Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з зазначеним позовом, просив суд стягнути з Казанківської міжгосподарської пересувної механізованої колони (Казанківської МПМК) на його (позивача) користь кошти в сумі 27443 гривні 32 копійок в рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати та вихідної допомоги. В обґрунтування позову зазначено, що згідно наказу за №61 від 03.10.1983 року він (позивач) був прийнятий на роботу до Казанківської МПМК на посаду водія 3-го класу. 06.03.2015 року позивача звільнено зі займаної посади на підставі наказу за №5 за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв'язку з ліквідацією підприємства). В день звільнення відповідач не виплатив йому (позивачу) нараховану заробітну плату та вихідну допомогу. Позивач до судового засідання не зявилась, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, начальник Казанківської МПМК [PERSON] повідомила суду, що проти позовних вимог позивача не заперечує, просила провести судове засідання за відсутності представника відповідача. Суд ухвалює рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів, та задовольнити позов. Судом встановлено, що згідно наказу за №61 від 03.10.1983 року позивач був прийнятий на роботу до Казанківської МПМК на посаду водія 3-го класу. Згідно наказу за №22 від 29.12.2008 року позивач був переведений на посаду сторожа. 06.03.2015 року позивача звільнено зі займаної посади на підставі наказу за №5 за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв'язку з ліквідацією підприємства), що підтверджується записом у трудовій книжці. Згідно довідки за №4 від 23.03.2016року, сума заборгованості по заробітній платі [PERSON] складає 27443,32 грн. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Тобто, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 27443,32 грн. підлягає задоволенню, оскільки розмір вихідної допомоги включено до вказаної суми. При цьому судом встановлено, що вказаний розмір заборгованості по заробітній платі визначений із вирахуванням податків та зборів. Статтею 116 КЗпП України, передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Позивач не заперечував, що затримка розрахунку при звільненні сталась через скрутний фінансово-господарський стан відповідача, що позбавляє підприємство можливості здійснювати будь-які розрахунки, в тому числі і по виплаті заборгованості по заробітній платі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що затримка розрахунку при звільненні сталась не з вини відповідача, тому\~середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні відповідно до\~ст. 117 КЗпП України, не підлягає стягненню з відповідача. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню із відповідача на користь держави у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved