overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Червонохатківської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць з дня набранням рішенням законної сили, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем [PERSON], яка померла [INFO] року, однак, у встановлений законом шестимісячний строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини не подала, оскільки не знала про існування заповіту на свою користь. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 1 грудня 2016 року замінено первісного відповідача належним відповідачем - [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалася на наступне. 05.09.2000 року між нею та відповідачем, при посередництві Одеської товарної біржі було укладено договір купівлі-продажу квартири. У зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений вона не може зареєструвати право власності на придбане майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність та задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату розгляду справи повідомлено належним чином. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по слідуючим підставам. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у особи, яка придбаває, з моменту такого посвідчення, або з моменту вступу в законну силу рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально - дійсним. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 05.09.2000 року було укладено договір №735/К купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON] продала квартиру загальною площею 37,50кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] купила цю квартиру за 14690,00 грн., що підтверджується договором №735/К купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі за №735/К від 05.09.2000 року. Всі суттєві умови договору №735/К купівлі-продажу нерухомого майна, передбачені ст. 655 ЦК України сторонами виконані, оскільки позивач повністю розрахувалася з відповідачем, а той передав йому майно, яке позивач використовує за цільовим призначенням. Таким чином суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 316, ч.3 ст. 334, ч.2 ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб., зареєстрований 02.02.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві (актовий запис № 94) між нею та [PERSON] посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин , відсутність спільного господарства та бюджету, а також на роздільне проживання. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Пояснила, що 2, 5 років вони не ведуть спільного господарства і не підтримують сімейно-шлюбні відносини та проживають окремо. [PERSON] у судовому засіданні позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.02.2013 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зроблено актовий запис № 94 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1611 та видане відповідне свідоцтво (а.с.5). Із пояснень сторін вбачається, що вони протягом 2, 5 років не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище набуте в шлюбі «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 16.11.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис № 1425) між нею та [PERSON] посилаючись на відсудність спільних стосунків спільного господарства та формальність шлюбу. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином, просить розглядати справу за її відсутності. [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За позовною заявою сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2012 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві зроблено актовий запис № 1425 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач просить залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 25.02.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис № 196) між нею та [PERSON] посилаючись на відсутність взаєморозуміння, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя та інтересами дитини. Сторони на час звернення до суду разом не проживають вже більше року, не ведуть спільного господарства. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином, просить розглядати справу за її відсутності. [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення за наявності всіх умов, передбачених ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2012 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві зроблено актовий запис № 196 та видано відповідне свідоцтво (а.с.20). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 30.10.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 194) між нею та [PERSON] посилаючись на відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, втрату почуття поваги та кохання, припинення шлюбних відносин. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Пояснила, що з вересня 2016 року вони не ведуть спільного господарства, не мають спільно бюджету і не підтримують сімейно-шлюбні відносини. [PERSON] у судовому засіданні позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 30.10.2010 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON]зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №194(а.с.7). За поясненнями сторін шлюб не розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1309 та видане відповідне свідоцтво (а.с.13). Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що їй, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, в рівних частках кожному, на підставі свідоцтва про право власності, виданого СТОВ «Агрофірма Петродолинське» 19.09.2000 р., відповідно до розпорядження органу приватизації від 30.08.2000 р. № 2-2029, зареєстрованого КП «Овідіопольське РБТІ» 27.11.2000 р. за реєстровим № 532, належить квартира загальною площею 35,3 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В цей час вона та [PERSON] вирішили подарувати зазначену квартиру [PERSON], але під час оформлення документів виявилось, що в паспорті її прізвище записано [PERSON], а в свідоцтві про право власності на квартиру її прізвище записано [PERSON]. Внести виправлення до свідоцтва про право власності на квартиру вона позбавлена можливості. З цих підстав заявник просила встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на квартиру. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] не заперечувули щодо задоволення заяви [PERSON] і просили розглянути справу без їх участі. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно паспорта прізвище заявника записано [PERSON]. У свідоцтві про право власності на квартиру прізвище заявника записано [PERSON]. З наведених підстав суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною особою її сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства, підгрупа А, оскільки страждає на психічне захворювання, перебуває на обліку в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер». Внаслідок стійкого розладу психічного здоровя син не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного медичного нагляду та лікування, а також постійної сторонньої допомоги і контролю. Заявник надає сину постійну допомогу у повсякденному житті, доглядає за ним. Просить визнати [PERSON] недієздатною особою і призначити її опікуном. Заявник свою заяву підтримала, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради [PERSON] (за довіреністю) заяву [PERSON] щодо визнання її сина недієздатною особою підтримує, просить її задовольнити. Надала суду подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над її сином. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. Над недієздатною особою судом встановлюється опіка і призначається опікун за поданням органу опіки та піклування ( ч.1 ст.60 ЦК України). [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства. Проживає разом з матірю [PERSON], батьком [PERSON] та братом [PERSON] в м. Бердянську по вул. Підгірна, 47. За висновком МСЕК від 04.11.2016р. йому встановлено першу групу інвалідності з дитинства, він є непрацездатною особою, потребує постійного стороннього догляду. Як видно з висновку судово-психіатричного експерта від 01.12.2016р. № 607 (а.с.34-37), наданого КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», експертна комісія прийшла до висновку, що [PERSON], [INFO], «виявляє ознаки глибокої розумової відсталості в ступені ідіотії. В силу чого він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними». З паспорту та свідоцтва про народження [PERSON], паспорту заявника, довідки про склад сімї, акту обстеження житлово-побутових умов проживання вбачається, що він є сином [PERSON], проживає з нею за однією адресою, знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради № 01-0265/48 від 12.01.2017р., [PERSON] може бути призначена опікуном над своїм сином [PERSON] На час розгляду справи опіка над [PERSON] не встановлювалася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Левківська сільська рада Ізюмського району Харківської області. Встановлення даного факту їй потрібно для оформлення спадщини. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заінтересована особа проти заяви не заперечує. Заявник вказує на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. (а.с.7). Після смерті матері відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 4,7702 га, розташована на території Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області - Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], виданий на підставі рішення виконавчого комітету Левківської сільської Ради народних депутатів № 91 від 09 жовтня 2001 року. Заявник є спадкоємицею першої черги після смерті матері. Прізвище на [PERSON] отримала у зв'язку з одруженням - свідоцтво про шлюб від 23 березня 1974 року, актовий запис № 253, видане відділом РАЦС Київського району м. Харкова. Дівоче прізвище [PERSON]. (а.с.11-13). У свідоцтві про народження заявника у розділі мати не правильно вказане її ім'я - [PERSON] замість [PERSON]. Свідоцтво про народження покійної матері не збереглося, так як вона народилася в 1921 році. (а.с.9). В посвідченні ветерана війни, ветерана праці та у пенсійному посвідченні вказано [PERSON]. (а.с.10). Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У жовтні 2016 року[PERSON] предявив в суд позов до[PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано відділом державної РАЦС реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 18 вересня 2015 року, актовий запис №1310. Від шлюбу дітей немає. Фактично відразу після укладення шлюбу проживання однією сім»єю з відповідачем стало неможливим з огляду на те, що остання, перебуваючи в шлюбі, почала відносини з іншим чоловіком. На даний час більше 6 місяців проживають окремо. Сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. (а.с.8) Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином. (а.с.12,15,17). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує протягом тривалого часу. Заходи для збереження сімї сторонами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] предявив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 09 вересня 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та різні характери. На грунті цього між ними часто виникали непорозуміння, які призвели до того, що вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Їх сімя розпалась остаточно, відновленою бути не може, а тому він вирішив звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 25 листопада 2016 року о 14.00 год., сторони не зявились та подали заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Після укладення шлюбу вони міцної сімї не створили через різні погляди на життя і різні характери. Тривалий час вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] предявила в суд позов до[PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано у виконавчому комітеті Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області 04 травня 2014 року, актовий запис №11. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач зловживає спиртними напоями, чинить психологічне та фізичне насильство у сім»ї. На даний час проживають окремо. Втратила почуття поваги, довіри та кохання до відповідача. Сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Борико». В судове засідання позивач не зявилася, суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. (а.с.26) Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. (а.с.25) Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує. Протягом призначеного судом строку для примирення заходи для збереження сімї стронами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved