Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У жовтні 2014 року заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Скарга мотивована тим, що під час виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] боргу на користь ЗАТ «Перший Український міжнародний банк», державним виконавцем було накладено арешт на все майно, що належить боржнику. У грудні 2010 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». У 2014 році виконавче провадження було знищено. Разом з тим, державним виконавцем не було знято арешт з майна боржника. За таких обставин, заявник просить поновити пропущений десятиденний строк для подачі скарги на дії державного виконавця, визнати неправомірною бездіяльність ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, зобов'язати ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві зняти арешт з усього майна, що належить [PERSON] Заявник у судовому засіданні підтримав вимоги скарги, просив поновити йому пропущений десятиденний строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, оскільки до серпня 2014 року йому не було відомо про судове рішення, за яким стягнуті з нього кошти на користь банку, а також про арешт усього його майна, який було накладено під час виконавчого провадження з виконання виконавчого листа. Також заявнику необхідна була правова допомога, у зв'язку чим він звернувся до фахівця в галузі права, від якого дізнався про порушення своїх прав та законних інтересів. ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 квітня 2007 року стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованість у сумі 561,34 грн. та судовий збір у сумі 81 грн. За постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 03 червня 2008 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва 29 травня 2007 року № 2-1674 про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «ПУМБ» боргу у сумі 642,34 грн. (а.с. 6) У відповідності до положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з п. 10 ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню, у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. За приписами ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до постанови державного виконавця вказане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що згідно із заявою стягувача боржник працює на території Солом'янського району м. Києва. У 2014 році виконавче провадження було знищено. Станом на 27 серпня 2014 року виконавчий лист повторно до виконання не надходив. (а.с. 7) Згідно з листом ПАТ «ПУМБ» від 29 серпня 2014 року [PERSON] немає заборгованості перед банком станом на 29 серпня 2014 року. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця, що виразилися у не знятті арешту, накладеного на усе майно боржника, при направленні виконавчого документа за належністю іншому органу ДВС, є правомірними та відповідають вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, приймаючи до уваги докази відсутності заборгованості у боржника перед стягувачем, суд вважає за доцільне зобов'язати державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві зняти арешт, накладений на усе майно, що належить [PERSON], відтак скарга [PERSON] на дії державного виконавця підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Обґрунтовуючи підстави пропущення строку звернення зі скаргою на дії державного виконавця, заявник посилався на те, що про порушення своїх прав він дізнався лише після консультації з адвокатом у серпні 2014 року, оскільки у цьому питанні потребувала правової допомоги. За таких обставин, суд доходить висновку про поновлення строків для подання скарги на дії державного виконавця.

Outcome: partial