Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича, в якому просив зняти обтяження, накладене на транспортний засіб марки Skoda Fabia червоного кольору, д.н.з. [NUMBER] , що належав боржнику [PERSON] , зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 28.02.2014 року за № 14213244 та 09.07.2014 року за № 144440876, де обтяжувачем є ПАТ «Фідобанк». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у лютому 2015 року придбав з електронних торгів, проведених державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, автомобіль Skoda Fabia червоного кольору, д.н.з. [NUMBER] , що належав боржнику [PERSON] . Сплачені ним грошові кошти за придбаний автомобіль були направлені на погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Фідобанк» у рамках виконавчого провадження. З метою реєстрації придбаного автомобіля в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів позивач звернувся до відділення МРЕВ, однак йому було відмовлено у зв`язку з наявністю заборони відчуження за № 14213244 та за № 144440876, де обтяжувачем є ПАТ «Фідобанк». Представник позивача звертався з відповідним запитом до ПАТ «Фідобанк», однак отримав відповідь, що на підставі Договору № 6 від 30.09.2014 року ПАТ «Фідобанк» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Вендор» права вимоги за кредитним договором № 059-п/07 від 26.02.2006 року, позичальник [PERSON] . Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.11.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження на 27.02.2019 року, встановлено строк для подання відзиву. Представник ПАТ «Фідобанк» подав відзив, у якому просив суд замінити відповідача у справі - публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» у зв`язку з укладенням Договору про відступлення права вимоги № 6 від 30.09.2014 року. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.02.2019 року залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор», як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та роз`яснено позивачу право подати до суду клопотання про залучення у справу співвідповідача. У травні 2019 року представник позивача подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що не вбачає підстав для залучення у справу в якості співвідповідача ТОВ «Фінансова компанія «Вендор» та витребування будь-яких додаткових документів. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2019 року справу передано на розгляд судді Гребенюку В.В. Ухвалою від 21.10.2019 року суддя Подільського районного суду м. Києва Гребенюк В.В. прийняв справу до свого провадження та призначив судове засідання на 24.02.2020 року. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31.08.2020 року задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції, доручено Ковпаківському районному суду м. Суми забезпечити проведення 25.01.2021 року о 09:30 год. відеоконференції у справі, однак, представник позивача подав клопотання про проведення судового засідання 25.01.2021 року без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 50880365 від 28.11.2016 року вбачається, що реєстратором ДП «Інформаційний центр» на транспортний засіб марки Skoda Fabia червоного кольору, д.н.з. [NUMBER] зареєстроване обтяження 28.02.2014 року за № 14213244 з терміном дії до 28.02.2019 року на підставі Договору застави № 313 від 26.02.2007 та 09.07.2014 за № 144440876 з терміном дії до 09.07.2019 року на підставі Договору застави № 303-82 від 26.02.2007 року, де обтяжувачем є ПАТ «Фідобанк», боржником є [PERSON] (а.с. 7-10). Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 2/638/3625/2013 від 16.01.2014 у справі № 638/7469/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 059-п/07 від 26.02.2006 року в сумі 142 058,29 грн. (а.с.13). Виконавчий лист № 2/638/3625/2013 від 16.01.2014 перебував на виконанні в Дзержинському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, зведене виконавче провадження № 43658636, в рамках якого було проведено реалізацію з електронних торгів на користь переможця торгів - [PERSON] автомобіля Skoda Fabia червоного кольору, д.н.з. [NUMBER] , що належав боржнику [PERSON] . Вказаний факт підтверджується Протоколом про проведення електронних торгів № 49722 від 13.02.2015 року, виданим ДП «Інформаційний центр», Актом державного виконавця про проведення електронних торгів від 27.02.2015 року, Постановою про звільнення майна боржника з-під арешту від 20.03.2015 року, що складені державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ Ковальовою Є.С. та затверджені начальником ВДВС, квитанцією № 21 від 16.02.2015 року про перерахування коштів в сумі 19422,18 грн. (а.с. 12-14). 30.09.2014 року між публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Вендор» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 6, відповідно до якого ПАТ «Фідобанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія» «Вендор» права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, в тому числі за кредитним договором з [PERSON] № 059-п/07 від 26.02.2006 року на загальну суму 109 533,83 грн. (а.с. 33-40). Перевіряючи факт виникнення у позивача права власності на автомобіль Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER] , суд зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що позивач придбав транспортний засіб на електронних торгах, що здійснювались державним підприємством «Інформаційний центр» в рамках зведеного виконавчого провадження № 43658636, згідно з Протоколом № 49722 від 13.02.2015 року. Порядок реалізації арештованого майна встановлено статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 № 656/5, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Тимчасовий порядок). Так, ч. 1, ч. 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (ч. 1 ст. 61). Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (ч. 2 ст. 61). З аналізу норм Тимчасового порядку вбачається, що уповноваженою особою на створення програмного забезпечення, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком, визначено Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (п. 4 преамбули Наказу № 656/5). Результати електронних торгів відображаються у протоколі електронних торгів, який розміщується на Веб-сайті уповноваженої особи. Протокол електронних торгів підписується Організатором та не пізніше наступного робочого дня направляється до органу державної виконавчої служби (п. 1, п. 2 Розділу VII Тимчасового порядку). Після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований (п. 4 розділу IX Тимчасового порядку). Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Цей акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. (п. 8, 9 розділу IX Тимчасового порядку). З аналізу вищезазначених норм суд встановив, що позивач придбав автомобіль Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER] , на підставах, передбачених законом, право власності підтверджується належним документом - Актом державного виконавця про проведення електронних торгів від 27.02.2015 року. В силу приписів в статті 2 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний встановити також факт порушення, невизнання або оспорювання цивільного права, за захистом якого звертається позивач. Цивільним кодексом України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391). Позивач стверджує, що позбавлений можливості зареєструвати належний йому транспортний засіб в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів в силу існуючих в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 28.02.2014 за № 14213244 та від 09.07.2014 за № 14440876. Питання реєстрації транспортних засобів врегульовані Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371). Пунктом 41 Порядку реєстрації в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні. Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна встановлений Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». В силу приписів вказаного Закону, у відповідача як обтяжувача виникло право приватного забезпечувального обтяження на рухоме майно боржника, а саме автомобіль - Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER] , на підставі договорів застави № 313 від 26.02.2007 року, № 303-82 від 26.02.2007 року, яке було внесено реєстратором до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за заявою обтяжувача (ст. 3, 5, 11, 21, 43 Закону). Нормами вказаного Закону також визначено підстави та порядок внесення змін до відомостей про зареєстроване обтяження, яке відбувається, зокрема, у разі заміни обтяжувача внаслідок відступлення прав за правочином, відповідно до якого виникло обтяження п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону) та у разі припинення обтяження (ч. 4 ст. 43 Закону). Положеннями статті 28 Закону України «Про заставу» та статті 593 Цивільного кодексу України визначено, що застава припиняється в разі примусового продажу заставленого майна. В силу приписів статті 43 вказаного Закону, відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Отже, у зв`язку з примусовим продажем автомобіля Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER] , який був предметом Договорів застави № 313 від 26.02.2007 року, № 303-82 від 26.02.2007 року, припинилась застава вказаного автомобіля та виникли підстави для внесення змін до відомостей про зареєстроване обтяження від 28.02.2014 за № 14213244 та від 09.07.2014 за № 14440876. Відповідно до ч. 3 ст. 44 вказаного Закону, після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. Однак, обтяжувач не виконав у встановлений строк свій обов`язок щодо подання Державному реєстратору заяви про припинення обтяження і вилучення відповідного запису з Державного реєстру, чим створив перешкоди у реалізації позивачем права власності на транспортний засіб. Вирішуючи питання про особу обтяжувача, бездіяльністю якого щодо зміни обтяження, створюються перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні майном, суд зауважує, що у кредитному та забезпечувальному зобов`язанні відбулась заміна сторони, а саме: публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Вендор» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 6 від 30.09.2014 року. Отже, в силу приписів статті 512 Цивільного кодексу України, кредитором у кредитному і забезпечувальному зобов`язанні на момент подання позивачем позову до суду та на момент прийняття судом рішення є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Вендор», код ЄДРПОУ 38996895. І саме новий кредитор (обтяжувач) - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Вендор», код ЄДРПОУ 38996895, створює позивачу перешкоди у реалізації ним права власності на транспортний засіб, а отже, має бути відповідачем у справі. Суд зазначає, що на момент подання позову та під час розгляду справи позивач був обізнаний про наявність договору відступлення права вимоги, клопотання про заміну відповідача чи про залучення співвідповідача ним не заявлялося, більш того, в своїх поясненнях представник позивача наполягав, що заявив позов до належних відповідачів і не бажає їх замінювати. Враховуючи те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, а клопотання про заміну чи залучення співвідповідача не заявляв, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні позову, судовий збір розподілу не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed