Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

у квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області за актовим записом № 235 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. В обґрунтування позову зазначає, що від шлюбу дітей немає. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Причиною цьому є поведінка відповідача, який не рахувався з інтересами позивача, не вважав за потрібне обговорювати усі сімейні питання. Відповідач не брав участі у веденні домашнього господарства, постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникали сварки, що тяжким чином впливає на психічний стан позивачки та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. Шлюбні відносини фактично припинені з березня 2016 року. Примирення та збереження шлюбу між позивачем та відповідачем неможливо. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов підтримує, просить його задовольнити та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області за актовим записом № 235 (а.с. 5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з березня 2016 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved