Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення нею повноліття. Також, просить стягнути з відповідача 3000 гривень додаткових витрат на утримання доньки. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 06 серпня 1994 року. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2004 року. 19 липня 2004 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська шлюб було поновлено. Від цього шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Разом з тим, сімейне життя з відповідачем не склалось, у звязку з чим з березня 2018 року відповідач проживає окремо. Участі в утриманні дитини останній не бере, матеріальної допомоги не надає. Також, зазначає, що дитина постійно хворіє та потребує індивідуального особистого догляду. Донька відвідує Київську дитячу музичну школу № 33 ім. В. Пухальського, вартість навчання складає 250 гривень на місяць. Оплата за навчання за 2017-2018 навчальний рік складе 3000 гривень. Крім того, дитина навчається в Палаці дитячої творчості Соломянського району м. Києва. У звязку з цим, просить суд стягнути з [PERSON] 1/2 частину додаткових витрат на доньку в розмірі 4118 гривень. Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що він матеріально забезпечує дитину, купує всі необхідні продукти та засоби гігієни. Навчання доньки у гуртах оплачується з позивачем навпіл. Оплату за школу, літній відпочинок дитини фінансує він особисто. На його утриманні також знаходяться його батьки та старший син, за навчання якого сплачує він особисто через позивача. Після отримання копії позовної заяви [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину він почав брати з останньої розписки на отримання коштів. Крім того, він має проблеми зі здоровям, що потребує значних витрат (а.с. 55-58). З відповіді на відзив вбачається, що зазначені відповідачем обставини, зокрема, сплата комунальних послуг, забезпечення продуктами харчування, фінансування пристарілих батьків, не звільняють його від виконання обовязку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Вказує, що коли відповідач дізнався про поданий нею позов до суду, він почав давати їй незначні суми грошових коштів під розписку. Навесні 2018 року відповідач вигнав її з донькою з квартири [ADDRESS], яка є їх спільною власністю. Доводи відповідача щодо повного матеріального забезпечення дитини не відповідають дійсності. Всі витрати на продукти харчування, одежу, речі, необхідні для навчання, щорічні внески у фонди школи та гуртків сплачує вона особисто (а.с. 86-88). З заперечень відповідача вбачається, що він не нехтує своїми обовязками по утриманню та вихованню дитини, оскільки проживає разом з нею. Матеріально її забезпечує, проте розписки почав брати лише після звернення позивача до суду. Навесні 2018 року він був змушений звернутись до позивача з проханням, щоб вона звільнила квартиру [ADDRESS] та пішла проживати до своєї квартири [ADDRESS], яку вона здавала в оренду та кошти витрачала лише на свої потреби. Квартира [ADDRESS] набута за час шлюбу, але за його особисті кошти, які він має повернути своїй сестрі. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 105-110). У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 73). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 15). Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2004 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2004 року шлюб між сторонами поновлено (а.с. 17). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 18). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Сторона відповідача у відзиві посилається на те, що [PERSON] матеріально забезпечує доньку, проте розписки від позивача почав брати лише після її звернення до суду (а.с. 111-114). Відповідач зазначає, що сплачує витрати за комунальні послуги, купує продукти харчування, оплачує навчання дитини. Крім того, на його утриманні знаходяться його батьки. Разом з тим, на підтвердження своїх доводів сторона відповідача доказів суду не надала. Відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на їх доньку. Позивач надала суду довідку № 996 від 24 квітня 2018 року з місця роботи відповідача, з якої вбачається, що загальний дохід [PERSON] за період з січня 2017 року по березень 2018 року склав 165034 гривні 50 копійок (а.с. 66). У такому випадку, враховуючи майновий стан [PERSON], суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на їх неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення нею повноліття, починаючи з 06 квітня 2018 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач також просить суд стягнути з [PERSON] додаткові витрати на доньку в розмірі 3000 гривень. Пояснює, що такі витрати складаються з оплати навчання в музичній школі, вартість якого становить за 2017-2018 навчальний рік становить 3000 гривень. Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покривитися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У матеріалах справи міститься довідка Київської дитячої музичної школи № 33 ім. В. Пухальського від 26 лютого 2018 року № 15, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в музичній школі з 01 жовтня 2015 року по теперішній час. У 2015-2016 навчальному році плата за навчання складала 220 гривень на місяць, у 2016-2017 та 2017-2018 навчальних роках 250 гривень на місяць (а.с. 33). За таких обставин, вимога позивача про стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 3000 гривень підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1409 гривень 60 копійок.

Outcome: partial