Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 04 серпня 2011 року в м. Дніпропетровську відповідач, керуючи автомобілем Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER], порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем ВАЗ-21093, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]., що належить [PERSON] Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2011 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення. Висновком автотоварознавчого дослідження №81/2011 від 01 вересня 2011 року визначено, що розмір завданих збитків внаслідок ДТП складає 21001,14 грн. У відповідності до вимог Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивачем виплачено [PERSON] страхове відшкодування. Таким чином, до позивача, відповідно до діючого законодавства, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи відповідача, у розмірі фактичних затрат, пов'язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач, згідно уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 19648,26 грн., витрати на послуги аварійного комісара в сумі 1110,00 грн., а також судові витрати по справі. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не зявився, подавши поштою заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позові підстав, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про розгляд справи у його відсутності не клопотала, що не перешкоджає розглядові справи за відсутності цієї особи відповідно до ст.36 ЦПК України. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 04 серпня 2011 року о 20 год. 35 хв. на пр. Кірова зі сторони вул. Вакуленчука в напрямку пр. [PERSON] в районі будинку №103 в м. Дніпропетровську, [PERSON], керуючи транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER], в порушення п.п.1.3, 1.4, 1.5, 2.3 б Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-21093, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався попереду у попутному напрямку руху та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Шкода Фабія, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с.8) Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2011 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за вказане правопорушення, яка набрала законної сили 19 вересня 2011 року (а.с.8). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль Volkswagen, д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], та яким на підставі довіреності на розпорядження транспортним засобом від 27 липня 2011 року володів та керував [PERSON] (а.с.32) і внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної події зазнав механічних пошкоджень, застраховано в ПрАТ Українська страхова компанія Княжа Вієнна іншуранс груп, на підставі [PERSON] обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АА/4373741 укладеного з [PERSON] 13 липня 2011 року та дійсного до 12 липня 2012 року (а.с.7). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. Відповідно до п. а ч. 41.1 ст.41 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 81/2011 від 01 вересня 2011 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER], склала 21001,14 грн. та залишкова вартість автомобіля після ДТП склала за висновком №81а від 29 вересня 2011 року 1352,88 грн. Відповідно до ст.7 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні проведення оцінки майна є обовязковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок, проведений у відповідності до чинного законодавства. Разом з тим, наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України №1772 від 24 жовтня 2011 року Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] визначено до сплати 19648,26 грн. (а.с.35). Рішення про відшкодування саме такого розміру заподіяної шкоди було прийнято на підставі розрахунку М(Т)СБУ, що підтверджується довідкою-розрахунком про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих від 14 жовтня 2011 року (а.с.36) Згідно платіжного доручення № 4559 від 25 жовтня 2011 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] на загальну суму 19648,26 грн. (а.с. 37). Письмова пропозиція позивача від 09 листопада 2011 року щодо вирішення справи в добровільному порядку відповідачем залишена без реагування (а.с.34). Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст.ст. 1187, 1188 ЦК України та розясненнями наданими в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року (з послідуючими змінами) Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 19648,26 грн., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст.1187, 1188 ЦК України, мала до відповідача, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. До витрат, які підлягають відшкодуванню належать і витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1110,00 грн., розмір яких підтверджено відповідними актами виконаних робіт від 29 вересня 2011 року, 19 серпня 2011 року, рахунками від 29 вересня 2011 року, 19 серпня 2011 року, платіжними дорученнями №4374 від 07 жовтня 2011 року та №4338 від 06 жовтня 2011 року (а.с.38-43). З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved