Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON]звернулась до Шевченківського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх його видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з моменту подачі позову. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітній син проживає разом з матір'ю та повністю знаходяться на її утриманні, відповідач в свою чергу ухиляється від виконання свого обов'язку з утримання дитини, добровільно виплачувати кошти на утримання сина не бажає, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного з відповідачем малолітнього сина до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, про час і місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечую. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому за згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що сторони перебували у шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 3). Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а відповідно до ч.1 ст. 183 ця частка визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку…. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2015 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більш ніж за шість місяців. Тому відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 79, 80, 84, 110, 112,180 - 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved