Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Менської районної державної адміністрації Чернігівської області, відділу держземагенства у Менському районі Чернігівської області, Менської районної державної нотаріальної контори про визнання недійсним державного акту на право власності на земельні ділянку, виключення його з державного земельного кадастру. Позовні вимоги мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. За життя, [PERSON] склав заповіт на ім'я позивача, яким заповідав їй все своє майно. Звернувшись до Менської районної державної нотаріальної контори отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю документів на ім'я [PERSON]. При перевірці даних з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, було виявлено, що земельну ділянку на території Бігацької сільської ради розпаювали двічі дві проектні організації. Без скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та виключення його з державного земельного кадастру неможливе подальше оформлення спадкових прав, взамін скасованого акту видадуть сертифікат на земельну частку (пай), на який свідоцтво про право на спадщину. Просить визнати недійним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.11), виданий на ім'я [PERSON], виключити його з державного земельного кадастру. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник позивача в судове засідання не з'явився , про день та час розгляду справи повідомлений. Представники відповідачів - Менської районної державної адміністрації, відділу держземагенства у Менському районі, Менської районної державної нотаріальної контори, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без участі їхніх представників, позовні вимоги визнають. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.11), виданий на ім'я [PERSON], який проживає в с. Бігач, на підставі розпорядження голови Менської райдержадміністрації від 26 грудня 2006 року №537, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010787400041. Відповідно до акту, [PERSON], є власником земельної ділянки площею 4,25 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області. Цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З листа начальника відділу Держземагенства у Менському районі вбачається, що про перевірці даних з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, було виявлено, що земельну ділянку на території Бігацької сільської ради розпаювали двічі дів проектні організації, про що свідчать Державні акти серії [NUMBER] (площа 3,43 га, кадастровий номер [NUMBER], виданий [PERSON] на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації від 26 грудня 2006 року №537, згідно технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельну ділянку власникам сертифікатів із земель колишнього КСП ім. Коцюбинського на території Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області, яку розробила «Науково-впроваджувальна фірма «Нові технології» 2007 року) та серії [NUMBER] (площа 4,14 га, кадастровий номер [NUMBER], виданий [PERSON] на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації від 30 березня 2004 року №132, згідно проекту землеустрою по відведенню земельних часток (паїв) в натурі громадянам с. Бігач на території Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області - ЧП «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» 2005 року) з різними площами, конфігураціями та кадастровими номерами. За таких обставин надати витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку не можливо (а.с.9). Відповідно до ст. 183 Земельного Кодексу України завданням землеустрою є, зокрема, встановлення на місцевості меж адміністративно-територіальних утворень, територій з особливим природоохоронним, рекреаційним і заповідним режимами, меж земельних ділянок власників і землекористувачів. Згідно приписів ст. 184 Земельного Кодексу України землеустрій передбачає: встановлення (відновлення) на місцевості меж адміністративно-територіальних утворень, землеволодінь і землекористувань; складання проектів відведення земельних ділянок; встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок; підготовку документів, що посвідчують право власності або право користування землею; проведення топографо-геодезичних, картографічних, ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень і розвідувань земель. Як передбачено в ст. 198 Земельного Кодексу України, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану. З вищенаведеного вбачається, що саме при проведенні геодезичних обмірів земельної ділянки позивача виявлено накладення однієї земельної ділянки на іншу, фактичні межі та площа земельної ділянки не відповідають тим, що вказані у державних актах. Відомості щодо земельної ділянки позивача внесено до Державного земельного кадастру, оскільки земельним ділянкам присвоєно відповідні кадастрові номери. За ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Ст. 37 Земельного Кодексу України передбачено, що виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах. Згідно розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» до вказаного Закону, у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. В даному випадку помилки допущені також в державному акті про право власності на земельну ділянку щодо меж, розмірів та конфігурації земельних ділянок. Відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 Земельного Кодексу України (в редакції на час отримання земельної ділянки відповідачем) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно приписів ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. В ст. 393 ЦК України також передбачено, що правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Отже, нормами діючого законодавства передбачено такий спосіб захисту порушених прав, як визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, як акту органу державної влади або органу місцевого самоврядування, за умови, що він не відповідає закону і порушує права власника. Крім того, Порядком ведення державного земельного кадастру, який затверджено постановою КМ України від 17.10.2012 року за № 1051, визначено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. А після цього державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку, як передбачено п. 107 Порядку ведення державного земельного кадастру. А тому суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту її прав, на що вказано вище, узгоджується з нормами діючого законодавства і встановленими по справі обставинами. На підставі викладеного,

Outcome: approved