Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У квітні 2018 року заявники [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Свою заяву обґрунтовували тим, що 24 червня 2011 року вони зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва зроблено актовий запис № 599. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство ними не ведеться. Заявники зазначили, що між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину. Вказані обставини передбачені нотаріально посвідченим договором про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участь батьків у її вихованні від 27 квітня 2018 року. Відповідно до умов вказаного договору їхня спільна дочка [PERSON] залишається проживати з матірю, а батько дитини має право бачитись з ним в порядку, передбаченому вказаним договором. Враховуючи викладене, заявники просили, укладений між ними шлюб розірвати. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 24 червня 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК № 163444, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 599. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 20 лютого 2014 року, серії І-ОК № 262435. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть. Відповідно до п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.\~\~ Відповідно до вимог\~ст. 1 Сімейного Кодексу України\~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до вимог ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Частиною 3\~ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно до вимог ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно вимог\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно вимог\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні від 27 квітня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 870, заявники спільно визначили, що їх малолітня дочка [PERSON], [INFO], буде проживати з матірю за адресою: [ADDRESS], батько буде проживати окремо. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що спільна заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved