Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що її дідусеві [PERSON] та бабусі [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя належала квартира [ADDRESS] , загальною площею 91,60 кв.м. в тому числі загальною 54,70 кв.м. [INFO] померла [PERSON] та спадкоємцями належної їй частки у вказаній квартирі був чоловік покійної [PERSON] , який постійно проживав разом з нею, у зв`язку з чим вважається таким, що прийняв спадщину, а також син покійної відповідач по справі - [PERSON] , який звернувся в органи нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. В подальшому, [INFO] помер її дідусь [PERSON] , який за свого життя 17.05.2018 року склав заповіт на підставі якого все майно, що належатиме йому на день смерті і на яке він буде мати право, в тому числі належну йому у справі спільної сумісної власності подружжя частку квартири [ADDRESS] заповів своїй онучці - [PERSON] . Вказувала на те, що з метою прийняття спадщини після смерті дідуся вона звернулась з відповідною заявою до приватного нотаріуса та листом від 21.08.2020 року її було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності на 1/2 частку спірної квартири. Вважає, що на момент смерті її дідусю належала 3/4 частки спірної квартири, з урахуванням належної йому 1/2 частини у спільному майні подружжя та успадкованої половини частки, що належала його покійній дружині, оскільки він постійно проживав разом з нею на момент відкриття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. З урахуванням того, що [PERSON] як спадкоємець майна після смерті [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини, останній має право успадкувати лише 1/4 частину спірної квартири. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила визнати право власності на спадкове майно в квартирі [ADDRESS] : за [PERSON] в розмірі 3/4 частки, а за [PERSON] в розмірі 1/4 частки. На вказану позовну заяву від представника відповідача надійшов відзив в якому відповідач частково визнав позовні вимоги, зокрема вказував, що [PERSON] після смерті свого дідуся за заповітом може успадкувати тільки 1/2 частину спірної квартири, яка належала йому на праві спільної сумісної власності, оскільки [PERSON] не може вважатись таким, що прийняв спадщину після смерті його дружини з огляду на положення ст. 1268 ЦК України, так як з дня відкриття спадщини по день смерті [PERSON] не пройшов встановлений законом шестимісячний строк. Крім того, згідно заповіту [PERSON] заповідав своїй онучці 1/2 частку квартири, яка належала йому на праві спільної сумісної власності та саме на таку частку позивачку було повідомлено нотаріусом про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, вважає, що позивач може успадкувати 1/2 частку спірної квартири, яка належала його батьку та відповідно її дідусеві позивачки [PERSON] , а він має право на іншу частку, як спадкоємець після смерті своєї матері - [PERSON] . Таким чином, просив визнати за ним та позивачем право власності на 1/2 частку спірної квартири за кожним. В судове засідання позивач не з`явилась, в її інтересах діяв представник - адвокат Корнієнко В.М., який позов підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Вказував на те, що склавши заповіт на користь своєї онучки [PERSON] розпорядився як тим майном, що йому належало на момент складення заповіту, зокрема частка спірної квартири у праві спільної сумісної власності подружжя, так і тим майном, що буде йому належати в майбутньому, а саме часткою, яку він успадкував після смерті дружини, з якою спільно проживав на час відкриття спадщини, а тому вважається таким, що спадщину прийняв. Відповідач в судове засідання не з`явився, в його інтересах діяв представник адвокат Міцней В.Ф., який позов визнав частково з підстав зазначених у відзиві. Вказував на те, що [PERSON] не може вважатись таким, що прийняв спадщину після смерті його дружини, оскільки ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем може вважатись таким, що прийняв спадщину лише після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо він не заявив про свою відмову від неї. Натомість, [PERSON] помер до спливу шести місяців з моменту відкриття спадщини після смерті дружини, а тому на час його смерті до складу спадкового майна може входити лише його частка у праві спільної сумісної власності подружжя. Право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] належить її сину [PERSON] , який своєчасно заявив про її прийняття. В ході судового розгляду даного спору судом витребувано у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Половинської Ольги Борисівни матеріали спадкової справи №11/2020 щодо майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , а також у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Тумак Андрія Михайловича інформацію щодо наявності чи відсутності в його провадженні спадкової справи відкритої за заявою [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Так, судом встановлено, що 15.07.2016 року на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , загальною площею 91,60 кв.м. в тому числі житловою 54,70 кв.м., що підтверджується копією відповідного договору купівлі-продажу (а/с 31). Вказана квартира була придбана [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] та з урахуванням презумпції спільної сумісної власності подружжя відповідно до якої вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права\~спільної сумісної власності подружжя, така квартира належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Вказана обставина визнається сторонами та їх представниками і на час розгляду справи не спростована будь-якими належними та допустимими доказами (а/с 28). В подальшому, 17.05.2018 року [PERSON] склав заповіт яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось в тому числі належну йому на праві спільної сумісної власності подружжя частку квартири [ADDRESS] заповів своїй онуці [PERSON] (а/с 38). Так, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копіє свідоцтва про смерть (а/с 36 зворот). Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом\~ ст.\~1261\~ЦК України,\~ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки [PERSON] за життя не залишила заповіту спадкоємцями за законом щодо належного їй майна після її смерті є її чоловік - [PERSON] , а також син - [PERSON] . За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Разом з тим, 19.02.2020 року, до спливу шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України після відкриття спадщини на належне [PERSON] майно, помер її чоловік - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 37 зворот). Таким чином, [PERSON] внаслідок своєї смерті не встиг прийняти спадщину на відповідну частку спірної квартири, яка належала його дружині, а позивач в свою чергу, у встановлений ст.1270 ЦК України строк, що залишився, не зверталась у встановленому законом порядку в органи нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті першого спадкодавця - [PERSON] , оскільки з матеріалів спадкової справи вбачається 21.02.2020 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Половинської О.Б. з заявою про прийняття спадщини, яку їй залишив [PERSON] за заповітом, а 21.08.2020 року звернулась до вказаного нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спірної кватири (а/с 108 зворот, а/с 124). Таким чином, у встановлений законом строк позивач зверталась до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку майна, що належала [PERSON] на момент його смерті як частка у праві спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що до неї перейшло право на прийняття спадщини від [PERSON] , який у зв`язку із його смертю не встиг реалізувати своє право на прийняття спадщини чи відмови від неї після смерті його дружини - [PERSON] . Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Половинської О.Б. від 21.08.2020 року №94/02-14 [PERSON] фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідну частку у спірній квартирі, оскільки спадкоємцем не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказану вище квартиру (а/с 125-126). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З матеріалів справи вбачається, що 15.04.1967 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. В період вказаного шлюбу, 15.07.2016 року, на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , загальною площею 91,60 кв.м. в тому числі житловою 54,70 кв.м. (а/с 28,31). Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до вимог ст. 70 СК України вважається, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, спірна квартира належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя та їх частки вважаються рівними та становлять по 1/2 за кожним. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Отже, той факт, що за життя спадкодавця частки співвласників у праві спільної сумісної власності не були визначені чи виділені в натурі, не впливає на можливість поновлення порушеного права позивача, як спадкоємця за заповітом після смерті її дідуся [PERSON] , шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частку вказаного майна в порядку спадкування. У відповідності до вимог ст. 1258 ЦК України, \~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог, право власності на іншу частку в розмірі 1/2 спірної квартири, що належала спадкодавцю [PERSON] слід визнати за [PERSON] як спадкоємцем першої черги за законом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вище наведене, частково задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судового збору в розмірі 7882,50 грн., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. На підставі\~ вище\~викладеного \~та \~

Outcome: partial