Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до Нетішинського міського суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] а також стягнути з нього понесені судові витрати у справі. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 24 лютого 1992 року відповідач [PERSON] спільним рішенням профкому та адміністрації Управління будівництва Хмельницької АЕС отримав ордер №1512 на вселення у квартиру №50 малосімейного гуртожитку по [ADDRESS] на склад сім'ї з 5-ти чоловік ([PERSON] - чоловік, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка та [PERSON] - дочка). 04 серпня 2005 року позивачка розірвала шлюб з відповідачем у судовому порядку. З лютого 2011 року [PERSON] залишив сім'ю та змінив місце проживання, переїхавши до своїх родичів за адресою: [ADDRESS] Ухвалою суду від 16.04.2018 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте направила до суду письмове клопотання в якому просила проводити судовий розгляд за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити, у разі повторної неявки відповідача у судове засідання здійснити його виклик через оголошення на офіційному сайті суду, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у визначені судом дату та час в судове засідання не з'явився, своїх заперечень або відзиву на позов до суду не надав, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи його було повідомлено судом у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Представник третьої особи - Фонду комунального майна м.Нетішин в судове засідання також не з'явився, направив до суду письмове клопотання в якому просив проводити судовий розгляд за його відсутності, а також зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] З урахуванням наведеного та відповідно до ч.3 ст.131, статтей 223, 280 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність можливості та правових підстав для розгляду справи за відсутності в судовому засіданні сторін, їх представників та третьої особи в порядку заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв'язку з відсутністю сторін. Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд встановив наступні обставини справи та дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Частиною 3 цієї статті передбачаються випадки у разі яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 та 4 статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Відповідно до ч.2 ст.107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] що підтверджується листом виконавчого комітету Нетшіинської міської ради №165/ЕП від 12.04.2018 року, який надійшов на запит суду. 24.02.1992 року [PERSON] видано ордер №1512 на вселення у квартиру №50 малосімейного гуртожитку по [ADDRESS] із складом сім'ї: дружини [PERSON] та трьох доньок: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Шлюб між сторонами розірвано 04.08.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 04.08.2005 року, виданим відділом РАЦС Нетішинського МУЮ Хмельницької області, актовий запис №114. У спірному житлі відповідач не проживає з лютого 2011 року і не оплачує витрати за нього, що підтверджується актом обстеження житлових умов від 04.04.2018 року, згідно якого у спірній квартирі відсутні особисті речі [PERSON], що підтверджено мешканцями сусідніх квартир, зокрема, квартири №62 - [PERSON] та квартири №44 - [PERSON] Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На думку суду, відповідач не скористався своїм правом та не виконав свій обов'язок щодо доказування, не навів аргументів та доказів для суду, з яких вбачалися б підстави для відмови в позові [PERSON] За таких вимог законодавства та встановлених обставин, суд вважає, що [PERSON] втратив інтерес до спірного житла як до свого постійного місця проживання з лютого 2011 року, що є підставою для визнання останнього втратившим право на користування спірним житловим приміщенням. Судові витрати по справі становлять 704,80 грн., які відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі наведеного,

Outcome: approved