overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка навчається в ДНЗ «Бериславський професійний аграрний ліцей» ІІ-го рівня акредитації, на денній формі навчання, термін закінчення навчання 04.05.2018 року. Відповідач добровільно брати участь в утриманні дитини відмовляється, проте взмозі надавати таку допомогу. У звязку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до виповнення дитині 23 років. В судове засідання позивач не зявилася, заявою від 19.10.2016 року просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON], сторони по справі, перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ №297557 від 13.11.1998 року (а.с.5). Відповідно до довідки №3544 від 19.05.2016 року, виданої державним навчальним закладом «Бериславський професійний аграрний ліцей», [PERSON] навчається в ДНЗ «Бериславський професійний аграрний ліцей» ІІ-го рівня акредитації, на денній формі навчання з 14.09.2015 року по 04.05.2018 року. Знаходиться на неповному державному забезпечені (а.с.4). Згідно із довідкою №1111, виданою Милівською сільською радою від 30.09.2016 року, дитина проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні(а.с.3). Відповідач [PERSON] позивачці матеріальну допомогу не надає, чим ставить її та дитину у скрутне становище. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що повнолітня донька [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON], продовжує навчання, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, а саме з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення навчання. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно брати участь в утриманні дитини відмовляється. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], сторони по справі, перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 29.09.2016 року шлюб розірвано (а.с.5). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.07.2004 року (а.с.4). Згідно довідки виконавчого комітету Милівської сільської ради №1108 від 30.09.2016 року (а.с.3), дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] позивачці матеріальну допомогу не надає, чим ставить її та дитину у скрутне становище. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 01 серпня 2009 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів, постійні сварки. На даний час шлюбні відносини фактично припиненні, оскільки вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім»ї неможливе. Тому, вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно на належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Від примирення сторони відмовилися. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2009 року у виконкомі Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 77 від 01 серпня 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія I-ОК № 082714. (а.с 5). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про її народження, Серії I-ОК № 207981, від 20 березня 2012 року. (а.с 4). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Разом з тим, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В позовній заяві, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь частину сплаченого, при подачі позову, судового збору. Тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача частину сплаченого нею судового збору, в розмірі 275,60 грн.. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 26.09.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON]»яну Романівну, [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично припинені, тривали час проживають окремо. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Тому, вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просить розглянути справу без її часті, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.09.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київській області, актовий запис № 291, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія I-OK № 083692. (а.с 8). Від вказаного шлюбу мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON]»яну Романівну, [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], підтверджується Свідоцтвами про їх народження Серії I-ОК № 154319 від 20.04.2010 року та Серії I-ОК № 208139 від 25.04.2010 року (а.с 9,10). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі прізвище «Тарасюк». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 27 листопада 1999 року вона уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносити та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Відповідач постійно влаштовує скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає її честь та гідність. Позивач зазначає, що на даний момент їх шлюб існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спору щодо розподілу майна та місця проживання дітей не мають. Тому, вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно на належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Від примирення сторони відмовилися. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 листопада 1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 372 від 27 листопада 1999 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб виданим повторно Серія [NUMBER]. (а.с 5). Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження, Серії [NUMBER], від 08 листопада 2000 року та Серія [NUMBER], від 26 листопада 2008 року. (а.с 6,9). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Разом з тим, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А від так, з відповідача на користь позивача слід стягнути 551,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову, відповідно до квитанції від 18.10.2016 року. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку допомогу не надає, тому позивач бажає стягувати аліменти у встановленому законом порядку. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, а саме стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 30 відсотків з усіх видів заробітку на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. В порядку ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 1265. Від цього шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. В порядку ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, при визначенні розміру аліментів, крім іншого, суд враховує стан здоров'я дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено та не заперечується відповідачем, що останній має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Оцінивши зібрані по справі матеріали та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України в розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 01.12.2007 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені з червня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просив суд його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.12.2007 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з червня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 04.02.2011 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені з листопада 2011 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.02.2011 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з листопада 2011 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу позивачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 08.08.2008 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені з 2013 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2013 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що позивачка має бажання відновити свої дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved