Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вище вказаною заявою та просив встановити факт родинних відносин між померлою [INFO] року [PERSON] та ним як матері та сина, а також встановити факт належності йому свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.10.2004 року, зареєстрованих у реєстрі №3-2476 та №3-2474. В обґрунтування вказаних вимог посилався на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], проте під час зміни документів, що посвідчують особу громадянина УРСР на аналогічні документи громадянина України, при перекладі їх з матір'ю прізвищ була допущена помилка у прізвищі матері, а саме замість «[PERSON]» її прізвище записано «[PERSON]». Разом з тим, у свідоцтві про його народження такі розбіжності відсутні та прізвище його матері аналогічне його прізвищу. За таких обставин у нього виникла проблема у підтвердженні своїх родинних зв'язків з матір'ю. Крім того, зазначав, що на момент смерті матері та відкриття спадщини на належне їй майно, він був громадянином Ізраїлю та при оформленні спадщини нотаріусом було прийнято до уваги його паспортні дані записані івритом та продубльовані на англійську мову. Таким чином у свідоцтвах про право на спадщину за законом від 18.10.2004 року, зареєстрованих у реєстрі №3-2476 та №3-2474 його прізвище вказано за аналогом прізвища матері «[PERSON]». За таких обставин у нього виникають труднощі щодо підтвердження належності йому спадкового майна на підставі вказаних свідоцтв про право на спадщину за законом. Іншим способом виправити вказані помилки в документах він немає можливості, а тому звернувся до суду з даною заявою та просив встановити факти, що мають юридичне значення. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій вказував на те, що наслідки розгляду даної справи на права та обов'язки Першої Чернівецької державної нотаріальної контори не впливають та нотаріальна контора не може бути заінтересованою особою в даному провадженні, а тому залишив вирішення справи на розсуд суду. Вказував на те, що свідоцтва про право на спадщину за законом, про встановлення факту належності яких просить заявник, були видані останньому на підставі поданих ним документів та помилок не містять. Свідок [PERSON] в судовому засідання показала, що родину [PERSON] вона знає на протязі останніх 27 років, була особисто знайома з матір'ю заявника [PERSON] та підтвердила, що заявник є сином останньої. Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідка, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 03.07.2007 року Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області видано паспорт громадянина України [PERSON], [INFO] (а/с 9). 18.10.2004 року заявнику були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані у реєстрі №3-2476 та №3-2474, відповідно до яких він прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та на момент прийняття спадщин був громадянином Ізраїлю, проживав в [ADDRESS] в Ізраїлі та в перекладі на українську мову його прізвище та ім'я записане «[PERSON]» (а/с 7, 8). Разом з тим, у свідоцтві про народження заявника його прізвище та прізвище його матері записане однаково «[PERSON]» та «[PERSON]» (а/с 5). Різниця у написані прізвища заявника згідно паспорта громадянина України, виданого йому 03.07.2007 року та прізвища його матері вбачається також з копії свідоцтва про смерть останньої (а/с 6). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до роз'яснень, які містяться п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Зі змісту заяви та пояснень заявника в судовому засіданні вбачається, що встановлення факту родинних відносин йому необхідне для підтвердження належності йому спадкового майна, що належало його матері. Крім того, з цією ж метою він просить встановити факти належності йому вказаних вище свідоцтв про право на спадщину за законом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я , по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не зберігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до роз'яснень, які містяться в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі,прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зі змісту клопотання Першої чернівецької державної нотаріальної контори вбачається, що при видачі свідоцтв про право на спадщину за законом зареєстрованих у реєстрі №3-2476 та №3-2474 прізвище заявника було записане на підставі поданих ним на той час документів громадянина Ізраїлю, а тому підстав для внесення будь-яких виправлень у вказані документи у зв'язку із зміною громадянства та іншим написанням прізвища заявника у паспорті громадянина України немає. Отже, враховуючи вище наведені обставини та дослідженні судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між померлою [INFO] року [PERSON] та заявником як матері та сина, а також факту належності [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.10.2004 року, зареєстрованих у реєстрі №3-2476 та №3-2474. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved