Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 1994 року, який у подальшому був розірваний 15 квітня 2015 року. Під час шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, де відповідач записаний батьком дітей. З відповідача стягуються аліменти на неповнолітню дитину, а син досяг повноліття та продовжує навчання, яке розпочалось у 2013 році у Машинобудівному коледжі Сумського державного університету на денній формі платного навчання, що потребує додаткових витрат та витрат на його утримання. Відповідач допомоги на утримання сина не надає, останній перебуває на її утриманні і тому прохає стягнути з відповідача, який працює та має стабільний заробіток в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісяця. Крім того, прохає стягнути з відповідача додаткові витрати, пов'язані з оплатним навчання у коледжі розміром 3750 грн., що складає ? частину вартості навчання та витрати, пов'язані з метою розвитку здібностей, які придбав у автошколі при отриманні водійського посвідчення категорій «В» та «С» у розмірі ? частини вартості оплати за навчання 1650 грн., ? вартості проведення медичного огляду у розмірі 99,25 грн., ? вартості бензину у розмірі 2033,24 грн., а всього додаткових витрат розміром 7532,49 грн. В судовому засіданні позивачка підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що мається підпис про отримання рекомендованим листом судової повістки, а тому його повторну неявку суд розцінює з неповажних причин, про які він не повідомив суду і є підстави для розгляду справи в його відсутність. З його письмових заперечень, які надійшли до суду зрозуміло, що він з позовом згоден частково, погодившись на стягнення з нього аліментних зобов'язань на утримання дитини та частково згоден на стягнення з нього додаткових витрат, пов'язаних з навчанням у коледжі. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували з 26 листопада 1994 року і за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 квітня 2015 року шлюб між подружжям [PERSON] розірваний (а.с.23). В свідоцтві про народження дітей: [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO], батьком записаний [PERSON] (а.с.6,7). Відповідно довідки Машинобудівного коледжу Сумського Державного університету [PERSON] навчається на денному відділенні 4 курсу і термін навчання з 01.09.2012 року по 30 червня 2016 року. Стаття 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пункт 1 ст. 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи зібрані докази в сукупності, враховуючи, що відповідач визнає свій обов'язок по утриманню дитини саме в цієї частки, суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1\\6 частини від усіх видів заробітку слід задовольнити та стягнути на користь позивачки. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язанні брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Частиною 2 цієї статті визначається, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Згідно договору №46-дб-ко від 27 серпня 2013 року розмір оплати встановлений у період навчання 2015-2106 року у розмірі 7500 грн. (а.с.10). Позивачкою надана квитанція про сплату у розмірі 3750 грн. на користь учбового закладу (а.с.12), а тому суд погоджується і сам відповідач згоден на відшкодування 1\\2 частини витрат за навчання сина у коледжу. Одночасно суд не погоджується з вимогою позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат, пов'язаних з придбанням здібностей при навчанні повнолітнього сина у автошколі, оскільки це його право та бажання мати посвідчення водія та у подальшому керувати автомобілем. Згідно ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 229,40 грн. у доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial