Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

У жовтні 2019 року Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 46 748 грн 60 коп. На обґрунтування позову Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» зазначило, що 01.11.2016 між ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК-0857405 від 01.11.2016, згідно якого ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло па себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ» ВК2834АЕ. 22.04.2017 на автомобільній дорозі Житомир-Могилів- Подільський, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ВАЗ» [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «SUBARU» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до Постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «ВАЗ» [NUMBER] , [PERSON] .? 24.04.2017 до ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надійшла заява про настання страхової події від [PERSON] , водія транспортного засобу «SUBARU» д/н [NUMBER] , який був пошкоджений у зв`язку із ДТП. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 50/04/17 від 04.05.2017 року, наданого ФОП [PERSON] 10.. вартість ремонту автомобіля «SUBARU» д/н [NUMBER] , становить 94 497, 21 грн. Відповідно до умов договору страхування, враховуючи Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 50/04/17 від 04.05.2017 року, розмір франшизи (1000,00 грн.), ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 93 497, 21 грн. Посилаючись на те, що в момент ДТП керування транспортним засобом було здійснено [PERSON] , а не його власником [PERSON] , чим порушено п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] , як особи, винної в спричиненні шкоди, на свою користь в порядку регресу 50% сплаченого страхового відшкодування, що становить 46 748 грн 60 коп., а також здійснити розподіл судових витрат. Ухвалою судді Замеги О.В. від 04.12.2019 у справі відкрито спрощене провадження. Внаслідок повторного авторозподілу справи після відставки судді Замеги О.В., ухвалою від 23.03.2020 справу прийнято до провадження суддею Хуторною І.Ю. У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, якому за адресою зареєстрованого місця проживання, у зв`язку із його відсутністю, залишено повістку, у судове засідання не з`явився повторно. Відзив на позовну заяву не надавав. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони результатів не дали. У відповідності до п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову , з таких підстав. Судом встановлено, що 01.11.2016 між ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК-0857405 від 01.11.2016, згідно якого ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло па себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ» [NUMBER] ( а.с. 70). З полісу вбачається, страхувальнику [PERSON] надавалася 50% знижка по сплаті страхового платежу. Відповідно до Постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.07.2017 водія автомобіля «ВАЗ» [NUMBER] [PERSON] визнано винуватим за ст. 124 КУпАП. Згідно вказаної постанови 22.04.2017 року о 15 год. 00 хв. [PERSON] на четвертому кілометрі автодороги Житомир-М.Подільський, керуючи автомобілем ВАЗ 21053, н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, та здійснив зіткнення з авто марки «SUBARU », д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України ( а.с .75-76). Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 50/04/17 від 04.05.2017 року, наданого [PERSON] , вартість ремонту автомобіля «SUBARU» д/н [NUMBER] , становить 94 497, 21 грн (а.с. 80-115). ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відповідно до страхового акта від 13.09.2017 № 109.00423317-1 здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 93 497, 21 грн, що вбачається із платіжного доручення № 902225 від 15 вересня 2017 року ( а.с. 73). Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений в договорі. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Статтею 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначена відповідальність за порушення умов страхування, відповідно до п.п. 38.1.1 якої, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 ст.13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Стаття 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян. Так, відповідно до п. 13.2 вказаної статті, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Відповідно до полісу № АК/0857405 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.10.2016, страхувальником автомобіля «ВАЗ» [NUMBER] є [PERSON] , пенсіонер, у зв`язку з чим при оформленні полісу йому надана пільга, передбачена п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, з викладеного вбачається, що [PERSON] допустив порушення умов, передбачених п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки ДТП відбулося без особистого керування страхувальником транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частина 5 ст. 1187 ЦК України встановлює, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, відповідно до змісту якої, майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Отже, зі змісту положень ст. 1187, ч.1 ст. 1188, ст. 1166 ЦК України вбачається, що єдиною підставою для покладення цивільно-правової відповідальності за завдану при взаємодії джерел підвищеної небезпеки матеріальну шкоду є вина особи, яка її завдала. Виходячи з того, що вина відповідача [PERSON] у заподіянні ДТП встановлена постановою суду від 07.07.2016, суд доходить висновку, що особою, відповідальною за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є саме відповідач, на якого у відповідності до ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає покладенню обов`язок компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, що становить 46748, 6 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, що складають 1921, 00 грн.

Outcome: approved