Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого народилася [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається у КЗ «Бериславському медичному коледжі» Херсонської обласної ради на денній формі навчання за спеціалізацією «Лікувальна справа», за кошти фізичної особи (на контрактній основі) з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно брати участь в утриманні [PERSON] відмовляється. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання - 30.06.2021 року. Ухвалою суду від 08.10.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, заявою від 29.10.2019 року просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти позовних вимог. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.09.2001 року. Згідно довідки №511 від 13.09.2019 року [PERSON] дійсно навчається в Комунальному закладі «Бериславський медичний коледж» Херсонської обласної ради на денній формі навчання за спеціалізацією «Лікувальна справа», стипендію не отримує, за кошти фізичної особи (на контрактній основі) з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Згідно довідки №1267, виданої Веселівською сілсьькою радою від 18.09.2019 року, [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 року №6-186ц14, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів, викладена правова позиція щодо стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, відповідно до якої правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчатися, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати дочку до закінчення нею навчання (але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років), незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів, але такої допомоги не надає, не може бути визнаний неспроможним сплачувати аліменти, оскільки за станом здоров`я та віком є працездатним, суд дійшов висновку, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище [PERSON] , яка не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, витрати, придбання продуктів харчування, матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а саме з [PERSON] , з урахуванням ч. 1 ст. 182 СК України, на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved