Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2), у якому просив суд усунути перешкодив користуванні рухомим майном- автомобілем «Hyundai Santa Fe» державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова рами [NUMBER] ) шляхом скасування заборони відчужувати рухоме майно, накладений реєстратором Казновецькою О.С., філія м. Києва та Київської області, ДП «НАІС», за №16024871 від 27.10.2016 р. в державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 09.10.2013 р. є власником автомобіля «Hyundai Santa Fe» державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова рами [NUMBER] ). До придбання вказаного автомобіля відповідач 2 надав довідку про погашення кредиту, автомобіль було знято з обліку, вписано довідку-рахунок та зареєстровано автомобіль в СЦ ДАІ 7102 (м. Умань). 07.07.2020 р. позивач дізнався, що 27.10.2016 р. за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» було накладено обтяження рухомого майна- автомобіля «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак [NUMBER] , боржник [PERSON] , сума заборгованості - 25000,00 дол. США. На момент набуття права власності на зазначений автомобіль за позивачем будь-яких обтяжень на автомобіль не було зареєстровано. Позивач вважає себе добросовісним набувачем, а наявність обтяження у виді застави рухомого майна позбавляє його можливості розпоряджатись власністю - автомобілем «Hyundai Santa Fe» державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова рами [NUMBER] ), що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом. У відзиві на позов представник відповідача 1 заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що застава зберігає силу для нового власника майна, позивач не являється добросовісним набувачем. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.03.2014 р. у справі №686/3391/14-ц стягнуто з [PERSON] заборгованість на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 18221,92 дол. США, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11.03.2019 р. замінено стягувача у справі з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Вердикт Капітал». До цього часу рішення суду не виконане боржником. (а.с. 41-44) В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просила його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2020 року відкрито провадження у даній справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, на основі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Верховний Суд в постанові від 27.08.2020 р. у справі № 419/2304/18 зазначив, що суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, а, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Необхідність цього принципу підтверджена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, (провадження № 14-473цс18), в якій зазначено, що «згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм». З аналізу наведених норм процесуального права убачається, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 09.10.2013 р. позивач отримав ссвідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Hyundai Santa Fe» державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова рами [NUMBER] ). (а.с. 9) Згідно відповіді ТСЦ МВС №7142 від 16.07.2020 р. автомобіль «Hyundai Santa Fe» кузова рами [NUMBER] , 24.09.2013 р. був знятий з обліку для реалізації попереднім власником в СЦ ДАІ 6801, в особливих відмітках облікової картки внесено запис «Кредит ЗАТ ОТП Банк погашено». 05.10.2013 р. в ТОВ «Авторада» була виписана довідка-рахунок ААВ562877, 09.10.2013 р. на підставі вказаної довідки було зареєстровано автомобіль, виадно номерні знаки [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] . З 09.10.2013 р. автомобіль зареєстрований за [PERSON] , з обліку не знімався, не перереєстровувався, станом на 16.07.2020 р. дані про арешт та обтяження відсутні. (а.с. 10) З довідки Уманського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.07.2020 р. на виконанні у відділі відсутні виконавчі документи про стягнення боргів з [PERSON] (а.с. 11) Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 07.07.2020 р. державним реєстратором Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Казновецькою О.Ф. 27.10.2016 р. внесено запис №16024871 про обтяження рухомого майна -автомобіля «Hyundai Santa Fe», номер шасі (кузова рами [NUMBER] ). (тип обтяження- застава рухомого майна), боржник - [PERSON] , обтяжувач - ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 16) Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.03.2014 р. у справі №686/3391/14-ц стягнуто з [PERSON] заборгованість на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 18221,92 дол. США., що еквівалентно 180721,35 грн, пеню в сумі 531614,49 грн, судові витрати в розмірі 3654,00 грн. (а.с.49-50) Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11.03.2019 р. замінено стягувача у справі №686/3391/14-ц з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Вердикт Капітал». До цього часу рішення суду не виконане боржником. (а.с. 46-47) Згідно зі статтею 1 Закону України Про заставу та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» , який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» , якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року в справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року в справі № 6-168цс14 та Верховного Суду - від 10 жовтня 2019 року в справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19). Згідно зі статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Таким чином відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд в постанові 07.04.2020 р. (справа №761/48585/18). Позивач 09.10.2013 р. отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова рами [NUMBER] ), а обтяження у виді застави автомобіля зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 27.10.2016 р., тобто після придбання позивачем вказаного автомобіля. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Таким чином, оскільки на даний час відсутні підстави для обтяження автомобіля, враховуючи відсутність зобов`язань позивача перед ТОВ «Вердикт Капітал», беручи до уваги, що за [PERSON] транспортний засіб марки «Hyundai Santa Fe», номер шасі (кузова рами [NUMBER] ), не зареєстрований, а обтяження рухомого майна, яке перебуває у власності позивача, порушує права останнього, як власника та перешкоджають вільному та повноцінному здійсненню ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд вважає, що права [PERSON] підлягають захисту шляхом припинення обтяження рухомого майна - транспортного запису марки «Hyundai Santa Fe» державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова рами [NUMBER] ), тип обтяження: застава рухомого майна, зареєстроване 27.10.2016 року 14:54:46 за №16024871 реєстратором Казновецькою Олесею Олександрівною, філії м.Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», Київської області, підстава обтяження: договір застави, серія та номер: PCL-М00/020/2008, виданий 18.03.2008 року ТОВ «ОТП «Факторинг Україна», обтяжувач:ТОВ «Вердикт Капітал», код:36799749, м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз, боржник: [PERSON] , скасувати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запис про обтяження 27.10.2016 року 14:54:46 за №16024871, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи викладене,

Outcome: approved