Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 23.12.2016 року о 20-00 год. у м. Житомирі, на перехресті вулиць В. Бердичівська - Театральна з вини відповідача, який керував автомобілем марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода. На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Згідно висновку експерта автотоварознавчого дослідження від 01.02.2017 року розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля, становить 41312,52 грн., які на підставі наказу № 9746 від 24.10.2017 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих було виплачено потерпілому в розмірі 41312,52 грн. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено лист із пропозицією в добровільному порядку сплатити загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди в сумі 42612,52 грн., однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 42612,52 грн. завданих збитків у порядку регресу та судовий збір у сумі 2102,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у поданій до суду заяві виклав прохання проводити розгляд справи у його відсутності, зазначивши про підтримання позову та відсутність заперечень проти заочного розгляду. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.\- Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно абзацу п. п. 38.2. п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до абзацу «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобів. Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 14.04.2017 року в справі № 296/10785/16-п, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 30.06.2017 року, встановлено, що 23.12.2016 року о 20-00 год. у м. Житомирі, на перехресті вулиць В. Бердичівська - Театральна, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого допустив з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цією постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Судом встановлено, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди 23.12.2016 року цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ від 23.12.2016 року. На підставі висновку № 1583 експерта автотоварознавчого дослідження автомобіля ВАЗ-21114, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 01.02.2017 року, вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля, без урахування ПДВ становить 41312,52 грн. Згідно поданої власником автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] заяви про виплату відшкодування від 04.07.2017 року та відповідно до платіжного доручення № 1260855 від 24.10.2017 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] у розмірі 41312,52 грн. відповідно до наказу МТСБУ № 9746 від 24.10.2017 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] . Таким чином, встановивши, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , сталася з вини відповідача і його цивільно-правова відповідальність на час ДТП не була застрахована, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 41312,52 грн., тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування. Поряд із тим, вимоги позову в частині стягнення витрат на збір документів та визначення розміру шкоди не ґрунтуються на законі з огляду на те, що до суду не надано належних та допустимих доказів понесення позивачем таких грошових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн., сплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви за вимогою майнового характеру, підтвердженням чого є оригінал квитанції.

Outcome: partial