Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 22 червня 1998 року по 26 січня 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 26 січня 2007 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Від спільного подружнього життя вони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з матір'ю та знаходиться на її утриманні. До повноліття дитини [PERSON] сплачував аліменти на утримання дочки на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області. Після закінчення школи їхня спільна дочка продовжує навчання, а саме у 2016 році вона вступила та навчається у [PERSON] внутрішніх справ, денної форми навчання, з терміном закінчення навчання 30 червня 2020 року. Сума оплати за навчання по договору становить 20\~000 грн. за навчальний рік. На даний час дочка проживає з нею, вона ніде не працює та самостійних доходів не має. Позивач зазначила, що на вона не працює, оскільки доглядає за малолітнім сином від другого шлюбу. Її теперішній чоловік сплатив за перше півріччя навчального року дочки грошові кошти у розмірі 9\~900 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Вона самостійно не взмозі матеріально забезпечити достойний рівень для їхньої спільної дочки. Її колишній чоловік [PERSON] працює, матеріально забезпечений, стан здоров'я його задовільний, тому він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої дочки на період її навчання. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду на період навчання до досягнення нею 23 років. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 червня 1998 року по 26 січня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БП № 016970, виданого 26 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В шлюбі в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], є студенткою першого курсу денної форми навчання [PERSON] академії внутрішніх справ факультету № 2 (на умовах договору з фізичними та юридичними особами), та закінчує навчання 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою від 10 жовтня 2016 року № 46/6-970, яка видана [PERSON] академією внутрішніх справ. Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян та формування і ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Боярської міської ради від 20 жовтня 2016 року № 2335 вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З наданого договору про підготовку здобувача ступеня вищої освіти бакалавра, укладеного 12 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] Академією внутрішніх справ, вбачається, що розмір плати за один семестр навчання протягом всього року навчання становить 9\~900 грн., загальна вартість освітньої послуги становить 79\~200 грн. на момент укладення договору. До матеріалів справи також надано копію квитанції від 05 серпня 2016 року за № 0.0.595335842.1, яка підтверджує сплату коштів за навчання [PERSON] у розмірі 9\~900 грн.. У поданих суду запереченнях та безпосередньо в судовому засіданні відповідач [PERSON]суду пояснив, що на даний час він ніде не працює, має на своєму матеріальному утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO], та дружину [PERSON], яка на даний час продовжує навчання та знаходиться у відпустці по догляду за їхньою спільною малолітньою дитиною. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що він не спроможний надавати кошти на навчання дочки [PERSON], [INFO], оскільки він ніде не працює і в нього відсутні кошти, тому і не має можливості надавати таку допомогу. Однак, дані твердження відповідача спростовуються його ж поясненнями в судовому засіданні про те, що на його матеріальному утриманні знаходяться дружина [PERSON], яка навчається, і їхня малолітня дитина, що є підтвердженням того, що у відповідача наявні засоби для матеріального утримання дружини і дитини. Надані відповідачем [PERSON] пояснення, що на його матеріальному утримані, знаходяться його дружина [PERSON] та малолітня дитина [PERSON], також підтверджують, що відповідач спроможний сплачувати аліменти і на утримання своєї повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання. Також відповідач зазначив, що він має незадовільний стан здоров'я і потребує термінової операції. На підтвердження свого стану здоров'я відповідач надав суду копію медичної картки, в якій містяться записи лікарів щодо проведеного огляду хворого. Останнє заключення лікаря було здійснено 27 листопада 2015 року. Однак, суд критично оцінює докази відповідача, якими він підтверджує свій незадовільний стан здоров'я, оскільки надані докази не підтверджують, що відповідач потребує лікування та несе витрати на лікування. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» аліменти стягуються на користь повнолітніх дітей, які продовжують навчатись. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 20 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки відповідач має дочку [PERSON], [INFO], яка навчається на денній формі навчання в [PERSON] академії внутрішніх справ факультету № 2 (на умовах договору з фізичними та юридичними особами), та закінчує навчання 30 червня 2020 року, якій на час розгляду справи у суді не виповнилось 23-х років, то відповідач у відповідності до вимог ст. 199 СК України має обовязок утримувати свою дочку до досягнення нею двадцяти трьох років на період навчання. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на осіб з 18 до 23 років з 01 травня 2016 року встановлено в розмірі 1\~450 грн., з 1 грудня -1 550 гривень. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, на період навчання у [PERSON] академії внутрішніх справ терміном до 30 червня 2020 року, починаючи з 24 жовтня 2016 року, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 (двадцяти трьох) років. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON]на користь держави.

Outcome: partial