Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

У квітні 2016 року заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої посилалися на те, що 16.10.2010 року між ними зареєстровано шлюб у Відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1674. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки на сьогодні вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини між ними припинено, шлюб існує формально, вони мають різні інтереси та погляди на життя, дитина проживає разом з матір'ю, питання її виховання вирішується спільно, майнових претензій один до одного вони не мають, між ними укладено договір щодо виховання дитини та утримання дитини, [PERSON] та [PERSON] просять суд укладений між ними шлюб розірвати. У судове засідання заявники не з'явились, подавши заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначають, що заяву підтримують повністю, проти розгляду справи без їх участі не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 16.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 16.10.2010 року серії [NUMBER], актовий запис № 1674, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м. Києві (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 2347 (а.с. 7). 25.04.2016 року між заявниками укладено договір про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні (а.с. 10-11). Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів установлено, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 109 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved