Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

У жовтні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилалась на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З 15 березня 2011р., за її згоди, у вказаній квартирі зареєстрований внук - відповідач [PERSON], [INFO]. Однак відповідач з серпня 2017 року у вказаному житлі не проживає та протягом цього часу жодного разу туди не навідувався, його особисті речі у квартирі відсутні. Їй відомо, що внук виїхав за межі України. У телефонному режимі відповідач повідомив, що для зняття з реєстрації місця проживання він приїхати на Україну змоги немає. На даний час вона з [PERSON] зв'язок втратила, місце його проживання їй невідоме. Зазначає, що реєстрація місця проживання відповідача в квартирі створює їй ряд перешкод. Зокрема, відповідач не приймає участі у витратах по утриманню квартири в частині сплати всіх передбачених комунальних платежів, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих мешканців у квартирі, а також у зв'язку із реєстрацією відповідача вона не має змоги оформити субсидію та в подальшому відчужити належне їй на праві власності житло. Вказані обставини порушують її право власності та суттєво впливають на її фінансове становище. У зв'язку із цим, просила позов задовольнити та визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Під час розгляду справи представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позивачка [PERSON] в судове засідання для розгляду справи не з'явилася. Причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи через публікацію оголошення про його виклик на сайті суду. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивачки не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачці [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7-8). Відповідно до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379,382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України. Зокрема відповідно до вимог ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім»ї та реєстрацію) КЖРЕП №11 від 03 вересня 2018 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із акту КЖРЕП 11 від 03 вересня 2018року, відповідач [PERSON] з серпня 2017 року по теперішній час у вказаній квартирі не проживає. Вказане також підтвердили мешканці двох сусідніх квартир [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Статтею 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як було встановлено судом, жодної домовленості між позивачем та відповідачем щодо користування спірним житлом укладено не було. Більше того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушує права позивачки, як власника житла, зокрема, вона змушена сплачувати за відповідача комунальні послуги, а також, у зв'язку із реєстрацією відповідача вона не має змоги оформити субсидію, що суттєво впливає на її фінансове становище. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові докази, враховуючи наведені вище норми закону, а також фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved