Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач [PERSON] , звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого вказувала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. З метою прийняття спадщини вона своєчасно звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Блауш Н.З. та після чого нотаріусом було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] . Однак, у зв`язку із тим, що [PERSON] не виділив свою частку у спільній сумісній власності з іншими співвласниками, нотаріус на даний час не може оформити [PERSON] право на спадщину, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса №25/01-16 від 12 квітня 2021 року. При цьому вказувала, що її чоловіку належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,0501 га кадастровий номер 7310136600:27:003:0005, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , проте приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Блауш Н.З. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку з тих підстав, що частки співвласників вказаного майна не визначенні. Вказувала на те, що зазначена земельна ділянка була передана у спільну сумісну власність відповідачу [PERSON] та її чоловіку [PERSON] на підставі рішення 36 сесії IV скликання Чернівецької міської ради від 29 вересня 2005 року № 836. На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила визначити, що розмір частки позивача складає 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:27:003:0005 за адресою [ADDRESS] ; визнати за позивачем право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:27:003:0005 за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] ; припинити право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку. В судове засідання сторони не з`явились від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник ЧМР в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб , та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, за наслідками судового розгляду справи встановлено, що на підставі рішення 36 сесії IV скликання Чернівецької міської ради від 29 вересня 2005 № 836 передано у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0501 га кадастровий №7310136600:27:003:0005 цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та право власності співвласників на таку земельну ділянку зареєстровано у встановленому законом порядку (а/с 7). Згідно ч.1 ст.86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою,якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. У відповідності до вимог ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Так, матеріали справи не містять відомостей про наявність відповідного письмового та нотаріально посвідченого договору між співвласниками про визначення розмір часток, а тому суд приходить до висновку, що їх частки рівні та складають по 1/2 частці за кожним співвласником. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 5). Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу звернулась позивачка [PERSON] . Крім неї спадкоємицею за законом є ще донька померлого - [PERSON] , [INFO] ,однак вона відмовилася від спадщини на користь [PERSON] , подавши заяву про відмову від спадщини 26 березня 2021 року. [PERSON] приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Блауш Н.З. було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з тих підстав, що частки співвласників у справі спільної власності не визначені (а/с 9). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом п. г) ч.1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. З урахуванням вище наведеного наявні підстави для визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності в порядку передбаченому ст. 372 ЦК України, припинивши право спільної сумісної власності. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved