Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в розмірі 7 318,28 гривень та моральної (немайнової) завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 5 000 гривень. Свої вимоги Позивачка мотивувала тим, що 23 серпня 2014 року приблизно о 09 год. 30 хв. в м. Києві на пл. Севастопольська, відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Mitsubishi», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно з постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2014 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди Позивачці була заподіяна майнова шкода, спричинена пошкодженням транспортного засобу марки «Hyundai», д/н [NUMBER]. Розмір майнової шкоди складає 7 318, 28 грн. яку Позивачка просить стягнути з Відповідача на свою користь. Також Позивачка наполягає, що внаслідок винних дій Відповідача, які призвели до пошкодження її автомобіля їй було заподіяно моральну шкоду, яка виявилась у тому, що протягом тривалого часу Позивачка змушена була витрачати свій час на відновлення автомобіля, що негативним чином позначилось на звичайному способі життя, стані здоров'я, матеріальному достатку. Свої моральні страждання, які стали наслідком дорожньо-транспортної пригоди, Позивачка оцінює в розмірі 5 000 гривень. У судовому засіданні представник Позивачки позовні вимоги підтримав, та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений, заяви про відкладення розгляду справи або про слухання справи у його відсутність не подавав. Суд відповідно до ст.169 ЦПК України за згодою представника Позивача ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі матеріалів у відсутність Відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення. Заслухавши пояснення представника Позивачки, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 23 серпня 2014 року приблизно о 09 год. 30 хв. в м. Києві на пл. Севастопольська, відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Mitsubishi», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно з постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2014 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 6). Загальна майнова шкода заподіяна пошкодженням автомобіля марки ««Hyundai», д/н [NUMBER] склала 7 318 гривень 28 копійок, що підтверджується висновком експертного авто товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику т/з №534/14 від 11.09.2014 року, складеного судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON] (а.с. 15-32). Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що завдана шкода при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується виною особою. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним, що неправомірними діями [PERSON], які виявились у вчиненні винних дій, які призвели до пошкодження власності Позивачки, останній заподіяно моральної шкоди, яка виражається в моральних переживаннях з приводу настання дорожньо-транспортної пригоди, вимушеними змінами у способі життя та витрачанням часу на пошук можливостей та коштів з метою подолання наслідків пошкодження транспортного засобу. Разом з тим, суд вважає, що розмір компенсації за завдану їй моральну шкоду Позивачем явно завищений. Найбільш достатньою, необхідною та справедливою, на думку суду, є компенсація за заподіяну моральну шкоду в розмірі 2 000 гривень, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з Відповідача на користь Позивачки також підлягає судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial