Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з останніх в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2011 року між ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №41/11-980/40, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 1 600 000,00 грн., зі сплатою 25% річних, з терміном повернення 19.12.2014 року. 19.12.2014 року між банком та позичальником було укладено договір про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якого було продовжено строк виконання зобов'язання до 21.12.2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], укладено договори поруки №41/11-980/40-04 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-02 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-03 від 21.12.2011 року. 19.12.2014 року між банком та відповідачами було укладено договір про внесення змін до договору поруки №41/11-980/40-04 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-02 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-03 від 21.12.2011 року відповідно до якого було продовжено строк виконання зобов'язання до 21.12.2015р. 31.10.2016р. представник позивача звернувся до суду з заявою про збільшення заявлених позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 2 931 213, 88 грн., яка утворилась станом на 22.09.2016р. Публічне акціонерне товариство ««Комерційний банк «Хрещатик» в судове засідання свого представника не направило, про місце, день і час проведення судового засідання повідомлене належним чином, на адресу суду надійшла заява від представника позивача, про розгляд справи за його відсутністю, в якій останній позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце, день і час розгляду справи повідомлені належним чином в порядку встановленому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. За викладених обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2011 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Хрещатик», яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 41/11-980/40. На виконання умов вказаного договору відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Хрещатик» було надано [PERSON] кредитні кошти в сумі 1 600 000 грн. 00 коп., зі сплатою 25% річних зі строком повернення до 19 грудня 2014 року. 19.12.2014 року між банком та позичальником було укладено договір про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якого було продовжено строк виконання зобов'язання до 21.12.2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], укладено договори поруки №41/11-980/40-04 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-02 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-03 від 21.12.2011 року. 19.12.2014 року між банком та відповідачами було укладено договір про внесення змін до договору поруки №41/11-980/40-04 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-02 від 21.12.2011 року, №41/11-980/40-03 від 21.12.2011 року відповідно до якого було продовжено строк виконання зобов'язання до 21.12.2015р. 31.10.2016р. представник позивача звернувся до суду з заявою про збільшення заявлених позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 2 931 213, 88 грн., яка утворилась станом на 22.09.2016р. Відповідальність позивальника за неналежне виконання умов кредитного договору передбачена пп. пп. 6.2.1., 6.2.2. п. 6.2. кредитного договору № 41/11-980/40. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення кредитної заборгованості перед позивачем відповідачами не надано. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідачів зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідачі в односторонньому порядку відмовилися виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідачів, згідно із ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 43,968 грн. 21 коп. (34 899,60 грн. + 9 068,61 грн.), у відшкодування судового збору в рівних долях. Враховуючи викладене,

Outcome: approved