Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-01 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що [INFO] помер дядько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 02.08.2011 року. Факт родинних стосунків підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.11.2011 року по справі № 2-0-980/11. Після його смерті спадщину за законом прийняли: [PERSON], [PERSON], у розмірі ? частки, що підтверджується заявою від 22.08.2011 року та [PERSON] у розмірі ? частки у спадщині. До складу спадкового майна [PERSON] входить к квартира [ADDRESS], із якої: ? частина належала йому особисто, а ? частина квартира належала [PERSON], дружині померлого, яка померла [INFO], спадкоємцем якої був [PERSON], яку спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, що підтверджуються довідкою № 3402/02-31, виданою Другою київської державною нотаріальною конторою. Квартира належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням справами Академії наук України згідно з розпорядженням від 09.03.1993 року № 419, зареєстрована в БТІ м. Києва 29.03.1993 року і записано в реєстрову книгу № 2523 та зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.11.2011 року. У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку у спадщині на квартиру [ADDRESS], яка залишилася після смерті [PERSON], який помер [INFO], однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після дядька [PERSON] у зв'язку з відсутністю право установчих документів на спадкове майно. Оригінал свідоцтва про право власності на житло, яким є квартира [ADDRESS] знаходився у [PERSON] Дана обставина підтверджується довідкою Другої київської державної нотаріальної контори від 15.02.2012 року та листом цієї ж нотаріальної контори № 1532/01-16 від 23.05.2012 року, де нотаріус вказує, що йому відомо про наявність у [PERSON] оригіналу правовстановлюючого документу, який неодноразово надав до нотаріальної контори. 23 травня 2012 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з листом, в якому просила надати оригінали свідоцтва про право власності на квартиру, що входить до складу спадкового майна до другої Київської державної нотаріальної контори або повідомити коли і де він зможе передати свідоцтво. Отримав даний лист 25.05.2012 року, що підтверджується повідомленням - розпискою про вручення відправлення спецзв'язку, однак до цього часу не віддає свідоцтво, а повідомив, що оригінали документів він передав іншій спадкоємиці [PERSON] На даний час відсутність документів перешкоджає реалізацію права на отримання спадщини. У зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду за захистом порушених прав. У судове засіданні позивач не заявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідач не з'явився з невідомих для суду причин, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленим законом порядку. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України , за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що[INFO] помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Відділом реєстрації смерті у м. Києві від 02 серпня 2011 року (а.с. 3). Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS], ? частина якої належала йому особисто, а ? частина квартири належала [PERSON] - його померлій дружині, яка померла [INFO], спадкоємцем якої був [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив свої х спадкових прав, що підтверджується довідкою № 3402/02-31, виданою Другою київською державною нотаріальною конторою (а.с. 10). Квартира [ADDRESS] належала на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням справами Академії наук України згідно з розпорядженням від 09.03.1993 року № 419, зареєстрована в БТІ м. Києві 29.03.1993 року і записано в реєстрову книгу № 2523 (а.с. 8). У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку у спадщині на квартиру [ADDRESS], яка залишилась після смерті [PERSON], померлого [INFO]. 02 жовтня 2014 року Ткач О.А., державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 4). Як вбачається та підтверджується довідкою Другої київської державної нотаріальної контори від 15.02.2012 року та листом № 1532/01-16 від 23.05.2012 року нотаріус вказує, що оригінал свідоцтва про право власність на житло, яким є квартира [ADDRESS] знаходиться у [PERSON] 23 травня 2012 року [PERSON] звернулася о [PERSON] з листом, в якому просила надати оригінал свідоцтва про право власності на квартиру, що входить до складу спадкового майна до Другої київської державної нотаріальної контори. 25 травня 2012 року даний лист [PERSON] отримав, що підтверджується повідомленням - розпискою про вручення відправлення спецзв'язку, однак до цього часу не віддає вказане свідоцтво, а повідомив, що оригінали документів він передав спадкоємиці [PERSON] Відповідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщини відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до положень ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що позивач у встановлений законом порядку звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено у зв'язку із відсутністю документів, які б підтверджували реєстрацію права власності за спадкодавцем [PERSON] на вказану частину вище вказаної квартири. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відповідно до п.п. 4 п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь. З урахуванням вищезазначених положень законодавства, оскільки [PERSON] прийняла спадщину, згідно положень ч. 1 ст. 1296 ЦК України, має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищезазначене, а саме відсутність правовстановлюючого документа у власника на нерухоме майно, дане питання може бути вирішено виключно в судовому порядку. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved