Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, буд. 81, адреса для листування: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, буд. 15-А, код ЄДРПОУ 34540113) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 28.08.2017 року між ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» та [PERSON] укладено кредитний договір №15/05-КР-25/2017, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 550 000,00 грн. на строк до 27 серпня 2020 року зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 24%. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 21.09.2018 року становить 664 327 грн. 68 коп. і складається з 522 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 68 989 грн. 82 коп. - прострочена заборгованість за відсотками, 60 523 грн. 40 коп. - пеня за простроченим кредитом, 12 814 грн. 47 коп. - пеня за простроченими відсотками. У зв`язку з наявністю простроченої заборгованості позивач звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою від 19.03.2018 року №253/01 про наявність та повернення вказаного боргу. Однак, боржник не виконала дану вимогу, що стало причиною для звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала чергову заяву про відкладення судового засідання, посилаючись на погіршення стану здоров`я та надала довідки невідомого походження. Суд розцінює систематичні заяви відповідача про відкладення розгляду справи, як намір зволікання розгляду справи та зловживання процесуальним правом. За таких обставин, з огляду на подані заяви та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися в судове засідання та, згідно ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 28.08.2017 року між ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» та [PERSON] укладено кредитний договір №15/05-КР-25/2017, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 550 000,00 грн. на строк до 27 серпня 2020 року зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 24%. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору фіксована процентна ставка за користування кредитом складає 24,0% річних. При цьому, згідно п. 1.5. кредитного договору реальна річна процентна ставка за цим Договором (що формується із загальних витрат за Кредитом, виражена у процентах річних від загального розміру виданого Кредиту) складає - 26,84% (двадцять шість цілих вісімдесят чотири сотих процентів) річних. Згідно п. 1.2. кредитного договору термін повернення Позичальником Кредиту - «27» серпня 2020 року або термін, встановлений у відповідності з п. п. 4.3., 4.4., 4.5. цього Договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. У відповідності до розрахунку позивача борг відповідача перед банком станом на 21.09.2018 року становить 664 327 грн. 68 коп. і складається з 522 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 68 989 грн. 82 коп. - прострочена заборгованість за відсотками, 60 523 грн. 40 коп. - пеня за простроченим кредитом, 12 814 грн. 47 коп. - пеня за простроченими відсотками. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» зверталося до відповідача [PERSON] з повідомленням-вимогою про дострокове повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом від 19.03.2018 року №253/01, в якій повідомило про наявну заборгованість та про необхідність її повернути. Однак, вказана вимога позивача була залишена відповідачем поза увагою. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved