Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з таким позовом в якому вказували, що 18 січня 1994 року на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспу «Зелений Гай» вони набули в спільну власність житловий будинок №3 по вул. Озерній в м. Вознесенську Миколаївської області та 21 січня 1994 року зареєстрували право власності на майно в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Проте на початку 2018 року позивачі виявили, що оригінал правовстановлюючого документа є втраченим, що створює їм перешкоди в розпорядженні набутим майном. Оскільки поновлення (отримання дубліката) правовстановлюючого документа на час розгляду справи є неможливим, а тому [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі ст. 392 ЦК України просили визнати за ними в рівних частках (по 1/3 частці за кожним) право власності на спірний житловий будинок в судовому порядку. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися, проте надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі позивачів та представника відповідача, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з передбачених ст. 206 ЦПК України підстав, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 18 січня 1994 року органом приватизації радгоспу «Зелений Гай» видано свідоцтво на право власності на житло, згідно якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] в порядку приватизації передано в спільну власність житловий будинок №3 по вул. Озерній в м. Вознесенську Миколаївської області. 21 січня 1994 року на підставі правовстановлюючого документа КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвало за позивачами в рівних частках (по 1/3 частці за кожним) право власності на вказане майно. Водночас з матеріалів справи вбачається, що правовстановлюючий документ є втраченим (а.с. 11). Оскільки документи щодо приватизації житлового будинку у ПрАТ «Зелений Гай» (як правонаступника радгоспу «Зелений Гай») не збереглися, а тому поновлення (отримання дубліката) правовстановлюючого документа на час розгляду справи є неможливим (а.с. 10). В звязку з цим позивачі позбавлені можливості в повному обсязі здійснювати права власників майна, а саме розпорядитися будинком. Факт набуття та належності [PERSON] житлового будинку №3 по вул. Озерній в м. Вознесенську Миколаївської області повністю підтвердився в судовому засіданні: -копією технічного паспорту на будинок, виданого на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON], як співвласників цього майна (а.с. 4-8); -копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно яких за позивачами зареєстровано в рівних частках (по 1/3 частці за кожним) право власності на земельну ділянку по вул. Озерній, 3 в м. Вознесенську Миколаївської області, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 13-15); -копіями паспортів позивачів, згідно яких останні зареєстровані [INFO] (а.с. 16-17, 19-20, 22); -довідкою КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 26 квітня 2018 року, згідно якої за позивачами зареєстровано в рівних частках (по 1/3 частці за кожним) право власності на житловий будинок №3 по вул. Озерній в м. Вознесенську Миколаївської області. Правовою підставою реєстрації є свідоцтво на право власності на житло, видане органом приватизації радгоспу «Зелений Гай» від 18 січня 1994 року. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином встановлені судом обставини вказують на можливість застосування до спірних відносин положень ст. 392 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved