Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

у жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: - поновити [PERSON] на роботі у ДСП «Об`єднання «Радон» на посаді генерального директораДСП «Об`єднання «Радон»; - скасувати наказ Державного агентства України з управління зоною відчуження від 1 вересня 2020 року № 111-ОС; - скасувати наказ ДСП «Об`єднання «Радон» від 1 вересня 2020 року № 172-к/тр; - стягнути з ДСП «Об`єднання «Радон» на користь [PERSON] середньомісячній заробіток за час вимушеного прогулу, який на день пред`явлення позову становить 629 290 грн. 50 коп.; - стягнути з ДСП «Об`єднання «Радон» на користь [PERSON] премію за 1 квартал у розмірі 217 962 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено про те, що 18.07.2019 року між [PERSON] та Державного агентства України з управління зоною відчуження (ДАЗВ) укладено контракт № 1 з генеральним директором ДСП «Об`єднання «Радон», терміном з 18.07.2019 року по 24.07.2024 року. 18.07.2019 року ДАЗВ видало наказ № 126-ОС про призначення [PERSON] генеральним директором ДСП «Об`єднання «Радон». Згідно наказу № 01-к/тр від 18.07.2019 року [PERSON] приступив до виконання обов?язків генерального директора ДСП «Об`єднання «Радон». Відповідно до ухвал Вищого антикорупційного суду України у кримінальному провадженні № 52020000000000175 від 10.03.2020 року [PERSON] відсторонено від посади генерального директора ДСП «Об`єднання «Радон» на період з 05.05.2020 року по 20.09.2020 року. За час відсторонення від посади заробітна плата позивачу не сплачувалась. 01.09.2020 року згідно наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження (ДАЗВ) № 111-ОС [PERSON] звільнено з посади генерального директора ДСП «Об`єднання «Радон» у зв?язку із анулюванням допуску до виконання особливих робіт на ядерних установах з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізування випромінювання за першою категорією, відповідно до вимог ст. 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» та на підставі п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Також, 01.09.2020 року згідно наказу № 172-к/тр ДСП «Об`єднання «Радон» припинено трудові відносини з [PERSON] . Позивач вказує про протиправність його звільнення за п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, оскільки дана норма була внесена до законодавства на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників», що виключає можливість її застосування до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачами. Крім того, позивач зазначає, що ст. 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» містить поняття «досудове слідство», однак чинний кримінальний процесуальний закон такого поняття не містить, відтак, звільнення позивача за вказаною статтею порушує право позивача на працю. У зв?язку із вказаними обставинами, позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.06.2020 року по день постановлення рішення по суті спору, а також 217 962 грн. премії за 1 квартал 2020 року згідно умов контракту. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (т. 1 а.с. 112). 04.12.2020 року від представника відповідача Державного агентства України з управління зоною відчуження (ДАЗВ) надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне (т. 1 а.с. 117-125). Представник відповідача вказує, що звільнення [PERSON] є таким, що здійснено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством. Підстави для поновлення позивача на посаді відсутні, оскільки йому анульовано допуск до особливих робіт, який є обов?язковою умовою роботи на вказаній посаді. 08.12.2020 року від представника відповідача ДСП «Об`єднання «Радон» надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову (т. 1 а.с. 153-164). В обґрунтування заперечень представником зазначено про те, що у зв?язку з перебуванням позивача у статусі підозрюваного у кримінальному провадженні № 5202000000000175 від 10.03.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, листом від 07.08.2020 р. № 8/2/2-4320, СБУ проінформувала відповідача про виникнення обставин, за яких допуск позивачу анулюється, вказала на необхідність вжиття заходів щодо анулювання допуску до особливих робіт генеральному директору ДСП «Об?єднання «Радон» [PERSON] та звільнення згідно з трудовим законодавством. Наказом ДАЗВ від 27.08.2020 р. № 172-20 «Про анулювання допуску до виконання особливих робіт» анульовано допуск до виконання особливих робіт за першою категорією. У подальшому, враховуючи лист - погодження Київської міської державної адміністрації від 01.09.2020 р. № 001-2812, відповідачем видано наказ № 111-ОС від 01.09.2020 р. «Про розірвання контракту та звільнення з посади генерального директора ДСП «Об?єднання «Радон» [PERSON] » Також 01.01.2020 р. видано наказ № 172-к/тр «Про припинення трудових відносин з [PERSON] », відповідно до п. 1 якого трудові відносини з позивачем припинено 01.09.2020 р. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. 09.02.2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (т. 1 а.с. 227-228). 24.02.2021 року до суду від представника відповідача ДСП «Об?єднання «Радон» надійшли заперечення на відповідь на відзив (т. 1 а.с. 230-234). 03.03.2021 року до суду від представника відповідача Державного агентства України з управління зоною відчуження (ДАЗВ) надійшли заперечення на відповідь на відзив (т. 1 а.с. 238-242). 15.03.2021 року до суду від представника відповідача ДСП «Об?єднання «Радон» надійшли заперечення на відповідь на відзив (т. 2 а.с. 1-5). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2021 року закрито підготовче провадження (т. 2 а.с. 24). 16.09.2021 року від представника відповідача ДСП «Об?єднання «Радон» надійшли додаткові пояснення по суті спору (т. 2 а.с. 61-65). 20.09.2021 року від представника відповідача Державного агентства України з управління зоною відчуження (ДАЗВ) надійшли додаткові пояснення по суті спору (т. 2 а.с. 83-85). 22.10.2021 року від представника позивача надійшли пояснення по суті позовних вимог (т. 2 а.с. 89-94). У судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги повністю, просили позов задовольнити. Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 липня 2019 року між [PERSON] та Державним агентством України з управління зоною відчуження укладено контракт № 1, згідно якого [PERSON] наймається (призначається) на посаду генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» на термін з 18 липня 2019 року до 24 липня 2024 року (т. 1 а.с. 5). Згідно п. 5.2 контракту останній припиняється: після закінчення терміну його дії; за угодою сторін; до закінчення терміну його дії у випадках, передбачених пунктами 5.3 і 5.4 цього Контракту; з інших підстав, передбачених законодавством та цим Контрактом. Відповідно до п. 5.3 контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Уповноваженого органу управління, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії, зокрема, з інших підстав, передбачених законодавством (п.п. «г»). Наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження № 126-ОС від 18.07.2019 року [PERSON] призначено на посаду генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон», терміном на 5 років, з 18 липня 2019 року по 18 липня 2024 року (т. 1 а.с. 15). Згідно наказу № 01-к/тр від 18.07.2019 року [PERSON] приступив до роботи на посаді генерального директорадержавного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» (т. 1 а.с. 16). Наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження № 45-20 від 04.03.2020 року генеральному директору державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» [PERSON] надано допуск до виконання особливих робіт на ядерних установках з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання за першою категорією (т. 1 а.с. 140). 07.08.2020 року начальник Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки А. Трипілка звернувся з листом на ім?я Голови Державного агентства України з управління зоною відчуження С. Калашника, в якому повідомив про те, що за інформацією Національного антикорупційного бюро України, останнім здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000175 від 10.03.2020 року, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч. 4 КК України. На підставі ст. 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» порушено питання про вжиття заходів анулювання допуску генеральному директору державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» [PERSON] та звільнення останнього згідно з трудовим законодавством (т. 1 а.с. 141). Згідно службової записки, складеної головним спеціалістом сектору режиму, фізичного захисту та мобілізаційної роботи державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» В. Іващенко , ініційовано питання щодо видання наказу про анулювання допуску до виконання особливих робіт генеральному директору державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» [PERSON] (т. 1 а.с. 142). Наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження № 172-20 від 27.08.2020 року анульовано допуск до виконання особливих робіт на ядерних установках з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання за першою категорією генеральному директору державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» [PERSON] (т. 1 а.с. 143). Листом Державного агентства України з управління зоною відчуження № 02-2822/10-20 від 28.08.2020 року повідомлено [PERSON] про анулювання допуску (т. 1 а.с. 144). Вказаний лист повернувся без вручення адресату [PERSON] , згідно довідки поштового відділення, у зв?язку із закінченням встановленого строку для зберігання (т. 1 а.с. 145). Листом Голови Київської міської державної адміністрації від 01.09.2020 року № 001-2812 погоджено звільнення [PERSON] з посади генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» (т. 1 а.с. 148). Наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження № 111-ОС від 01.09.2020 року [PERSON] , генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон», звільнено 01.09.2020 року узв?язку із анулюванням допуску до виконання особливих робіт на ядерних установках з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання за першою категорією, відповідно до вимог ст. 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», на підставі п. 9 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України. Відповідно до п.п. «в» п. 5.2, п.п. «ї» п. 5.3 контракту, вважати його розірваним. Підставами прийняття наказу зазначено: лист СБУ від 07.08.2020 № 8/2/2/-4320, лист КМДА від 01.09.2020 року № 001-2812, наказ ДАВС від 27.08.2020 № 172-20 «Про анулювання допуску до виконання особливих робіт», службова записки від 26.08.2020 № СЗ-173-20 (т. 1 а.с. 27). Наказом державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» № 172-к/тр від 01.09.2020 року припинено трудові відносини з [PERSON] , 01.09.2020 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, з підстав передбачених іншими законами, а саме у зв?язку із анулюванням допуску до виконання особливих робіт на ядерних установках з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання за першою категорією відповідно до вимог ст. 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», та п. 27 Постанови КМУ від 25.12.1997 № 1471 «Про затвердження Порядку проведення спеціальної перевірки для надання фізичним особам допуску до виконання особливих робіт на ядерних установках, з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання» (т. 1 а.с. 28). Щодо доводів позивача про протиправність наказів Державного агентства України з управління зоною відчуження № 111-ОС від 01.09.2020 року та державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» № 172-к/тр від 01.09.2020 року. З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2018 року Державним агентством України з управління зоною відчуження спільно з Держатомрегулювання затверджено перелік посад Державного агентства України з управління зоною відчуження, керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери його управління, які підлягають оформленню на допуск до особливих робіт, до якого включено посаду генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» (т. 1 а.с. 132-137). За змістом положень ст. 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», допуск до роботи не може бути надано або раніше наданий допуск анулюється, якщо особа, зокрема, перебуває під слідством. У разі, коли особа отримала допуск до роботи, але згодом виникли обставини, за якими цей допуск не надається, існуючий допуск анулюється посадовою особою, яка його надавала. Звільнення осіб, яким допуск анулюється, здійснюється без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Рішення про відмову в наданні допуску до роботи або про його анулювання адміністрація підприємства, установи, організації приймає після співбесіди з особою, щодо якої воно приймається, з зазначенням підстав прийняття такого рішення та з письмовим повідомленням цієї особи. Це рішення може бути оскаржено в судовому порядку у встановлений термін. Доказів оскарження у судовому порядку наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження № 172-20 від 27.08.2020 року про анулювання допуску [PERSON] та його скасування судом, в розпорядження суду позивачем не надано. Наказ Державного агентства України з управління зоною відчуження № 172-20 від 27.08.2020 року, яким [PERSON] анульовано допуск до виконання особливих робіт на ядерних установках з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання за першою категорією, станом на час розгляду справи є чинним та не скасованим. Анулювання допуску до виконання особливих робіт на ядерних установках з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання за першою категорією генеральному директору державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» [PERSON] було вказано підставою його звільнення із займаної посади. Відтак, враховуючи, що законом регламентована окрема та відповідна процедура оскарження рішення адміністрації підприємства про анулювання допуску до виконання особливих робіт, а, відповідно і підстав прийняття такого рішення, і з огляду на те, що вказаним вище правом позивач не скористався, судом відхиляються доводи позивача про протиправність застосування положень ст. 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», як підстави для його звільнення. Крім того, суд приймає до уваги, що Першим відділом детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 5202000000000175, відомості про яке 10.03.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 27.04.2020 року у кримінальному провадженні № 5202000000000175 від 10.03.2020 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч. 4 Кримінального кодексу України. 05.10.2020 року прокурором прийнято рішення про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження і надання стороні захисту можливості з ними ознайомитись. Наведене стверджується інформацією, викладеною у листі старшого детектива Національного антикорупційного бюро України від 16.11.2020 року № 0431-142/39775 (т. 1 а.с. 175). При цьому, суд погоджується з доводами позивача та його представників щодо того, що норма закону - п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України була внесена до законодавства на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників», що виключає можливість її застосування до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачами. Разом з тим, у даному конкретному випадку, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника статтями 38 і 39 цього Кодексу, підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу статтями 40, 41, 43, 431 і підстави розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) статтею 45 цього Кодексу. Слід зазначити, що трудовим законодавством, зокрема, у положеннях ст. 235 КЗпП України, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, передбачено можливість зміни формулювання причин звільнення працівника. Однак, із такими позовними вимогами, [PERSON] до суду не звертався. За вказаних обставин, враховуючи, що наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження № 172-20 від 27.08.2020 року, [PERSON] анульовано допуск до виконання особливих робіт на ядерних установках з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання за першою категорією, такий допуск до виконання особливих робіт є обов?язковим для призначення та зайняття посади генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон», наказ про анулювання такого допуску не скасовано у відповідності до встановленої законом процедури, підстав для визнання протиправними та скасування наказів Державного агентства України з управління зоною відчуження № 111-ОС від 01.09.2020 року та державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» № 172-к/тр від 01.09.2020 року, в ході судового розгляду судом не здобуто, відтак, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про його поновлення на роботі у ДСП «Об`єднання «Радон» на посаді генерального директора ДСП «Об`єднання «Радон»; скасування наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження від 1 вересня 2020 року № 111-ОС; та скасування наказу ДСП «Об`єднання «Радон» від 1 вересня 2020 року № 172-к/тр. В частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 19.06.2020 року по день постановлення судом рішення у справі, суд зазначає наступне. У поданому позові позивач зазначає, що останньому не виплачувалась заробітна плата, починаючи з 19.06.2020 року по 28.10.2020 року. Вважаючи наявність вимушеного прогулу, просить стягнути на його користь середній заробіток. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі № 761/36220/17, системний аналіз та тлумачення положень статті 235 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що вимушений прогул - це час, упродовж якого працівник з вини роботодавця не мав змоги виконувати трудові функції. При цьому причиною виникнення вимушеного прогулу може стати звільнення без законної підстави, що перешкоджає виконанню працівником трудової функції, обумовленої трудовим договором, неправильне формулювання причини звільнення у трудовій книжці чи затримка видачі з вини роботодавця трудової книжки, що перешкоджає працівникові реалізувати своє право на працю в іншого роботодавця. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.05.2020 року відсторонено підозрюваного [PERSON] від посади генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» строком до 27.06.2020 року включно (т. 1 а.с. 17-18). Крім того, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.06.2020 року продовжено підозрюваному [PERSON] строк відсторонення від посади генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» на два місяці, тобто до 24.08.2020 року включно (т. 1 а.с. 19-23). Крім того, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.08.2020 року продовжено підозрюваному [PERSON] строк відсторонення від посади генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» на один місяць, тобто до 20.09.2020 року включно (т. 1 а.с. 21-25). На виконання вказаних вище ухвал слідчого судді Вищого антикорупційного суду, Державним агентством України з управління зоною відчуження 03.06.2020 року, 01.07.2020 року та 25.08.2020 року видано накази № 70-ОС, № 85-ОС, № 109-ОС відповідно, про відсторонення [PERSON] від посади генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» (т. 1 а.с. 179-181). Таким чином, судом встановлено, що з 05.05.2020 року по день звільнення [PERSON] був відсторонений від посади генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» на підставі ухвал слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.05.2020 року, 24.06.2020 року, 20.08.2020 року, прийнятих за результатами розгляду клопотання органу досудового розслідування про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження - відсторонення від посади. В розрізі вказаних обставин у суду відсутні передбачені законом підстави вважати, що у заявлений позивачем період - з 19.06.2020 року по 28.10.2020 року мав місце вимушений прогул, тобто період часу, упродовж якого працівник [PERSON] з вини роботодавця не мав змоги виконувати трудові функції. Питання ж щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за вказаний період, позивачем у поданому позові перед судом не порушується, що вбачається із змісту сформульованих [PERSON] позовних вимог. Відповідно до позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 7.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. У частині першій ст. 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, вдповідно до змісту якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Загальне правило щодо розподілу функцій сторін та суду у доказовій діяльності випливає із системного тлумачення положень ЦПК України. Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України). Натомість роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України (п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України). Таким чином, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору. Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 31.10.2018 року по справі №826/16958/17. Відтак, оскільки позовна вимога про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати позивачем не заявлялась, законом виключається можливість визначення судом предмету спору та формулювання позовних вимог замість позивача, у суду відсутні передбачені законом підстави для вирішення питання про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивачу. Не встановлено судом і інших причин виникнення у позивача [PERSON] вимушеного прогулу з огляду на таке. Судом встановлено, що на момент розірвання трудового контракту та звільнення з посади, позивач [PERSON] був відсутній на робочому місці. Наказом генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» Буксанчука І.Є. № 42АГ-20 від 04.05.2020 року управлінню персоналу, фінансово-економічному управлінню, управлінню бухгалтерського обліку та звітності ДСП «Об`єднання «Радон» обмежено спілкування з генеральним директором державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» Буксанчуком І.Є. (т. 1 а.с. 166). Листом від 01.09.2020 року № 1064вих-20 державним спеціалізованим підприємством «Об`єднання «Радон» повідомлено [PERSON] ( [ADDRESS] ) про необхідність отримання трудової книжки, вказаним листом направлено [PERSON] копію наказу від 01.09.2020 року № 111-ос. (т. 1 а.с. 167). Повторним листом від 17.09.2020 року № 1160вих-20 державним спеціалізованим підприємством «Об`єднання «Радон» повторно повідомлено [PERSON] ( [ADDRESS] ) про необхідність отримання трудової книжки, вказаним листом направлено [PERSON] копію наказу від 01.09.2020 року № 111-ос. (т. 1 а.с. 168). зазначене поштове відправлення повернулось без вручення адресату (т. 1 а.с. 169). Листом від 23.10.2020 року № 1339вих-20 державним спеціалізованим підприємством «Об`єднання «Радон» втретє повідомлено [PERSON] ( [ADDRESS] ) про необхідність отримання трудової книжки, вказаним листом направлено [PERSON] копію наказу від 01.09.2020 року № 111-ос. (т. 1 а.с. 170, 171). З наведеного вбачається, що роботодавцем державним спеціалізованим підприємством «Об`єднання «Радон» вжито всіх необхідних дій для вручення трудової книжки позивачу. У суду відсутні підстави вважати, що затримка видачі трудової книжки [PERSON] мала місце з вини роботодавця. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача премії у розмірі 217 962 грн. суд зазначає наступне. Підпунктом б) пункту 3.2. контракту № 1 з генеральним директором державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» від 18.07.2019 року, визначено що керівнику ДСП «Об`єднання «Радон» за умови виконання показників визначених додатком 2 до цього Контракту, виплачується премія до трьох посадових окладів. Відповідно до п. 2.1.6 контракту керівник підприємства щокварталу, що настає за звітним періодом, подає Уповноваженому органу управління, з яким укладено цей Контракт, звіт про результати виконання показників, передбачених додатком 1 до цього Контракту, за встановленою формою. З матеріалів справи вбачається, що ДСП «Об`єднання «Радон» у відповідності до додатку №1 до Контракту, листом від 06.05.2020 року № 534вих-20 подало до Державного агентства України з управління зоною відчуження «Звіт про виконання показників ефективності управління державним майном і використання прибутку, а також майнового стану підприємства за І квартал 2020 року» для прийняття рішення про виплату премії керівнику з огляду на повне виконання показників преміювання. Передбачена умовами контракту премія за І квартал 2020 року [PERSON] виплачена не була. Вирішуючи дану позовну вимогу, суд відхиляє посилання відповідачів на положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», яким введено обмеження щодо розміру заробітної плати керівників суб?єктів господарювання державного сектору економіки, оскільки вказаний закон було прийнято 13.04.2020 року, закон набрав чинності 18.04.2020 року, тобто після спливу першого кварталу 2020 року, у якому повинно було бути вирішено питання про преміювання працівника [PERSON] згідно умов укладеного з ним контракту. Доказів невиконання показників, визначених додатком 2 до контракту, як умови, обов?язкової для виплати премії керівнику, в розпорядження суду не надано. Відтак, суд надходить до висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон» на користь позивача [PERSON] премії за І квартал 2020 року згідно умов укладеного контракту у розмірі 217 962 грн. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial