Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Курісівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, посилаючись на те, що з 2004року проживає в житловому будинку, розташованому за адерсою: Одеська область, Лиманський район, с. Курісове (колишня Петрівка), вул. Садова (колишня Котовського), б. 11, разом із своєю донькою, [PERSON]. Протягом постійного проживання впродовж тринадцяти років за вищезгаданою адресою, позивачка безперервно володіє житловим будинком і просить визнати за нею право власності за на житловий будинок. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак від неї поступила письмова заява про слухання справи у її відсутності з повним підтриманням позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, про час та дату засідання сповіщено належним чином, причини неявки в суд не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що, згідно довідки (витягу з домової книги про склад сімї та реєстрації), виданої Курісівською сільською радою Лиманського району Одеської області №1547 від 12.09.2017 року, домоволодіння за №11 по вулиці Садовій в с. Курісове, Лиманського району Одеської області належить [PERSON], померлої 25.03.2002року, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №279667, виданому виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис 13. Зареєстрованих осіб в зазначеному будинку немає, однак з 2004 року фактично проживають дві особи [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №451680 виданого на підставі рішення Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 25.09.2009 року №203-V, земельна ділянка, розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район (колишній Комінтернівський), с. Курісове (колишня Петрівка), вул. Садова (колишня Котовського), 11, кадастровий номер:5122784600:02:001:0208, загальною площею 0,1449га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить [PERSON]. Як вбачається з письмових матеріалів справи позивачка проживає за вказаною адресою з 2004 року по теперішній час. Отже з 2004 року по теперішній час позивачка відкрито, безперервно та добросовісно володіє житловим будинком як своїм власним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе, а частина 3 цієї статті передбачає, що фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. З наданих суду документів вбачається, що [PERSON] правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на житловий будинок розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район (колишній Комінтернівський), с. Курісове (колишня Петрівка), вул. Садова (колишня Котовського), 11, за позивачем - [PERSON]. \~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved