Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 02.08.2016 в Олександрівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №3. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 02.08.2016 він з відповідачкою одружився. В період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Можливості зберегти подружні відносини немає. Подальше збереження сім`ї вважає неможливим та недоцільним. Ухвалою судді від 01 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась та 22.11.2021 подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає, миритись з позивачем не бажає. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON] . З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.08.2016, виданого виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 серпня 2016 року, про що складено відповідний актовий запис №3. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.4). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.06.2017 (а.с.7). Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом Згідно з ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідачем в поданій заяві від 22.11.2021 ставиться вимога про присвоєння їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням вимог ст. 113 СК України, відповідачу після розірвання шлюбу слід відновити дошлюбне прізвище [PERSON] .

Outcome: approved