Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (далі по тексту - відповідач, ПАТ «СК «Україна») про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26.05.2015 р. було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Винним у вчиненні ДТП було визнано водія [PERSON].Цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна» відповідно до договору страхування № АІ/5613738. 19 червня 2015 року експертною установою ТОВ «Експертна-асистуюча компанія «Довіра» було складено висновок про вартість матеріального збитку № 11784 від 19.06.2015 р., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, складає 91 183,51 грн. Станом на день подачі позову виплати страхового відшкодування Відповідачем здійснено не було. Та на підставі ст.ст. 33, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. та судовий збір 500,00 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував (а.с. 61). Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, повідомлений за місцем перебування. Суд вважає за можливим розглядати справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26.05.2015 р. було пошкоджено автомобіль [NUMBER] (а.с. 9-10). Винним у вчиненні ДТП було визнано водія [PERSON]. Цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна» відповідно до договору страхування № АІ/5613738 (а.с. 12). Відповідно до вимог пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Приписами статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки винний у вчиненні ДТП було визнано водія [PERSON], цивільна відповідальність якого було застраховано в ПАТ «Страхова компанія «Україна», тому шкода, завдана транспортному засобу, що належить Позивачу, підлягає відшкодуванню ПАТ «Страхова компанія «Україна». Пунктом 35.1 статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на отриманая відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду було подано до ПрАТ «СК «Україна» 30.06.2015 року (а.с. 11). 19 червня 2015 року експертною установою ТОВ «Експертна-асистуюча компанія «Довіра» було складено висновок про вартість матеріального збитку № 11784 від 19.06.2015 р., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, складає 91 183,51 грн. Станом на день подачі позову виплати страхового відшкодування Відповідачем здійснено не було. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем тому суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в розмірі 500,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved