Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася у суд в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат, пені та процентів за користування коштами по заборгованості по аліментам. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням суду від 27 квітня 1995 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], 1994 року народження, у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх його видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду 27 квітня 1995 року Баришівським районним судом Київської області видано виконавчий лист. Позивач зазначає, що відповідач протягом 9 років, з моменту перебування виконавчого документу на виконанні у відділі ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві і до повноліття дитини, ухилявся від сплати аліментів, сплачував їх несвоєчасно та не в повному обсязі, а за період з 01 липня 2010 року по 01 січня 2012 року [PERSON] взагалі не сплачував аліменти. Заборгованість відповідача по аліментам на момент досягнення дитиною повноліття становить 43703,27 грн. Посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь суму інфляційних втрат у розмірі 31680,13 грн. та три проценти річних у сумі 3650,44 грн. за користування коштами по заборгованості по аліментам, витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн. та вирішити питання про сплату судового збору. 05 лютого 2015 року від позивача надійшла заява, в якій остання уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 10284,19 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 31680,13 грн. та три проценти річних у сумі 3650,44 грн. за користування коштами по заборгованості по аліментам, витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн. та вирішити питання про сплату судового збору. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 27 квітня 1995 року Баришівським районним судом Київської області видано виконавчий лист №АЕ-43 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 25% мінімальної заробітної плати, починаючи з 18 квітня 1995 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.27) У відповідності до довідки-розрахунку по аліментах, виданої державним виконавцем відділу ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Пальченком А.В. заборгованість [PERSON] по аліментам на момент досягнення [PERSON] повноліття становить 43703,27 грн. (а.с.8) У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 190 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] у позивача від шлюбу з [PERSON] народився син [PERSON]. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 27 квітня 1995 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] ухилявся від сплати аліментів, сплачував їх несвоєчасно та не в повному обсязі. Заборгованість відповідача по аліментам на момент досягнення дитиною повноліття становить 43703,27 грн. Пеня за прострочення сплати аліментів, яку позивач просила стягнути на свою користь, становить 10284,19 грн. станом на 01 грудня 2015 року. Такі вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вказаної норми ЦК України позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь суму інфляційних втрат у розмірі 31680,13 грн. та три проценти річних у сумі 3650,44 грн. за користування коштами по заборгованості по аліментам. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 липня 2014 року «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» передбачена ст. 625 ЦК України відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством, зокрема, сімейних правовідносин. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 10284,19 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких також належать витрати на правову допомогу. За правилами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, до складу судових витрат віднесено судовий збір у розмірі 487,20 грн., а також понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 200 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 200 грн. та судовий збір в дохід держави у розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial