Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив солідарно стягнути з відповідачів [PERSON], Приватного підприємства «Юридична фірма «Вікторія Кейф» заборгованість у розмірі 42747, 82 доларів США, а саме: 18985, 69 доларів США, суму заборгованості за відсотками - 23762, 13 доларів США; судові витрати по справі просив покласти солідарно на відповідачів. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 18 січня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 006М/07, відповідно до умов якого, відповідачу були надані грошові кошти у розмірі 25248 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань позичальником, яким є [PERSON], що випливають з основного договору, 18.01.2007 року позивач та - Приватне підприємство «Юридична фірма «Вікторія Кейф» уклали договір поруки № 006М/07/1п. Відповідно до рішення Загальних зборів Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство та зміну найменування банку на Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК». Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. В порушення умов договору про надання кредиту, відповідач не виконує свої зобов'язання за договором, внаслідок чого, утворилася заборгованість відповідача перед позивачем, яка станом на 21.07.2017 року складає 42747, 82 доларів США, з яких: 18985, 69 доларів США - сума заборгованості за кредитом; 23762, 13 доларів США - сума заборгованості за відсотками, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, які в ній зазначені, та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], не з'явився в судове засідання без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзив; представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у зв'язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник відповідача - Приватного підприємства «Юридична фірма «Вікторія Кейф» в судове засідання не з'явився без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзив; представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у зв'язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Встановлено, що 18 січня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 006М/07, відповідно до якого кредитор зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 25248 доларів США, зі сплатою 13 процентів річних, з порядком погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів в терміни згідно графіку погашення, та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 17.01.2017 року (арк.с.71 -79). Відповідно до додаткової угоди №1 до договору кредиту № 006М/07 від 18.01.2007 року, п.п. 1.1. кредитного договору викладено в наступній редакції: «Кредитор зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 25248 доларів США, зі сплатою 14,5 процентів річних, з порядком погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів в терміни згідно графіку погашення, та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 17.01.2017 року) (арк.с.80). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та Приватним підприємством «Юридична фірма «Вікторія Кейф» було укладено договір поруки №006М/07/1п від 18 січня 2007 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту № 006М/07 від 18.01.2007 року (арк.с.83-87). Відповідно до додаткової угоди №1 до договору поруки №006М/07/1п від 18 січня 2007 року, п.п.2.1.2 договору поруки викладено в наступній редакції: «2.1.2 сплата процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 процентів річних або в іншому розмірі, в залежності від виконання умов Основного зобов'язання та комісій, визначених основним зобов'язанням. Інші умови залишаються незмінними (арк.с.88). Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 365338 14.06.2010 року відбулась заміна найменування юридичної особи на Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» (арк.с.96). Відповідачем [PERSON] було допущено невиконання умов кредитного договору. Згідно розрахунку, наданого ПАТ «УКРСОЦБАНК» сума заборгованості [PERSON] за кредитом та за відсотками складає 42747, 82 доларів США, з яких: 18985, 69 доларів США - сума заборгованості за кредитом; 23762, 13 доларів США - сума заборгованості за відсотками (арк.с.92-94). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обв'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З матеріалів справи не вбачається, що існуюче зобов'язання між сторонами було виконано, або припинено іншим шляхом, передбаченим ст. ст. 600-609 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що договори є правомірними, оскільки їх недійсність законом прямо не встановлена та судом вони недійсними не визнані, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірними і повинні виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самих договорів. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1054 ЦК України. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до вимог ст. 192 ЦК гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 524 ЦК грошовим визнається зобов'язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо не встановлено інший порядок її визначення; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК). Правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов'язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті були визначені статтею 53 Закону «Про виконавче провадження». Аналіз зазначених норм матеріального права діє підстави для висновку, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов'язання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов'язанням в іноземній валюті. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 12 липня 2017 року (справа № 6-708цс18), 1 листопада 2017 року (справа № 6-1063цс17). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року (справа №761/12665/14-ц) виклала правову позицію щодо застосування норм права (пункти 55.56), за якою у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Водночас, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про необхідність відступити від правової позиції Верховного Суду України щодо застосування пункту 8 частини першої статті 49 Закону у подібних правовідносинах, викладеного в постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1445цс17 (пункт 53). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст.610 ЦК України. Враховуючи зміст позовних вимог, умови кредитного договору та договорів поруки, відповідно до вимог ст. ст. 526, 527,553, 554, 1054 ЦК України щодо правових наслідків порушення зобов'язань забезпечених порукою приходить до висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором суми 42747, 82 доларів США, врахувавши розрахунок заборгованості, який відповідачами ніяким чином не спростовано. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно сума судового збору у розмірі 17029 грн. 82 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved