overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час проживають окремо. Від подружнього життя сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між укладений між сторонами 02.03.2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №44. Позивач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.03.2002 року у Боярському міськвиконкомі Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER], актовий запис №44. Від подружнього життя сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 02 липня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 02 липня 2011 року зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного Маріупольського МУЮ у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 329 та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім'ї немає, сторони не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 04 грудня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. З грудня 2014 року шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 04 грудня 1999 року зареєстрували шлюб у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1031 та видано свідоцтво про одруження Серії [NUMBER]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом з грудня 2014 року, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім'ї немає, сторони не проживають разом майже півроку, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 11 червня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 11 червня 2011 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 365 та видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 26.11.2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області, [INFO] народилась [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім'ї немає, сторони не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 16 липня 1994 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки між сторонами припинилися більше, ніж 10 років тому, з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають окремо. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що з 2003 року з позивачем однією сім'єю не проживає. Мешкає в м. Києві. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 16 липня 1994 року зареєстрували шлюб у Міському відділ РАЦС Маріупольського МУЮ Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 771 та повторно видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 31.03.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецькій області, [INFO] народилася [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом більше 10 років, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім'ї немає, шлюбні стосунки між сторонами відсутні, сторони проживають окремо, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 26 листопада 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 20 грудня 2012 року народилася дочка [PERSON], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 26 листопада 2011 року зареєстрували шлюб у Міському відділ РАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 939 та видано свідоцтво про шлюб Серії 1-НО № 269170. Відповідно до свідоцтва про народження Серії 1-НО № 489333, виданого 28.12.2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області, 20 грудня 2012 року народилася [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, шлюбні стосунки між сторонами відсутні, сторони не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 18 серпня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з 31 травня 2014 року. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має свої погляди на шлюб та сімю, та життя. Між подружжям втрачене почуття взаємної любові та поваги та взаєморозуміння один одного, та постійно виникають сварки. Сторони проживають окремо, шлюбно-сімейних відносин не підтримують через неможливість підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин, що унеможливлюють подальші шлюбні взаємовідносини. Сімя розпалась остаточно. Примирення між сторонами та збереження шлюбу не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 10-14). Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 18 серпня 2010 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 1526 (а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що їх сімя фактично розпалась. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини припинені з травня 2014 року. Примирення між сторонами та збереження шлюбу не можливе. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 05 січня 1996 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних життєвих інтересів, подружжя перестали вести спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків вже більше двох років. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 13-14). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі 05 січня 1996 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї, актовий запис № 06 (а.с. 6). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з вересня 2012 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що шлюбні стосунки припинені, та ведення спільного господарства, у зв'язку з тим що відповідач не приділяє належної уваги вихованню дитини, матеріально не забезпечує сім'ю. Від шлюбу мають малолітню дітину - [PERSON], [INFO]. Примирення між подружжям неможливе. Діти будуть проживати з матір'ю. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 14-15). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 01 червня 2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 403 (а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини припиненні з грудня 2014 року. Сторони спільного господарства не ведуть. Спір щодо поділу майна відсутній. Від шлюбу мають малолітню дітину - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Діти будуть проживати з матір'ю. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений 24.02.2012 року шлюб із відповідачем існує формально. Від шлюбу дітей не має. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя та з втратою порозуміння. Вважає, що вказані обставини роблять неможливим примирення та подальше збереження сім'ї з відповідачем. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.02.2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 89. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень представника позивача та відповідача в судовому засіданні встановлено, що сторони з липня 2012 року сімейні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60грн.

Outcome: approved