Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

у жовтні 2015року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та [PERSON] 24 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1053 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] . Зазначила, що з відповідачем проживала однією сім'єю до 03.10.2015 року, після чого проживання однією сім'єю з відповідачем було фактично припинено. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки він проявляв агресивну та нестриману поведінку по відношенню до сім'ї, в розмові вживав ненормативну лексику, чим травмував психічно і лякав дитину. Спільне господарство позивачкою та відповідачем не ведеться. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення, а саме:негативний вплив на її психічний стан та дитини. Спору про поділ майна, що є спільною власністю позивачки та відповідача немає, дитина проживає з позивачкою. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, також зазначила що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, також зазначив що позов визнає, та не заперечує проти його задоволення. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1053 (а.с. 5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з 03.10.2015 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved