Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У квітні 2017 року Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради (далі Управління) звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON] разом із малолітньої дитиною [PERSON], [INFO], з 06.08.2015 року перебувають на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщені особи. 09.11.2015 року відповідач подала до управління заяву про призначення їй та її синові щомісячної адресної допомоги. Рішенням Управління від 16.11.2015 року [PERSON] на сім'ю призначено щомісячну адресну допомогу з 09.11.2015 року по 08.05.2016 року у розмірі 1326,00 грн. (442,00 грн. на працездатну особу та 884,00 грн. на дитину). 04.03.2016 року відповідач подала заяву про призначення їй та синові щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний період. Рішенням Управління від 14.03.2016 року [PERSON] на сім'ю призначено щомісячну адресну допомогу з 04.03.2016 року по 05.08.2016 року у розмірі 1326,00 грн. (442,00 грн. на працездатну особу та 884,00 грн. на дитину). 08.08.2016 року [PERSON] подала заяву про призначення їй та синові щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний період. Рішенням Управління від 01.09.2016 року [PERSON] на сім'ю призначено щомісячну адресну допомогу з 08.08.2016 року по 07.02.2017 року у розмірі 1326,00 грн. (442,00 грн. на працездатну особу та 884,00 грн. на дитину). Так, за період з 09.11.2015 року по 31.05.2016 року відповідачу було виплачено державну адресну допомогу у розмірі 7702,70 грн. Під час неодноразової подачі заяв про призначення щомісячної адресної допомоги [PERSON] надавала відомості про відсутність у неї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб. Також її було попереджено про обовязок своєчасно повідомити про всі обставини, що впливають на виплату допомоги (працевлаштування, зміна складу сім'ї тощо). Однак, згідно інформації Міністерства фінансів України щодо проведення верифікації виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, [PERSON] на момент звернення за грошовою допомогою, мала на депозитному рахунку в ПУМБ кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Рішенням Управління від 28.09.2016 року відповідачу відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання з вищевикладених підстав. У звязку із цим, за період з 09.11.2015 року по 31.05.2016 року виникла переплата бюджетних коштів у розмірі 7702,70 грн. після виявлення факту переплати [PERSON] була попереджена про необхідність відшкодувати переплату, однак, цю суму не відшкодувала. Просили стягнути з відповідача на користь Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради надмірну виплачену щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 7702,70 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача не заперечував. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибула з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO], де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що закріплено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085. Згідно довідки № [NUMBER] від 06.08.2015 року [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради з 06.08.2015 року як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, та проживає за адресою: [INFO]. 09 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що вона проживає за адресою: [INFO], разом із неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO]. Також відповідач у цій заяві зазначив, що житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, у володінні будь-кого із членів сімї немає; у володінні всіх членів сімї транспортних засобів немає; на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб у будь-кого із членів сімї відсутні. Підписавши заяву для призначення щомісячної адресної допомоги, [PERSON] була проінформована про те, що інформація подана у заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів. Рішенням Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 16.11.2015 року, за заявою від 09.11.2015 року [PERSON] та її синові була призначена допомога на проживання з 09.11.2015 року по 08.05.2016 року у розмірі 1326,00 грн. (442,00 грн. на працездатну особу та 884,00 грн. на дитину). 04 березня 2016 року [PERSON] знову звернулася до Управління із заявою про продовження їй виплати щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 14.03.2016 року відповідачу було продовжено виплату допомоги, а саме з 04.03.2016 року по 05.08.2016 року у розмірі 1326,00 грн. (442,00 грн. на працездатну особу та 884,00 грн. на дитину). Після цього 08 серпня 2016 року [PERSON] подала заяву про призначення їй та синові щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний період. На підставі рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 01.09.2016 року відповідачу було продовжено виплату допомоги, а саме з 08.08.2016 року по 07.02.2017 року у розмірі 1326,00 грн. (442,00 грн. на працездатну особу та 884,00 грн. на дитину). Вирішуючи питання про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, суд виходить з наступного. Так, відповідно до п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 505, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Згідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 1 жовтня 2014 року грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 № 136 «Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування» та листа Міністерства соціальної політики України від 13 вересня 2016 № 13408/0/14-16/5 Міністерством фінансів України здійснено верифікацію виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам. Відповідно до інформації Міністерства фінансів України щодо проведення верифікації виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, [PERSON] на момент звернення за грошовою допомогою мала на депозитному рахунку в ПУМБ кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Згідно п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 505, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. У відповідності до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до рішення Управління № 197 від 18.10.2016 року, на особовому рахунку № 616830 [PERSON] утворилась переплата допомоги переміщеним особам на проживання у розмірі 7702,70 грн. за період з 09 листопада 2015 року по 31 травня 2016 року у звязку із тим, що на її депозитному рахунку знаходяться кошти у розмірі, більше ніж 10 прожиткових мінімумів. Переплата допомоги за період з 09 листопада 2015 року по 31 травня 2016 у розмірі 7702,70 грн., яка підлягає відшкодуванню на реєстраційний рахунок управління. На адресу відповідача був направлений лист за вх.№ 02/5190-1 від 18.10.2016 року, яким було повідомлено [PERSON] про виявлення недостовірних відомостей, а саме наявність у неї депозиту, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, та необхідність повернення надмірно виплаченої допомоги у розмірі 7702,70 грн., яку у вказаний період вона не мала права отримувати. Однак, на момент звернення позивача до суду зазначені кошти відповідачем добровільно повернуті не були. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Таким чином, оскільки [PERSON], будучи особою, яка не мала права на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, незаконно отримала цю допомогу у сумі 7702,70 грн., надавши Управлінню соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради неправдиві відомості, та в добровільному порядку не повернула зайво виплачені кошти, суд вважає, що вимоги позивача про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підстав викладеного,

Outcome: approved