Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 06 червня 2007 року між ТОВ КБ «Дельта, правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №001-03022-060607, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30\~000,00 грн. на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 3\~000,00 грн. Позичальник зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим станом на 10 березня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 1596,37 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 червня 2007 року між ТОВ КБ «Дельта, правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №001-03022-060607, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30\~000,00 грн. на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 3\~000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 10 березня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 1596 грн. 37 коп., яка складається з наступного: 1596,37 грн. заборгованість за сумою кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідачем [PERSON] була сплачена сума боргу за кредитним договором №001-03022-060607 від 06 червня 2007 року у розмірі 1\~600 грн., що підтверджується наданою в матеріали справи квитанцією № 45326978 від 08 червня 2015 року. Таким чином, оскільки відповідач добровільно сплатив суму основного боргу, тому суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: approved