Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на спадкове майно - земельну частку (пай). В позові в обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на наступне. [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина до якої увійшло, зокрема, право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «ім. Мічуріна», розміром 9,96 умовних кадастрових гектар, Вона є єдиною спадкоємицею та фактично прийняла спадщину, однак через відсутність сертифікату на земельну частку (пай) вона не може оформити право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача, просить справу розглядати без його участі. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, надано суду заяви щодо відсутності заперечень до позову, просять справу розглядати без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вивчивши матеріали справи судом встановлено, що [PERSON], згідно зі Схемою поділу землі колективної власності на земельні частки (паї) та Проектом організації території земельних часток (паїв) КСП ім. Мічуріна Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, передана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 9,96 га, що знаходиться на земельному масиві VІІІ, номер земельної ділянки 109, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №02-20/193 від 03.09.2015 року. Згідно листа відділу Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області від 12.05.2011 року №13-13-03/822, [PERSON] був включений до списку громадян - членів КСП ім. Мічуріна, але сертифікат на земельну частку (пай) не отримував. [INFO] року [PERSON] помер, про що 20.11.1995 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області зроблено запис №10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.11.1995року. [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим районним відділом Комінтернівського району Одеської області 25.10.1973, актовий запис №100. Після реєстрації шлюбу 22.02.1992 року [PERSON] набула прізвище [PERSON], актовий запис №174, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015876939 від 07.10.2015 року. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги та фактично прийняла спадщину. Відповідно до ст.2 Закону України від 1.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1225, 1233, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved