Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

У жовтні 2019 року АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором в розмірі 12383,48 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 травня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10026/092 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 451055411 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, за умовами якого позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та видав платіжну картку типу VISA Classіс «Моя картка». Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кошти, проте відповідач, всупереч умовам договору своє зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 29 червня 2019 року утворилась заборгованість в розмірі 12383,48 грн., яка складається з: 10862,50 грн. - основна заборгованість; 405,12 грн. - проценти за користування кредитом; 142,49 грн. - заборгованість за розрахунково-касове обслуговування, 793,52 грн. - пеня за прострочення розрахунків, 63,72 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 21,12 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 72,89 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 22,12 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Оскільки, у добровільному порядку відповідача не сплатив вказану суму коштів, позивач просив стягнути їх з відповідача разом із понесеними ним витратами по сплаті судового збору. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 жовтня 2019 року справу було передано у провадження судді Корнілової Ж.О. В порядку повторного авторозподілу справ між суддями 02 грудня 2020 року справу передано судді Гребенюку В.В., а в подальшому 18 січня 2021 року - судді Ковбасюк О.О. Згідно з ухвалою суду від 24 січня 2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 травня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10026/092 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 451055411 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до п.3.1 Заяви, шляхом підписання цієї Заяви про приєднання клієнт беззастережно приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в редакції, яка на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена інтернет-сторінці Банку та укладає з Банком Договір, складовою якого є умови договору банківського рахунку. Згідно п.3.2 Заяви про приєднання, відповідно до умов Договору Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - Картка/платіжна картка) за дебетовою кредитною схемою. За умовами п. 3.4. Заяви про приєднання. Банк, на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «МІЙ КОМФОРТ». Згідно п.п.3.4.1, 3.4.2. договору, клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ», Тарифів за користування платіжною карткою, що розміщуються на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях Банку. Банк надає Клієнту Платіжну картку типу «Моя картка» та ПІН-конверт до неї. Крім того, Відповідач підписав заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), а також Паспорт споживчого кредиту (Кредитної лінії на БПК). Відповідно до п. 6.1. підписанням цієї Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви на приєднання, Клієнт погоджується на одержання та з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору та підтверджує укладення між Клієнтом та Банком Кредитного договору. Згідно з п. 6.2. - 2.3. заяви про приєднання клієнту було надано кредит на споживчі потреби в національній валюті, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту клієнту було встановлено кредитну лінію із сумою кредитного ліміту 250000,00 грн., строк кредитування 60 місяців, фіксовану процентну ставку 38% річних, комісію за видачу готівкових кредитних коштів 2,5% від суми, реальна річна процентна ставка 45,31% річних. Також, у Паспорті споживчого кредиту сторонами узгоджено умову про сплату пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми платежу за кожний день прострочення за порушення взятих на себе зобов`язань зі своєчасного повернення основної суми боргу та/або сплату процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15% простроченого платежу. Сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань споживачем на умовах договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за договором про споживчий кредит. На виконання укладеного договору позивач відкрив відповідачу поточний рахунок в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та видав платіжну картку типу «Моя картка». Відповідач в рамках встановленого кредиту неодноразово одержувала кошти від позивача, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 24 червня 2019 року заборгованість позивача перед відповідачем становить 12383,48 грн., яка складається з: 10862,50 грн. - основна заборгованість; 405,12 грн. - проценти за користування кредитом; 142,49 грн. - заборгованість за розрахунково-касове обслуговування, 793,52 грн. - пеня за прострочення розрахунків, 63,72 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 21,12 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 72,89 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 22,12 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів.. 19 березня 2019 року позивачем на адресу відповідача було надіслано лист-вимогу вих. № 100.19-07/20053/18/2019-26 про сплату заборгованості у строк не пізніше 30 календарних днів з дати отримання листа. Однак, вказаний лист-вимога повернувся за закінченням терміну зберігання. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами за встановленим графіком платежів, суми комісії, пені, а також 3 % річних та інфляційних втрат у зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1 921,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved