Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 2002 р. [PERSON] працювала в ПАТ «БАНК ФОРУМ», з 2010 р. на посаді директора Запорізької дирекції Південно-Східного регіонального центру з роздрібного бізнесу. З 23.04.2012 по 27.06.2012 позивач перебувала у щорічній основній відпустці. Після закінчення відпустки позивач вийшла на роботу, але не була допущена до роботи. Пізніше, вона дізналася про те, що її було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Проте, позивача не було ознайомлено із наказом про звільнення та не було видано трудової книжки. Фактично позивач отримала трудову книжку від ПАТ «БАНК ФОРУМ» 19 січня 2017 р. при розгляді іншої цивільної справи. Внаслідок неотримання трудової книжки позивач була позбавлена можливості працевлаштуватись, що обумовило вимушений прогул. Просила (з урахуванням уточнення позовних вимог) змінити дату звільнення з 27.06.2012 на 19.01.2017, стягнути з ПАТ «БАНК ФОРУМ» на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Від позивача надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. До заяви додала додаткові документи та розрахунки середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Представник відповідача у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями. Причини неявки у судове засідання представник відповідача не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник відповідача суду не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку\~статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Позивач [PERSON] працювала в ПАТ «БАНК ФОРУМ» з 18.12.2010 по 27.06.2012 на посаді директора дирекції та її заробітна плата за період з грудня 2011 р. по травень 2012 р. включно склала 142\~039,49 гривень, з якої було утримано податки на суму 26\~187,49 гривень, що підтверджується довідкою вказаного банку від 09.03.2016 № 49. 27.06.2012 [PERSON] було звільнено на підставі наказу № 15-а від 01.02.2012 відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), що підтверджується копією аркушів 44-45 трудової книжки позивача (арк. справи 12). Трудову книжку [PERSON] отримала 19.01.2017, що підтверджується актом передачі-приймання трудової книжки від 19.01.2017 (арк. справи 3). Згідно зі ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Як передбачено пунктом 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 № 110 (далі Інструкція) власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Оскільки трудову книжку позивачеві було видано із затримкою, тобто не в день звільнення 27.06.2012, а лише 19.01.2017, тому наявні передбачені вищезазначеними вимогами Інструкції підстави для зміни дати звільнення з 27.06.2012 на 19.01.2017. Крім того, відповідно до статті 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Аналогічні вимоги також встановлені вищенаведеним пунктом 4.1 Інструкції. Таким чином, в звязку із затримкою видачі трудової книжки на користь позивача з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, тобто за період з 28.06.2012 по 19.01.2017. Відповідно до\~Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два місяці, які передують події, з якою повязана виплата. Як вбачається з довідки ПАТ «БАНК ФОРУМ», заробітна плата [PERSON] у лютому 2012 року склала 24\~183,31 гривень, у березні 2012 року\~ 24\~245,50 гривень. Врахуванню при обчисленні середнього заробітку підлягають саме місяці лютий та березень 2012 р. у звязку із перебуванням [PERSON] у щорічній відпустці у квітні-травні 2012 року. Таким чином, за період з 28.06.2012 по 19.01.2017 середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки, який підлягає стягненню на користь [PERSON],\~ складає 1\~321\~418,22 грн., що відповідає наданому позивачем розрахунку. В цей же час, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 серпня 2016 р. у цивільній справі № 335/1896/15-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «БАНК ФОРУМ» про встановлення факту порушення права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, зобовязання укласти трудовий договір, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, залишеним без змін апеляційною інстанцією 22 травня 2017 р., з ПАТ «БАНК ФОРУМ» на користь [PERSON] було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1\~144\~998,56 гривень за період з 23.08.2012 по 05.08.2016. Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вищезазначені обставини, зокрема, щодо розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, доказуванню не підлягають та мають бути враховані судом при розгляді даної справи. В цей же час, як зазначено судом вище, у даній справі стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.06.2012 по 19.01.2017. Оскільки даний період стягнення включає період, визначений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 серпня 2016 р. у цивільній справі № 335/1896/15-ц, тому при визначенні суми, яка підлягає стягненню на користь [PERSON] необхідно врахувати вищезазначене рішення суду, яке набрало законної сили, та слід визначити належну позивачеві до стягнення суму у розмірі 176\~419,66 гривень (1\~321\~418,22 1\~144\~998,56 = 176\~419,66 гривень). При цьому суд зазначає, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідним обовязком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню без утримання цього податку й інших обовязкових платежів (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України\~«Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~від 24 грудня 1999 року № 13). За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Оскільки ухвалою від 12.05.2017 суд звільнив позивача від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у такому розмірі: 640,00 грн. за немайновими вимогами (про зміну дати звільнення); 1\~764,20 грн. за майновими вимогами (про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), тобто в загальній сумі 2\~404,20 грн.

Outcome: approved