Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини. Позов мотивовано тим, що з 18 липня 2015 року він перебував у шлюбі з відповідачкою. [INFO] у них народився син [PERSON] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося, тому 24 березня 2020 року шлюб було розірвано. Син залишився проживати з матір`ю. Рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 12 серпня 2020 року № 0618 йому встановлено наступний порядок участі у вихованні та особистому спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] : щосуботи з 12:00 до 18:00 год. За місцем проживання батька : [ADDRESS] зі збереженням звичного для дитини режиму дня, з урахуванням стану здоров`я батька та дитини за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] , без присутності матері. Але відповідачка чинить перешкоди та не виконує вказане рішення виконкому, не дає можливості позивачу бачитися з сином, тому позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Просить зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] та визначити наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні сина, а саме, щосуботи з 12:00 до 18:00 год. за місцем проживання батька : [ADDRESS] зі збереженням звичного для дитини режиму дня, з урахуванням стану здоров`я батька та дитини за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] , без присутності матері. Відповідачка у відзиві на позовну заяву , наданому на адресу суду 17 листопада 2020 року вказує, що на момент винесення висновку органом опіки та піклування їх син [PERSON] , [INFO] , не досяг віку трьох років. Дитина знає батька лише візуально, позивач не проживав з сім`єю з червня 2017 року, створивши фактично іншу сім`ю. Не було враховано режим дня дитини, стан здоров`я дитини, яка страждає хронічними хворобами, з приводу чого перебуває на диспансерному обліку та стан здоров`я батька, який є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання на туберкульоз. Враховуючи викладене позивачка просила орган опіки та піклування проводити зустрічі позивача з сином за її присутності з 10:00 год. до 12:00 год. щосуботи з дотриманням режиму дня та харчування малолітнього сина, з метою надання можливості батьку встановити контакт з сином та забезпечити їм у подальшому комфортне спокійне спілкування вже без присутності відповідачки. Відповідачка вказує на те, що ніколи не перешкоджала позивачу спілкуватися з сином, і це питання можливо було вирішити за їх домовленістю, але позивача це не влаштовує. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, та просила суд встановити такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] щосуботи з 10:00 год. до 12:00 год. у її присутності, за умови дотримання режиму дня та харчування дитини, враховуючи стан здоров`я дитини та батька. У судовому засіданні сторони підтримали визначені правові позиції, представник третьої особи підтримує позов. Судовим розглядом встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с.4). Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно ( а.с.9). Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 березня 2020 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с.5). Рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 12 серпня 2020 року № 0618 йому встановлено наступний порядок участі у вихованні та особистому спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] : щосуботи з 12:00 до 18:00 год. за місцем проживання батька: [ADDRESS] зі збереженням звичного для дитини режиму дня, з урахуванням стану здоров`я батька та дитини за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] , без присутності матері ( а.с.7). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANTv. UKRAINЕ, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що позивач, який є батьком дитини, піклується про сина, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, позитивно характеризується, є матеріально забезпеченою людиною та має належні житлові умови. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування вказала на те, що хоча позивач і проживає в орендованій квартирі, однак умови проживання є задовільними, створені умови для проживання трирічної дитини. Відносини між [PERSON] та [PERSON] емоційно напружені, в переважній більшості закінчуються словесними перепалками та конфліктами, про що свідчать неодноразові звернення позивача до Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області (а.с.11-13). Згідно з частиною другою статті 19 СК України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Як вбачається з пояснень сторін у судовому засіданні, які відповідають дослідженим письмовим доказам, наявним в матеріалах справи, встановлений органом опіки та піклування порядок побачення позивача [PERSON] з сином [PERSON] не виконується. Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з сином, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять. Щодо посилань відповідача на те, що позивач хворіє на туберкульоз, то представник третьої особи у судовому засіданні підтвердив перевірку такої інформації, за результатами чого з лікарні надійшла відповідь про те, що позивач вилікувався від хвороби, доказів недостовірності поданих даних відповідачем не надано. Крім того, суд вважає, що наявність тяжких хвороб не може позбавляти права дитини на побачення із батьком за умови дотримання санітарно - епідеміологічних норм, що забезпечать право на здорові умови життя дитини. Посилання відповідача на те, що дитина у часи побачення спить, що унеможливлює побачення з нею, судом не враховуються, оскільки позивач у своїй позовній заяві чітко зазначає про встановлення способу участі у вихованні дитини зі збереженням звичного для дитини режиму дня, а тому як батьку, так і матері слід дотримуватись взаємної поваги до виховання дитини, не спотворюючи та маніпулюючи часом побачень. Стосовно тверджень відповідача про невеликий час знайомства батька із дитиною, оскільки батько перебував на лікуванні, що може погіршити психологічний стан дитини, то суд вважає, що матері також слід вживати заходів для недопущення погіршення психологічного стану дитини та створювати належні умови для побачення та зближення дитини з батьком, а також уникати сварок між батьками у присутності дитини, твердження відповідача мають негативний характер, що свідчить про намір не допустити батька до виховання своєї дитини. За таких обставин, установивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з всебічного врахування інтересів дитини, прагнення та бажання позивача спілкуватися з дитиною, приймати участь у її житті, обставини, які склалися між батьками дитини, її вік, тривалий час відсутності спілкування батька з дитиною, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення цих вимог та можливості встановлення наступного способу та порядку участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] : щосуботи з 12:00 до 18:00 год. за місцем проживання батька : [ADDRESS] зі збереженням звичного для дитини режиму дня, з урахуванням стану здоров`я батька та дитини за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] , без присутності матері. Суд прийшов до висновку про те, що побачення з сином повинні проходити без присутності матері за місцем проживання чи перебування батька в зв`язку з ситуацією, яка склалася між сторонами, для запобігання можливих повторних конфліктів. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Outcome: approved