overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 15.09.05 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.09.05 року у Київському ВРАЦС Полтавського МУЮ, актовий запис № 144. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 29.12.95 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.12.95 року у Відділі РАГС Ватутінського району м. Києва, актовий запис № 2139. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 16 березня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Позивач позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 березня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з вересня 2013 року, сім'я існує формально, позивач на примирення не згоден. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 20 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач проти позову заперечував. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2007 року. ( а.с. 6 ) Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO].(а.с. 7) Сторони не підтримують шлюбних стосунків з 01 квітня 2014 року, сім'я існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 23 червня 1990 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 1990 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з січня 2013 року, сім'я існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 25 вересня 2004 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з березня 2014 року, сім'я існує формально, позивач на примирення не згоден. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 30 листопада 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Представник позивача позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з липня 2011 року, сім'я існує формально, позивач на примирення не згоден. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої доньки [PERSON], [INFO]. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебували з 23.06.1996 року по 29.11.2007 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що з 01 вересня 2013 року їх спільна донька навчається на першому курсі денного відділення Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Оскільки на даний момент вони спільного господарства не ведуть та проживають окремо, [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, що свідчить про наявність підстав для розгляду даної справи у його відсутність у заочному порядку. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд частково задовольняє позовні вимоги з таких підстав. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.06.1996 року по 29.11.2007 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Судом встановлено, що [PERSON] з 01 вересня 2013 року навчається на першому курсі денного відділення Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова.(а.с. 5) Оскільки відповідач є батьком дитини, і зобов'язаний її утримувати, то суд, з урахуванням статей 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, стягує з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2014 року і продовжуючи до досягнення дитиною 23 років, задовольняючи вимоги позивача частково. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 16 липня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №R53400297115В, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 100 000,00 грн. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 22 січня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 101 870,84 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 липня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №R53400297115В, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 100 000,00 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за нею станом на 22 січня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 101 870,84 грн., яка складається з наступного: 87 422,39 грн. - заборгованість за кредитом, 6 262, 93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8 185,52 грн. - пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Таким чином, з огляду на наведене та з урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1 018,71 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 20 червня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №R53112282011В, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 50 000,00 грн. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 06 лютого 2014 року виникла заборгованість в розмірі 86 324,58 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву щодо розгляду справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 червня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №R53112282011В, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 50 000,00 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 06 лютого 2014 року виникла заборгованість в розмірі 86 324,58 грн., яка складається з наступного: 44 609,02 грн. - заборгованість за кредитом, 14 333,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 27 382,54 грн. - пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Таким чином, з огляду на наведене та з урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1 018,71 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому посилається на те, що 01.02.2013 року між ним та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2002511193, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 29 985,06 грн., зі сплатою 9,99 % річних, строком до 01.02.2016 року. Відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконує у зв'язку з чим виникла заборгованість за сумою кредиту, яка складає 35 530,11 грн. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 2002511193 від 01.02.2013 року у розмірі 35 530,11 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 355,31 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2002511193, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 29 985,06 грн., зі сплатою 9,99 % річних, строком до 01.02.2016 року. Відповідачка в порушення умов договору взяті на себе зобов'язання не виконує у зв'язку з чим виникла заборгованість за сумою кредиту, яка складає 35 530,11 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідачки підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 355,31 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому посилається на те, що 04.02.2013 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № R53100387145В, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 40 000,00 грн., з розрахунку 27 % річних, строком до 04.02.2016 року. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує у зв'язку з чим виникла заборгованість за сумою кредиту, яка станом на 06.02.2014 року складає 73 978,49 грн. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № R53100387145В від 04.02.2013 року у розмірі 73 978,49 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 739,79 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100387145В, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 40 000,00 грн., з розрахунку 27 % річних, строком до 04.02.2016 року. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує у зв'язку з чим виникла заборгованість за сумою кредиту, яка станом на 06.02.2014 року становить 73 978,49 грн., та складається з: 39 878,63 грн. - заборгованість за кредитом, 9 280,53 грн., - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 7 436,00 - заборгованість по сплаті комісії, 17 383,33 грн. - пеня. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 739,79 грн.

Outcome: approved