Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» (далі ТОВ «ФК є гроші») звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 16 травня 2018 року між ТОВ «ФК є гроші» та відповідачкою було укладено договір №2951914167-004462, у тому числі і на умовах фінансового кредиту. Зазначив, що вказаний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки [PERSON] на Інтернет сайті\~https://e-groshi.com\~і виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору і відповідно до умов якого ТОВ «ФК є гроші» надала позичальнику кошти в сумі 500,00 грн. строком на 11 день зі сплатою відсотків за користування позикою - 2% за кожен день користування позикою до фактичного повернення позики включно, а відповідачка [PERSON] зобовязалась вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором. Повідомленням від 16 травня 2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідачки № 5169399007004767 позику у розмірі 500,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28 грудня 2017 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши позичальниці позику, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідачка ухиляється від належного виконання взятих на себе зобовязань, встановлених договором, позивач просив стягнути з останньої суму заборгованості за договором №2951914167-004462 від 16 травня 2018 року у розмірі 3751,85 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. та витрати на юридичні послуги у розмірі 1500,00 грн. Директор ТОВ «ФК є гроші» [PERSON] , в судове засідання не зявилась, надала до суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 61). Відповідачка в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов не надала (а.с. 59). Ухвалою суду від 29 жовтня 2018 року було ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 53-54). У зв'язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст. 275 ЦПК України\~суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що ТОВ «ФК є гроші» є юридичною особою, керується у свої діяльності статутом (а.с. 29-34). Судом встановлено, що 16 травня 2018 року між ТОВ «ФК є гроші» та відповідачкою було укладено договір №2951914167-004462, у тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 12) Вказаний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки [PERSON] на Інтернет сайті\~https://e-groshi.com\~і виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору і відповідно до умов якого ТОВ «ФК є гроші» надала позичальнику кошти в сумі 500,00 грн. строком на 11 день зі сплатою відсотків за користування позикою - 2% за кожен день користування позикою до фактичного повернення позики включно, а відповідачка [PERSON] зобовязалась вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором. Згідно п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений даним договором. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -\~\~ вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 642429, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін» (а.с. 18). Повідомленням від 16 травня 2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідачки № 5169399007004767 позику у розмірі 500,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28 грудня 2017 року (а.с. 25-27). Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за договором №2951914167-004462 від 16 травня 2018 року виконав в повному обсязі, однак відповідачка від виконання своїх зобовязань ухиляється. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобовязується вчасно повернути позику та сплати суму процентів за користування позикою. З матеріалів справи вбачається, що позичальник порушила умови договору в частині своєчасного повернення коштів, в зв'язку з цим станом на 04 жовтня 2018 року утворилася заборгованість по договору позики в сумі 3751,85 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом у сумі 500,00 грн.; - заборгованості по процентам у сумі 1291,85 грн.; - заборгованості за пенею в сумі 1960,00 грн. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов договору №2951914167-004462 від 16 травня 2018 року (а.с. 20-24). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилась на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1390 від 04 жовтня 2018 року та понесено витрати на правову допомогу, що підтверджується платіжним дорученням №1281 від 03 жовтня 2018 року, тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачки (а.с. 1,42).

Outcome: approved