення такого правила поведінки винною особою, збитків у потерпілої особи, безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони. Згідно довідки Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 14 від 20 січня 2015 року за [PERSON] (спадкодавець) значиться земельна ділянка [NUMBER], загальною площею 9,04 га, що перебуває у користуванні ФГ «Паросток». Заперечуючи проти позову, а також факту самовільного використання спірної земельної ділянки відповідачем ФГ «Паросток» надано суду довідку Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області від 28 квітня 2015 року № 83/02-21, згідно якої земельна ділянка [NUMBER], що значиться за [PERSON] загальною площею 9,04 га не використовувалась ФГ «Паросток» у 2014 році. Інформація, що міститься у раніше виданій довідці є недостовірною. Суд не бере до уваги надану [PERSON] як доказ самовільного використання спірної земельної ділянки інформацію Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області № 4504/11-0611 від 31 грудня 2014 року, оскільки як убачається зі змісту цієї інформації державним органом фактично не було вчинено дій, що стосуються виявлення факту самовільного використання земельної ділянки, а лише проведено телефонну розмову з керівником відповідача з приводу самовільного використання земельної ділянки факт якої заперечується його представником у судовому засіданні. Крім цього, той факт, що спірна земельна ділянка не була у користуванні відповідача підтверджується іншими вищевказаними доказами. Згідно зазначеного, позивачкою [PERSON] не надано суду належних доказів здійснення відповідачем ФГ «Паросток» порушення земельного законодавства, зокрема самовільного використання належної їй земельної ділянки площею 5,009 га, що знаходиться на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. За таких обставин, оскільки факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки належним чином не підтверджено, а нарахування збитків у вигляді не отриманого прибутку здійснено з порушенням встановленого порядку такого нарахування, відповідно відсутні підстави вважати позов обґрунтованим, а у його задоволенні необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed