Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання розміру часток співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування. Позивач посилається на те, що постановою від 29.08.2016 року № 670/02-31/02-31 винесеною державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] року його батька [PERSON] на частину земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS] у зв'язку з тим, що не визначений склад спадкового майна, не визначена спадкова маса: не визначена частина вищевказаної земельної ділянки, на яку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину за законом. У зв'язку з цим, позивач просить суд визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку співвласників [PERSON] та померлого [INFO] року [PERSON] та його спадкоємців [PERSON], померлого [INFO] року і [PERSON], померлої [INFO] року, а також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 15/24 частин цієї земельної ділянки. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав, прохав його задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, прохав його задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав частково. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [NUMBER] від 12 серпня 2016 року виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, спадкова справа № 24/2016, зареєстровано в реєстрі нотаріуса за № 490, номер запису про право власності: 15940759, підстава внесення рішення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 90969518 від 17.08.2016 року 08:38:53, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 648212953101. [PERSON], належить на праві приватної спільної часткової власності 15/24 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS]). 15/24 частини вказаного об'єкту нерухомого майна [PERSON], успадкував за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідачу [PERSON] на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.02.1986 року і ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 18.04.1986 року, зареєстрованих в Полтавському бюро технічної Інвентаризації «Інвентаризатор», належить на праві приватної спільної часткової власності 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS]). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 30 травня 2015 року, виданого [PERSON], державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори, спадкова справа №316/2011, зареєстровано в реєстрі за №2-310, номер запису про право власності : 9866525, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:21720028 від 30.05.201517:22:33, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 648212953101. [PERSON], належить на праві приватної спільної часткової власності 5/24 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS]). 5/24 частини вказаного об'єкту нерухомого майна позивач [PERSON], успадкував за заповітом своєї баби [PERSON], померлої [INFO]. Зазначений об'єкт житлової нерухомості в цілому складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 103,8 кв.м, житловою площею 45,0 кв.м, вбиральні літ.Г, огорожі №1,2, трубопроводу №3. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS]) розташований на приватизованій земельній ділянці площею 923 кв.м (0,0923 га), кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], цільове призначення:для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 26 листопада 2008 року, виданого на ім'я [PERSON], та Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 26 листопада 2008 року, виданого на ім'я [PERSON], зареєстрована 26.11.2008 року ДП «Полтавська регіональна філія ДЗК» і належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Цей факт підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 26 листопада 2008 року, виданим на ім'я [PERSON], та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу:НВ-5304850092016 від 09.11.2016 року. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 29 березня 2010 року було заведено спадкову справу за №146. Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори 18 серпня 2004 року за реєстровим №4-2122, [PERSON] все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме йому на момент смерті та на що він за законом мав право, заповів повністю [PERSON]. Спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину померлого [PERSON], про що подав відповідну заяву 20 травня 2010 року, зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ Першої Полтавської державної нотаріальної контори за порядковим №414. 30 травня 2015 року [PERSON] було видано Першою Полтавською державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим № 2-309 на 15/24 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд [ADDRESS]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.05.2015 року №1337/02- 31 [PERSON], державний нотаріус Першої Полтавської державної нотаріальної контори, відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] на належну йому частку в спадковому майні, яке складається з земельної ділянки площею 0,0923 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та померлому [PERSON]; [PERSON], оскільки розмір частки померлого [PERSON] в праві власності на земельну ділянку не визначений, що позбавляє нотаріуса можливості визначити склад його спадкового майна в цій земельній ділянці. Непрацездатна мати спадкодавця [PERSON] - [PERSON], [INFO], яка відповідно до ст.1241 ЦК України мала право на обов'язкову частку у спадщині, також подала заяву про прийняття спадщини, що зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ Першої Полтавської державної нотаріальної контори 29.03.2010 року за порядковим №292, та померла [INFO] року, не оформивши своїх спадкових прав. Син спадкодавця [PERSON] - [PERSON], також подавав заяву про прийняття його спадщини, що зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ Першої Полтавської державної нотаріальної контори 09 квітня 2010 року за порядковим №325, проте оскільки на час відкриття спадщини був повнолітнім та працездатним, то права на обов'язкову частку у його спадщині не мав. Після смерті [INFO] року [PERSON] Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 10.08.2011 року було заведено спадкову справу за №316/2011 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №27759989 від 10.08.2011 року). Згідно заповіту, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу 19.03.2010 року за реєстровим №1184, [PERSON], [INFO], все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті та на що вона за законом матиме право, в тому числі всю належну їй на праві власності частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], заповіла повністю позивачу [PERSON], [INFO]. [PERSON], прийняв спадщину за заповітом після померлої [PERSON], про що подав відповідну заяву 10 серпня 2011 року, зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ Першої Полтавської державної нотаріальної контори за порядковим №580. Син спадкодавця [PERSON] - [PERSON], [INFO], через свого представника відповідача [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву, в якій стверджував, що на час відкриття спадщини після його померлої матері [PERSON] був повнолітнім та працездатним і права на обов'язкову частку у її спадщині не мав, що зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ Першої Полтавської державної нотаріальної контори 30 травня 2015 року за порядковим №568. 30 травня 2015 року [PERSON] було видано [PERSON], державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на 5/24 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.05.2015 року №1338/02-31, [PERSON], державний нотаріус Першої Полтавської державної нотаріальної контори відмовила позивачу [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] на належну їй частку в спадковому майні, яке складається з земельної ділянки площею 0,0923 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки вище вказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] і [PERSON], розмір частки померлого [PERSON] в праві власності на земельну ділянку не визначений, а тому неможливо встановити склад спадкового майна померлої [PERSON] в земельній ділянці. [INFO] року помер [PERSON], який не залишив заповіту. [PERSON], син померлого [PERSON], як його спадкоємець за законом першої черги, спадщину свого батька прийняв у порядку ст.1268 ЦК України шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Від інших осіб будь-яких заяв щодо спадщини померлого [PERSON] до нотаріуса не надходило. Спадкова справа після смерті [INFO] року [PERSON] була заведена 12 серпня 2016 року за №24/2016 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою відповідача [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину на 15/24 частини житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2016 №670/02-31, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], відмовила відповідачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] року його батька [PERSON] на частину земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS]), в зв'язку з тим, що не визначений склад спадкового майна, не визначена спадкова маса: не визначена частина вище вказаної земельної ділянки, на яку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Померлому [INFO] року [PERSON] на час його смерті належало 5/6 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS], а відповідачу [PERSON] - 1/6 частина цього житлового будинку. Спадщину, яка відкрилася після смерті [INFO] року [PERSON], прийняли двоє його спадкоємців: спадкоємець за заповітом [PERSON], який має право на 3/4 частини його спадщини, і непрацездатна мати померлого [PERSON], яка має право на обов'язкову частку у спадщині, а саме - на 1/4частину його спадщини. Отже, після померлого [INFO] року [PERSON] за його заповітом [PERSON] має право на 15/24 частини земельної ділянки (із розрахунку: 5/6 х 3/4 = 15/24), а [PERSON] - на обов'язкову частку у спадщині, яка становить 5/24 частин земельної ділянки (із розрахунку: 5/6 х 1/4=5/24), оскільки спадщину його вони у встановленому законом порядку прийняли, але померли, не оформивши своїх спадкових прав. Відповідно, позивач - [PERSON], успадкував за законом після смерті [INFO] року свого батька [PERSON] право на 15/24 частини земельної ділянки, як його єдиний спадкоємець за законом першої черги, а відповідач [PERSON] успадкував за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] право на 5/24 частин земельної ділянки, як її єдиний спадкоємець за заповітом. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2017 року, яке набрало законної сили, визначено розмір часток співвласників [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0923 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS]) та визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/24 ідеальних частки земельної ділянки площею 0,0923 га, що розташована за вищезазначеною адресою. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.2 Земельного кодексу України об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). У відповідності до ч.1 ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до п. «в» ч.2 ст.89 ЗК України земельні ділянки співвласників жилого будинку перебувають у спільній сумісній власності. Згідно ч.ч.4,5 ст.89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміруземельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Після смерті учасника спільної сумісної власності свідоцтво про право на його спадщину видається лише після виділу або визначення частки померлого у спільному майні. Згідно ч. 4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. За ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Ураховуючи вищевикладене та те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] року свого батька [PERSON], суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на 15/24 ідеальних частки земельної ділянки площею 0,0923 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] Разом з тим, відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2017 року, яке набрало законної сили, розмір часток співвласників [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0923 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS]) вже було визначено, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цих вимог позивача. З огляду на викладене вище позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial