Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який обгрунтовує тим, що [INFO] у них з відповідачем народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 06 вересня 2007 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. 06 серпня 2019 року нею укладено договір про надання освітніх послуг З Хмельницьким національним університетом за № 115315. та донька [PERSON] зарахована на денну форму навчання за спеціальністю «Підприємство торгівля та біржова діяльність». Означені обставини підтверджуються договором за № 115315 від 06.08.2019 року. Її батько участі у її матеріальному забезпеченні не бере. Навчання є платним, строк закінчення навчання 30 червня 2023 року. просить стягувати аліменти на період навчання дитини в розмірі однієї четвертої частини заробітку відповідача, починаючи з дня подання заяви, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлена судом про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку. Просить справу слухати за її відсутності та задоволити позов.. Відповідач заявлений позов визнав частково в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. Суду пояснив, що на його утримані перебуває малолітня донька [PERSON] [INFO] та він отримує заробіток у мінімальному розмірі, що підтверджується довідкою. Ухвалою судді від 28 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 22 листопада 2019 року. Ухвалою від 22.01.2020 року справу прийнято до провадження та призначеноо до судового розгляду на 04 лютого 2020 року. 29 січня 2020 року відповідачем подано відзив на позов. 04.02.2020 року справу розглянуто по суті. Перевіривши доводи позивача, викладені у поданій заяві, заслухавши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного. Судом безспірно установлено, що відповідач [PERSON] перебував у шлюбі із позивачкою, який за рішенням суду вони розірвали. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яка досягла повноліття та навчається на денній формі навчання, є студенткою 1 курсу денної форми навчання Хмельницького національного університету за спеціальністю «Підприємство торгівля та біржова діяльність» на платну форму навчання. Вказані обставини підтверджуються договором за № 115315 від 06.08.2019 року. Термін її навчання закінчується відповідно до довідки 30.06.2023 року. Цих обставин відповідач не оспорює. Батьком дитини згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] є відповідач. Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних доньку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина (доньку), який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Позивач вважає, що розмір стягуваних аліментів на утримання повнолітньої дитини є абсолютно безспірним та має становити одну четверту частину його заробітку. Згідно правового висновку, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про те, що повнолітня дочка відповідача, яка навчається у вищому навчальному закладі, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, а тому стягнення аліментів з батька на її утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків. Визначений позивачем розмір аліментів у розмірі однієї четвертої частини його заробітку щомісячно є не обґрунтованим. З урахуванням отримуваного ним доходу, наявності у нього на утриманні малолітньої дитини, що підтверджується довідкою за № 10 від 28.01.2020 року, виданої Департаментом внутрішньої безпеки КП України та свідоцтвом про народження дитини, обов`язку матері в рівній мірі з батьком утримувати свою дитину, суд приходить до висновку, що відповідач може таку допомогу надавати повнолітній дитині, яка продовжує навчатись, у розмірі лише в розмірі однієї шостої частини його заробітку (доходу) щомісяця до закінчення терміну навчання донькою, 30 червня 2023 року. Він є достатнім та таким, що відповідає потребам дочки. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до статті 141 ЦПК України на користь держави слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 768,4 грн. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial