Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у грудні 1995 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований ВРАЦС Залізничного району м. Києва. Від шлюбу з відповідачем у позивача народилася донька [PERSON], 1996 року народження. На даний час після досягнення повноліття [PERSON] продовжила навчатися у Першому київському медичному коледжі на денній формі навчання. Третя особа перебуває на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки не надає. [PERSON] потребує надання матеріальної допомоги. За таких обставин, з урахуванням заяви від 22 січня 2015 року позивач просить стягнути з відповідач на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], 1996 року народження, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень на місяць до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. (а.с. 53-54) Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначили, що до досягнення повноліття [PERSON] відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання по наданню матеріальної допомоги на утримання дитини. Крім того, відповідач приховує свої реальні доходи. Представник відповідача у судовому засіданні частково заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що у відповідача є постійне місце роботи, наразі він перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON], 2006 року народження. Представник відповідача не заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх доходів щомісячно. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [INFO] народилася [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 7) Відповідно до довідки від 04 вересня 2014 року, за формою № 3, повнолітня [PERSON] проживає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] Згідно з довідкою Вищого навчального закладу «Перший київський медичний коледж» від 24 вересня 2014 року № 957 [PERSON] є студенткою І курсу (денного відділення) ВНЗ «Перший київський медичний коледж», термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року. (а.с. 4, 79) За приписами ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Матеріалами справи підтверджено, що повнолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом з позивачем у [ADDRESS] На час розгляду справи повнолітня [PERSON] перебуває на утриманні матері, відповідач після досягнення дитиною повноліття припинив сплачувати аліменти на її утримання, має непогашену заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. По закінченні загальноосвітньої школи третя особа продовжила навчання у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, отримує стипендію у розмірі 560 грн. Позивач на даний час тимчасово не працює за станом здоров'я. Відтак, повнолітня [PERSON], яка після досягнення повноліття продовжила навчання, потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] з 01 жовтня 2013 року працює на посаді менеджера зі збуту ТОВ «Мидагрупп», отримує заробітну плату приблизно 2000 гривень на місяць, що підтверджується довідкою ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 03 квітня 2015 року. На утриманні у відповідача перебуває неповнолітня [PERSON], 2006 року народження. (а.с. 25) Оцінюючи докази, зібрані під час розгляду справи по суті, та визначаючи розмір аліментів, суд доходить наступних висновків. Відповідач є працездатною особою, його щомісячний дохід складає в середньому 2000 грн. На утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина. Повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання після досягнення повноліття. Відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу, виходячи з розміру свого щомісячного доходу. Підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі відсутні, оскільки його щомісячний дохід носить регулярний характер, не є мінливим та отримується ним у грошовій формі. Відтак, з урахуванням принципів розумності та справедливості суд вирішує частково задовольнити позов, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення третьою особою навчання, але не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав наведених вище. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць

Outcome: partial