Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У квітні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, у якій просили суд вселити їх в квартиру [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] не чинити їм перешкод у праві користування квартирою і передати ключі від квартири. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2013 року визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 4 квітня 2014 року позивачам видано спадщину на 1/2 частину вказаної квартири. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 4 квітня 2014 року за [PERSON] зареєстровано право власності на ? частку вищевказаної квартири. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 4 квітня 2014 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/4 частку спірної квартири. Квартиру [PERSON], успадкувала після смерті свого сина [PERSON], померлого [INFO]. [PERSON], успадкувала частину квартири після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO]. Після отримання спадщини 4 квітня 2014 року [PERSON] та її тітка [PERSON] пішли до відповідачки за адресою: [ADDRESS] для того, щоб домовитися про спосіб користування квартирою, але [PERSON] не тільки не впустила їх до квартири, але спричинила тілесні ушкодження [PERSON] Згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 1131 від 7 квітня 2014 року [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження легкої ступені тяжкості. До того ж, [PERSON] заявила їм, що ніхто з них до квартири не зайде. Відповідачка не реагувала на їхні прохання вирішити питання мирним шляхом, у зв'язку з чим вони були вимушені викликати міліцію. [PERSON] мешкає у м. Марганець, а діти мешкають у м. Дніпропетровськ. Вона вже немолода жінка, часто хворіє, тому хоче жити біля своїх дітей та онуків, та вселитися в квартиру покійного сина. Тому, з огляду на вищевикладене, позивачі були вимушені звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі посилаючись на підстави, які зазначені в позові. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні також підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі посилаючись на підстави, які зазначені в позові. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Також, додала, що [PERSON] проживає в м. Марганець Дніпропетровської області. Після смерті сина вона, як матір, успадкувала 1/4 частку його квартиру. Вона вже не молода людина, до того ж часто хворіє. Тому, хоче вселитися у вищезазначену квартиру та проживати там разом зі своїми близькими. Проте, [PERSON] не надає доступу до їхнього майна, тому між ними існує конфлікт. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Також, пояснила, що [PERSON] успадкувала 1/4 частину квартири свого батька, який помер [INFO]. 4 квітня 2014 року вона разом з [PERSON], як представником за довіреністю від [PERSON], пішли до відповідачки, для того щоб потрапити у квартиру та домовитися з останньою про спосіб користування майном, але [PERSON] їх не впустила, при цьому нанесла [PERSON] легкі тілесні ушкодження. Між ними та [PERSON] існує конфлікт. [PERSON] хоче вселитися в квартиру свого батька та жити разом з бабусею, щоб допомагати їй у побуті. Представник відповідачки у судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що [PERSON] заперечує проти вселення позивачок у спірну квартиру, оскільки відповідачка є власницею пропорційно більшої частини квартири аніж позивачки, а також тому, що вищезазначена квартира однокімнатна і її площа становить 24,2 кв.м., тобто у власності [PERSON] - 21,1 кв.м., а у власності позивачок - по 6,05 кв.м. на кожну, що є значно меншим за мінімальну житлову площу на одну особу, встановлену законом. До того ж, вона пояснила, що дійсно 04 квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] прийшли до спірної квартири та вимагали від відповідачки, щоб вона негайно впустила їх до вказаної квартири оскільки вони є її співвласниками. Проте, [PERSON] не пустила їх до спірної квартири, з підстав неможливості спільного проживання з позивачками, через що між ними виник конфлікт. У результаті даної ситуації між сторонами склалися неприязні стосунки, що прямо унеможливлюють спільне користування та володіння спірною квартирою. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2013 року було встановлено факт проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], померлого [INFO], з січня 2004 року по [INFO]. Також, за [PERSON] було визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] (а.с.11-17). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] належить ? квартири [ADDRESS] (а.с. 23). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] належить ? квартири [ADDRESS] (а.с. 25). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні представником відповідачки визнано факт наявності конфлікту між сторонами з приводу користування спірною квартирою. Позивачі [PERSON] та [PERSON] до теперішнього часу не мають можливості користуватися належним їм вищезазначеним нерухомим майном, оскільки відповідачка, яка фактично проживає у квартирі [ADDRESS], позбавляє позивачів можливості в цьому, не надаючи їм доступ до спірної квартири. Крім того, факт перешкоджання позивачам у користуванні належною їм часткою квартири підтверджується наявними в матеріалах справи висновками Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України від 04.04.2014 року та від 03.11.2014 року, згідно яких [PERSON] надавала пояснення, що дійсно не пустила позивачів до квартири. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що перешкоди створені відповідачкою [PERSON] позбавляють позивачів [PERSON] та [PERSON] користуватися та розпоряджатися належним їм на праві власності нерухомим майном. Тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідно усунути перешкоди [PERSON] та [PERSON] у користуванні належною їм частиною нерухомого майна, а саме 1/2 частиною на двох позивачів квартири [ADDRESS], шляхом вселення позивачів у вищезазначену квартиру. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимогам ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Що стосується позовних вимог позивачів щодо передачі ключів від квартири позивачам, то дані вимоги не підлягає задоволенню, оскільки в системі цивільного законодавства не існує такого способу захисту прав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи позивачами було сплачено судовий збір за подачу позову у розмірі по 243 грн. 60 коп. кожним позивачем. Тому з відповідачки на користь кожної позивачки необхідно стягнути по 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial