Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

У жовтні\~2020\~року до\~суду звернувся\~представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 39642,02 грн. В позовній заяві посилався на те, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 15.10.2010 року було укладено кредитний договір про надання банківських послуг б/н. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит, а відповідач взяв на себе зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач своїх зобов`язань не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 39642,02 грн., з яких 3424,96 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1231,52 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 34985,54 грн.- нарахована пеня та судові витрати. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.57-58). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.51). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав. Ухвалою суду від 02.03.2021 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 15.10.2010 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.11). На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну зі сплатою процентів за користування кредитом щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Просили стягнути заборгованість в розмірі: 39642,02 грн., з яких 3424,96 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1231,52 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 34985,54 грн.- пеня та судові витрати. З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача (а.с.4-5, 6-7, 8) вбачається, що за вищевказаним\~картковим рахунком\~відповідачем проводилися\~операції зі\~зняття готівкових\~коштів та\~внесення коштів\~на повернення отриманого кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що сторони дійсно перебувають у договірних правовідносинах. Звертаючись з позовом до суду позивач зазначив, що сума заборгованості за тілом кредиту складає 3424,96 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті в повному обсязі, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню в розмірі 3424,96 грн. Крім вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, позивач просив стягнути нараховану пеню в сумі 34985,54 грн. При цьому суд виходить з такого. Так, в довідці про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду від 15.10.2010 року (а.с.11) містяться умови про те, що сторонами погоджено базова відсоткова ставка по кредиту, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, штрафи та комісії, визначені їх розмір. Така довідка містить підпис відповідача. При цьому відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3424,96 грн., а також вимоги позивача щодо пені за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 34985,54 грн., а всього 38410,50 грн. Щодо стягнення процентів за ст. 625 ЦК України слід зазначити наступне. Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі прострочення\~виконання грошового зобов`язання, процентні ставки, які застосовуються при визначенні суми боргу, яку боржник зобов`язаний сплатити на вимогу кредитора, поділяються на встановлені законом (три проценти річних від простроченої суми) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В даному випадку позивач обгрунтовує вимогу про стягнення процентів за ст. 625 ЦК України у договіроному розмірі. У заяві же позичальника процентна ставка відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України\~за невиконання зобов`язання за кредитним договором не зазначена (а.с.11). При цьому, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємну частину спірного договору. Так, у позовній заяві зазначено, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року, згідно п.2.1.1.2.12 в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України\~встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84%- для картки «Універсальна голд». З наданого розрахунку вбачається, що позивачем нараховано відсотки згідно зі ст.625 ЦК України на прострочений кредит, з розрахунку 86,4 % річних з 01.10.2019 року по 31.07.2020 року та з розрахунку 60% річних за період з 01.08.2020 року по 17.09.2020 року в сумі 1231,52 грн. (а.с.11). Однак, матеріали справи не містять Умов та Правил надання банківських послуг в такій редакції, так само як і підтверджень, що саме приєднані до справи Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи і які не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як складову частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання відповідачем заяви. Тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно з ч.2\~ст. 625 ЦК України та підстав для стягнення відсотків, нарахованих на прострочений кредит відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~у зазначеному розмірі немає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь банку підлягає стягненню 38410,50 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2102 грн. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 96,89 % з розрахунку: 38410,50 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 39642,02 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 96,89 % (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 2036,63 грн. з розрахунку: 2102 грн. (сума сплаченого судового збору) х 96,89 % (відсоток задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial