Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 25 березня 2015 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла їхня матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. До складу спадщини входить 2/3 часки двохкімнатної квартири №9 у житловому будинку № 41 по вул. Коцюбинського в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцями першої черги за законом залишилися позивачі. Однак коли вони звернулися з заявами до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, а тому з даним позовом вони вимушені звернутися до суду, який просять ухвалити рішення про визнання за ними права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, однак надіслали до суду заяви в яких просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова селищної ради надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за відсутності їх представника. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 25 березня 2015 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 лютого 1994 року квартира №9 у житловому будинку № 41 по вул. Коцюбинського в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 травня 2008 року Томашпільською державною нотаріальною конторою спадкоємцем майна [PERSON], померлого 17 серпня 2007 року є дружина [PERSON] (а.с. 12). Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 15.06.2008 року Комунальним підприємством «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» [PERSON] на праві спільної часткової власності на належить 1/3 частка квартири № 9 в житловому будинку № 41, розташованого по вул. Коцюбинського в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області (а.с. 13). Згідно довідок виданих виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради від 29 вересня 2015 року №631 та № 632, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з частки житлової квартири №9 у житловому будинку № 41 по вул. Коцюбинського в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Крім того в довідці зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями майна залишилися [PERSON] та [PERSON] Також вказано, що позивачі на протязі шести місяців після смерті матері фактично спадщину прийняли (а.с.18-19). Згідно довідки № 162 від 01.10.2015 року, виданої Комунальним підприємством «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» кварта № 9 складається з трьох житлових кімнат, кухні, вбиральні, ванної, коридору, 2-х шаф, 1/6 сараю літ «Б», літньої кухні літ «Б2», 1/3 погреба літ «В». Згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року право власності на 2/3 частини квартири зареєстровано за [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 0244319, виданого 22.02.1970 року Рудницькою сільською радою Піщанського району Вінницькій області та свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1188409, виданого Ларушнянською сільською радою Одеської області [PERSON] та [PERSON] дійсно є дочкою та сином [PERSON] (а.с.7, 10). Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 577/0116 від 15.10.2015 року спадкова справа після померлої 25 березня 2015 року [PERSON] заведена за № 331/2015 (а.с. 23-26). Згідно довідки, виданої Томашпільською державною нотаріальною конторою №551/0116 від 07 жовтня 2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовлено, у звязку звідсутністю правовстановлюючого документа на квартиру (а.с.20). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved