Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Посилалась на те, що донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини, проживає окремо від них, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. Дитина часто хворіє, вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати несе вона. Відповідач працює, має постійний заробіток та має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня 2017 року позов [PERSON] задоволено, стягнено з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 квітня 2017 року і щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок. У апеляційній скарзі відповідач просить змінити рішення та стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме неврахування судом наявності у нього другої малолітньої дитини, дочки [PERSON], 15.07.2017 року, копію свідоцтва про народження якої та свідоцтва про шлюб він надавав суду першої інстанції та вони знаходяться в матеріалах справи. Його друга дитина також потребує його утримання та допомоги та, як наслідок, може бути менш забезпеченою матеріально ніж дитина від першого шлюбу. Не враховано законодавче визначення розміру часток заробітку (доходу) на утримання дітей, визначене ч.5 ст.183 СК України, а саме на двох дітей одна третина заробітку, відповідно розмір аліментів на одну дитину становить 1/6 частину заробітку. В засіданні апеляційного суду відповідач підтримував апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, позивачка проти доводів скарги заперечувала та просила рішення залишити без змін. Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду слід змінити в частині розміру стягнених аліментів з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України (з змінами і доповненнями, внесеними згідно із законами України від 22.09.2005 р. N 2901-IV, від 17.05.2017 р. N 2037-VIII) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі суд виходив із того, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO] та зобовязаний, як і позивачка, утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач працює, отримує постійних дохід, перебуває у зареєстрованому шлюбі та має ще одну дитину [PERSON], [INFO]. З урахуванням вказаних обставин, стану здоровя дитини, матеріального становища платника аліментів, який має достатній дохід, суд визначив аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача та зазначив, що стягнення саме такої частки не може негативно вплинути на матеріальне становище іншої дитини, яка перебуває на його утриманні. Висновок суду щодо визначення розміру аліментів не у повній мірі відповідає фактичним обставинам справи та вимогам матеріального права. З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджено копією повторного свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 391918, виданого 09 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що дитина проживає з матірю позивачкою у справі, відповідач проживає окремо, має іншу сімю, у тому числі дочку [PERSON], [INFO], що також підтверджено довідками з місця проживання сторін, копією свідоцтва про народження серії І-НО №747180, виданого 19 липня 2017 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області. У позовній заяві позивачка просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, зазначивши, що він не має інших утриманців, дитина часто хворіє, вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати несе вона. Відповідач визнав позов частково та погоджувався на стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини його заробітку, посилаючись на народження у нього 15 липня 2017 року другої дитини доньки [PERSON], яку він також зобовязаний утримувати. Суд не врахував наявність у відповідача другої дитини доньки [PERSON], [INFO], яку він також зобовязаний утримувати та неправильно визначив до стягнення аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Будь яких доказів на обґрунтування стягнення аліментів саме у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача позивачкою не надано. Не надавались позивачкою докази і на підтвердження її посилання у позовній заяві на те, що дитина часто хворіє, вимагає додаткових витрат на лікування та розвиток. Крім того, позивачкою і не ставились вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), як це передбачено ст. 185 СК України. Позивачка не позбавлена можливості подати такий позов за наявності передбачених законом умов. За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про визначення судом першої інстанції розміру аліментів без врахування вимог ст. 182 СК України, а саме без врахування наявності на утриманні відповідача другої дитини є обґрунтованими. Тому рішення слід змінити в частині визначення розміру аліментів та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У іншій частині рішення слід залишити без змін.

Outcome: approved