Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У квітні 2015 р. прокурор Ічнянського району в інтересах Чернігівської облдержадміністрації пред'явив позов до Ічнянської райдержадміністрації та [PERSON], у якому просив: - визнати незаконними та скасувати розпорядження Ічнянської райдержадміністрації від 05.03.2014 р. № 52 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, кадастровий [NUMBER], площею 10,5730 га, у тому числі під ставками - 7,5064 га і під пасовищами - 3,0666 га, та про передачу цієї ділянки [PERSON] в оренду і розпорядження Ічнянської райдержадміністрації від 27.06.2014 р. № 163, яким внесено зміни до пункту 3 вищевказаного розпорядження, визнати недійсним укладений 30.06.2014 р. між Ічнянською райдержадміністрацією та [PERSON] договір оренди цієї ділянки, який зареєстровано у реєстраційній службі Ічнянського районного управління юстиції за № 405572974217, та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції № 405572974217 від 29.09.2014 р. про державну реєстрацію права оренди цієї ж ділянки. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Дана позовна заява спрямована на захист прокурором інтересів держави в особі Чернігівської облдержадміністрації - розпорядника земель водного фонду для рибогосподарських потреб. Ці інтереси полягають у необхідності відновлення законності розпорядження спірною земельною ділянкою. Так, ця ділянка використовується відповідачем [PERSON] для рибогосподарських потреб. Тож згідно з ст. 122 ЗК України розпорядження нею віднесено до компетенції Чернігівської облдержадміністрації. Тому оспорюваний договір [PERSON] укладено з неповноважною стороною (Ічнянською райдержадміністрацією), а оспорювані розпорядження суперечать вимогам земельного та водного законодавства. Крім того, на порушення земельного законодавства, спірну земельну ділянку сформовано без складання проекту землеустрою земельної ділянки, що надається в оренду. Натомість розпорядження Ічнянської райдержадміністрації від 05.03.2014 р. № 52 прийнято на підставі проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевості). Отже документи, подані [PERSON] для реєстрації права користування спірною земельною ділянкою, не відповідають вимогам закону, у зв'язку з чим рішення про державну реєстрацію цього права підлягає скасуванню. Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати дане рішення і задовольнити його позов. Доводи апеляційної скарги є такими ж, як і доводи позовної заяви. Крім того, в апеляційній скарзі зазначається й таке: - висновок суду І інстанції про неможливість розпорядження спірною земельною ділянкою Чернігівською облдержадміністрацією суперечить ст. 84 ЗК України, - висновок місцевого суду про те, що оскільки земельна ділянка, про яку йдеться, перебувала у користуванні [PERSON] з 2002 р. на підставі відповідного рішення Ічнянської райдержадміністрації, то саме нею і повинні бути продовжені орендні правовідносини сторін, суперечить ст. 122 ЗК України, ст. 51 Водного кодексу України і ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Крім того, на підставі оспорюваних розпоряджень і договору в оренду [PERSON] передано земельну ділянку більшого, ніж у 2002 році, розміру. Причому при її формуванні не дотримано процедуру, закріплену в ст. 123 ЗК України і ст.ст. 20, 22, 59 Закону України «Про землеустрій», - посилання місцевого суду на те, що оспорюваний договір оренди є законним, т.я. його було перевірено Державною реєстраційною службою України, є хибним, т.я. державний реєстратор не перевіряє відповідність правочину вимогам законодавства. Він перевіряє лише відповідність правочину вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу, а відповідач [PERSON] та його представник просили апеляційну скаргу відхилити за безпідставністю. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що пунктом 5 ст. 122 ЗК України чітко не врегульовано питання передачі у користування земельних ділянок водного фонду для рибогосподарських потреб, що в силу ст. 59 цього ж Кодексу Ічнянська райдержадміністрація мала право укладати оспорюваний договір, а в силу ст. 51 Водного кодексу України Чернігівська облдержадміністрація не може бути розпорядником спірної земельної ділянки, що [PERSON] мав переважне право на укладення договору оренди цієї ділянки і що попередній договір її оренди фактично продовжився, у зв'язку з чим проведення земельних торгів є недоцільним, що їх проведення у 2002 році не передбачалося, що оспорюваний договір до його державної реєстрації перевірено Державною реєстраційною службою України та що оспорювані розпорядження вичерпали свою дію у момент їх фактичного виконання, у зв'язку з чим вони не можуть бути скасовані. З такими висновками не погоджується апеляційний суд. Так, по справі встановлено наступне. Право державної власності на спірну земельну ділянку, кадастровий № якої [NUMBER], зареєстровано за Ічнянською райдержадміністрацією на підставі рішення державного реєстратора, що підтверджується копіями відповідного рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України від 11.07.2014 р. № 14377612 і витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.07.2014 р. № 24160876 (їх копії на а.с. 53, 54). 17.07.2002 р. Ічнянська райдержадміністрація і [PERSON] уклали договір оренди несільськогосподарського призначення (його копія на а.с. 176 (зв) - 177). Згідно з цим договором Ічнянська райдержадміністрація передала [PERSON] в оренду для риборозведення земельну ділянку площею 9, 77 га, у тому числі сіножать - 2,77 га, під водою (став) - 7 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; її грошова оцінка - 21276 грн. 87 коп. У цьому договорі зазначено, що він укладається на 10 років, починаючи з дня його реєстрації, що по закінченні строку дії договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна письмово повідомити другу сторону про бажання його продовжити на новий термін не пізніше ніж за 2 місяці до його закінчення. Даний договір зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі в Ічнянському районному відділі земельних ресурсів (запис від 17.12.2002 р. № 3). Цей договір реально виконувався, що не заперечується жодним з учасників судового розгляду. Розпорядженням Ічнянської райдержадміністрації від 18.04.2012 р. № 122, до якого внесено зміни відповідним розпорядженням від 19.06.2013 р. № 147 (їх копії на а.с. 25, 24) [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою для продовження договору оренди земельної ділянки водного фонду - водного об'єкта «Кирпичний», загальною площею 9,77 га, для риборозведення із земель державної власності Ічнянської міської ради. Закріплення меж спірної земельної ділянки у натурі з передачею [PERSON] межових знаків відбулося 10.10.2013 р., що підтверджено копією акту відповідного змісту (а.с. 18). На виконання вказаного розпорядження від 18.04.2012 р. № 122 [PERSON] виготовлено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевості) для рибогосподарських потреб (її копія на а.с. 16-27), яку затверджено розпорядженням Ічнянської райдержадміністрації від 05.03.2014 р. № 52. Цим же розпорядженням, яке змінене в частині розміру орендної плати розпорядженням Ічнянської райдержадміністрації від 27.06.2014 р. № 163 (їх копії на а.с. 10, 5), [PERSON] передано в оренду на 49 років земельну ділянку загальною площею 10,5730 га, у тому числі під ставком - 7,5064 га, пасовища - 3,0666 га. 30.06.2014 р. Ічнянською райдержадміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди спірної земельної ділянки (копія цього договору з додатками на а.с. 11-14). Згідно з ним Ічнянська райдержадміністрація передала [PERSON] у строкове платне користування для рибогосподарських потреб водний об'єкт - став «Кирпичний», який розташований за межами м. Ічня на території Ічнянської міської ради, а саме: вода (водний простір) водного об'єкта, в тому числі рибогосподарської технологічної водойми - 7,5064 га, земельна ділянка під водним об'єктом - 10, 5730 га, кадастровий № якої [NUMBER], без гідротехнічних, лінійних споруд та інших об'єктів інфраструктури. У цьому договорі зазначено, що він укладається на 49 років. Даний договір зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі в Ічнянському районному відділі земельних ресурсів (запис від 17.12.2002 р. № 3). Рішенням державного реєстратора Державної реєстраційної служби України від 02.10.2014 р. № 16195728 проведено державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки, що підтверджено копіями цього рішення і витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права від 02.10.2014 р. № 27614139 (а.с. 55, 15). З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Відповідно до ч. 5 ст. 122 ЗК України у редакції, що діє з 01.01.2013 р. (згідно з Законом України від 06.09.2012 р. № 5245-VІ), передача земельної ділянки із земель державної власності у користування для рибогосподарських потреб належить до компетенції обласної державної адміністрації, на території якої знаходиться ця ділянка. Згідно з ч. 3 цієї ж статті, що діяла у редакції до 01.01.2013 р., передача земельної ділянки із земель державної власності у користування для рибогосподарських потреб належала до компетенції райдержадміністрації, на території якої вона знаходилася. У частині 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. У разі зміни межі земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. На дату прийняття Ічнянською райдержадміністрацією оспорюваних розпоряджень і на дату укладення нею з [PERSON] оспорюваного договору оренди передача спірної земельної ділянки в оренду належала до компетенції Чернігівської облдержадміністрації. Тож в силу ч. 1 ст. 215 ЦПК України ці розпорядження є незаконними, а договір - є недійсним як такі, що суперечать ч. 5 ст. 122 ЗК України. З цього випливає, що державна реєстрація права оренди спірної земельної ділянки на підставі договору її оренди від 30.06.2014 р. між Ічнянською райдержадміністрацією та [PERSON] підлягає скасуванню як незаконна. Висновок місцевого суду про те, що укладений 17.07.2002 р. Ічнянською райдержадміністрацією і [PERSON] договір оренди земельної ділянки фактично продовжився, є вірним - він відповідає описаним вище фактичним обставинам справи й приписам ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Проте ця обставина не є підставою для відмови у задоволенні позову, т.я. згідно з оспорюваним договором оренди [PERSON] отримав в оренду земельну ділянку, у якій змінено не тільки межу, а й її площу (у бік збільшення). Доводи, з яких відповідачі не визнають позов, апеляційний суд відкидає як такі, що суперечать вищевикладеному. Зокрема: - посилання Ічнянської райдержадміністрації на те, що повноваження органів державної влади і місцевого самоврядування в частині надання в оренду земельних ділянок для ведення водного господарства законодавцем не змінювалися, не є підставою для відмови у задоволенні позову, т.я. спірну ділянку надано [PERSON] в оренду не для ведення водного господарства, а для рибогосподарських потреб, що згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про аквакультуру» і ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» є нетотожними поняттями, - твердження про те, що оспорювані розпорядження вичерпали свою дію у момент їх фактичного виконання, у зв'язку з чим вони не можуть бути скасовані, є хибним, т.я. на підставі цих розпоряджень Ічнянською райдержадміністрацією і [PERSON] укладено недійсний договір оренди спірної земельної ділянки від 30.06.2014 р., - сам по собі факт перевірки Державною реєстраційною службою України оспорюваного договору оренди до його державної реєстрації не є доказом того, що він відповідає вимогам закону, - посилання [PERSON] на те, що предмет оренди за укладеними ним з Ічнянською райдержадміністрацією договорами оренди земельної ділянки від 17.07.2002 р. і від 30.06.2014 р. є одним і тим же, не підтверджується наявними у справі доказами. Зокрема це не підтверджується висновком судової земельно-технічної експертизи від 25.03.2016 р. № 36-15С і доповненням до нього, які виконано фізичною особою-підприємцем [PERSON] (а.с. 227-237, 246-247). Цей висновок є допустимим доказом, який у ході розгляду справи не спростовано. Тому апеляційний суд з ним погоджується. Апеляційний суд вирішує справу як на підставі наданих суду І інстанції доказів, так і на підставі наданих апеляційному суду доказів, т.я. всі вони мають виключне значення для справи. Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням рішення про задоволення позову. В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] до бюджету належить стягти 2046 грн. 24 коп. судового збору у зв'язку з задоволенням позову і апеляційної скарги прокурора. Враховуючи викладене,

Outcome: approved