Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася в суд позовом, в якому зазначає, що 27 жовтня 1990 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є дві дочки. Шлюб між ними не розірвано, але з 2010 року за сімейними обставинами вона разом з дітьми проживає окремо від відповідача. Останній у вихованні та навчанні дітей участі не приймає. 13 жовтня 2014 року дочці [PERSON] виповнилося 18 років, однак дочка продовжує навчання в медичному училищі в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області на денній формі навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, коштів на придбання літератури, компютерної техніки, проїзду додому, придбання канцелярського приладдя, взуття, одягу, засобів гігієни. Відповідач добровільно утримувати дочку, яка навчається, не бажає, хоча інших дітей у нього немає. На даний час вона ніде не працює, зареєстрована у Камінь-Каширському районному центрі зайнятості як безробітна. Оскільки відповідач [PERSON] є пенсіонером, просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку на термін навчання. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав і просила їх задовольнити. Окрім того пояснила, що дочка, хоча й отримує стипендію, проте у звязку з перенесеною черепно-мозковою травмою, струсом головного мозку хворіє, і витрачає кошти ще й на придбання медикаментів. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти на дочку, яка навчається, оскільки є інвалідом ІІ групи, отримує мінімальну пенсію, якої навіть не вистачає на придбання ліків. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Статтями 182, 200 цього Кодексу передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], яка народилася 13 жовтня 1996 року, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ №088346, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Камінь-Каширського районного управління юстиції (а.с. 5). Повнолітня [PERSON] є студенткою Камянського медичного коледжу (І рівень акредитації), курсу ІV, групи СС15, спеціальність «сестринська справа», форма навчання денне відділення (бюджет), зарахована 01.09.2014 року (наказ № 154-о від 11 серпня 2014 року), навчання закінчує 28.06.2017 року, що підтверджується довідкою № 719 від 15.11.2016 року Комунального вищого навчального закладу «Камянський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» (а.с. 19). Згідно з повідомленням Комунального вищого навчального закладу «Камянський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» № 523 від 23.11.2016 року, [PERSON], студентка ІV курсу, група СС-15-14 отримує стипендію, розмір якої за жовтень 2016 року склав 869,35 грн. (в тому числі 247,35 грн. індексація стипендії) (а.с. 32). Судом також встановлено, що дочка сторін [PERSON] перебуває на утриманні матері, чого відповідач у судовому засіданні не заперечив. Як вбачається з довідки Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі № 13389 від 08 листопада 2016 року відповідач [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ в Камінь-Каширському районі і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, розмір пенсії за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року включно складає 6785,28 грн., помісячно 1130 грн. 88 коп. (а.с. 16). З медичної документації, зокрема з довідки Камінь-Каширської центральної районної лікарні № 409 від 24 листопада 2016 року, копій виписних епікризів вбачається, що [PERSON] хворіє тяжкими формами захворювань, потребує періодичного амбулаторного, стаціонарного лікування, оперативного лікування в плановому порядку (а.с. 24, 25, 48-55). Згідно з медичною довідкою Камінь-Каширської центральної районної лікарні від 21.01.2016 року [PERSON] перенесла ЧМТ, струс головного мозку, перебувала на лікуванні з 15.01.2016 року по 21.01.2016 року. З урахуванням вищенаведених обставин в їх сукупності, суд доходить висновку, що повнолітня дочка сторін [PERSON], яка навчається, потребує матеріальної допомоги, незважаючи на те, що отримує стипендію, а відповідач, який отримує регулярний дохід, хворіє, є інвалідом 2 групи, однак інших утриманців немає, може надавати таку допомогу, проте у незначному розмірі, у звязку з чим з останнього, беручи до уваги, що обовязок по утриманню дітей покладено на обох батьків, належить стягувати аліменти на утримання дочки, яка навчається в розмірі 1/10 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2016 року до закінчення дочкою [PERSON] навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивачка не надала суду доказів на підтвердження доводів про те, що відповідач має ще й інші доходи і може сплачувати аліменти на утримання дочки, яка навчається, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), і у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для особи відповідно віку. Оскільки аліменти підлягають стягненню на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, то відсутні правові підстави для обмеження розміру таких аліментів 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, як про це просить позивачка. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Беручи до уваги, що позивачка та відповідач від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільненні на підставі п.п. 3, 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то судові витрати належить компенсувати за рахунок держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Outcome: partial