overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У жовтні 2015 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просив суд встановити факт родинних відносин, а саме, що заявник [PERSON], [INFO], є рідним сином померлої 26.04.2015 року [PERSON], [INFO] Заявник у судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення заяви не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозвязку, приходить до наступного. Судом встановлено, що при оформленні спадщини після померлої матері заявника [PERSON], [INFO], яка проживала в [INFO], де і померла, але була зареєстрована в [INFO], виникли питання родинних відносин. Померла [PERSON] перебувала в цивільному шлюбі з батьком заявника [PERSON] більше 45 років. Вони з самого народження проживали в [INFO], що підтверджується довідкою сільської ради від 17.09.2015 року. Народження заявника було оформлене свідоцтвом про народження серія ЯЭ №914043 від 23.04.1956 року, яке видане виконавчим комітетом Береславської сільської ради, в якому батьками вказані: батько, [PERSON], мати, [PERSON]. Хоча мама не була в зареєстрованому шлюбі, і мала прізвище [PERSON]. Фактично дівоче прізвище матері заявника - [PERSON] згідно свідоцтва про народження ЯИ №202345, виданого 09.10.1953 року, як відновлений запис про що зроблена відмітка на свідоцтві. Її прізвище [PERSON] підтверджується записом у свідоцтві батьків : [PERSON], [PERSON] Вказане підтверджується наданими суду доказами. Відповідно п. 1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадщини. З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленими особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У жовтні 2015 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що зареєструвала шлюб із відповідачем 21.09.2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області серія свідоцтва [NUMBER], актовий запис №806. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з жовтня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна на даний час не мають. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 21 вересня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області серія свідоцтва [NUMBER], актовий запис №806. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з жовтня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна на даний час не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Згідно ч. 2 ст. 174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України прізвище позивачки необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У жовтні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з вищевказаним позовом в якому, зокрема, вказує, що 23.10.2010 між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому у подружжя народились доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Обов'язків по утриманню дітей відповідач в добровільному порядку не виконує. Також позивач посилаючись на норму ч. 2 ст. 84 СК України заявляє вимогу про стягнення з відповідача коштів на її утримання. У судове засідання сторони не з'явились. Позивачка через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно телефонограми просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав повністю. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Також, судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є позивач (мати) та відповідач (батько) у даній справі. Вказана обставина встановлена на підставі копій свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня предявлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням обставин справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не порушує вимог Закону та прав інших осіб. Також відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. з вимог про стягнення аліментів, від оплати якого позивача звільнено законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У жовтні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує, що 31 березня 1990 року уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], який зареєстрований у міському відділі РАЦС м Кременчука, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-КЕ № 270249, актовий запис за № 9. Від сумісного шлюбу мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. В сімї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Зазначає, що спору про поділ спільного майна не мають. Просить задовольнити позовні вимоги, розірвати її шлюб з відповідачем, [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Пояснює, що сімя розпалась остаточно, примирення між нею та відповідачем неможливе, так як немає сенсу відновлювати сімю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що сторони по справі, [PERSON] (дошлюбне прізвище Бондар) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 31 березня 1990 року, у міському відділі РАЦС м Кременчука, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-КЕ № 270249, актовий запис за № 9. Шлюб видався невдалим. В сімї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна на час розгляду справи сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України, прізвище позивача [PERSON] після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України стягненням з відповідача на користь позивача у повернення сплаченого судового збору 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У жовтні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2008 року. Сторони мають малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З серпня 2015 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати, місце проживання дітей визначити з нею, прізвище їй залишити [PERSON]. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач проти позову не заперечував, надав суду заяву про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 15.08.2008 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 319. [INFO] народилась [PERSON] та [INFO] народився [PERSON] батьками яких є сторони по справі. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають разом. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], необхідно визначити з матір'ю - [PERSON]. Згідно ст. 113 СК України прізвище позивачки [PERSON] необхідно залишити - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У жовтні 2015 року до суду звернулась [PERSON] із вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. Позивачем була подана заява, якою позовні вимоги зменшено, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання в розмірі 300 грн. 00 коп. з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 15.10.2015 року і до закінчення нею навчання, а саме до 30.06.2017 року. Відповідач проти зменшених позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу на період навчання. Судом встановлено, що обставини викладені в позові, мають місце. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], її батьком є [PERSON]. 14.09.2013 року позивачка досягла повноліття, але продовжує навчання є студенткою 4 курсу заочного відділення навчально-наукового інституту будівництва та архітектури напряму підготовки «Будівництво» професійного спрямування «Міське будівництво та господарство». Навчання проводиться за рахунок бюджетних коштів. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2017 року. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, на підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на навчання в розмірі 300 грн. 00 коп. з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15.10.2015 року і до закінчення [PERSON] навчання, а саме до 30.06.2017 року. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України необхідно з відповідача на користь держави стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У жовтні 2015 року до суду із вказаною заявою звернувся [PERSON] Просить встановити факт належності йому договору міни квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] 10 квітня 1997 року зареєстровано в реєстрі за № 4108 та зареєстрованого в книзі М-6 18 квітня 1997 року за реєстровим номером 751. Заявник підтримав заяву і просить її задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в заяві. Представники заінтересованої особи реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 10 квітня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір міни, у відповідності до якого [PERSON] отримав у власність квартиру [ADDRESS]. 26.06.2015 року [PERSON] звернувся до реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. 03.07.2015 року державним реєстратором [PERSON] винесено рішення № 22577847 відповідно до якого, відмовлено заявнику у реєстрації права власності. Підставою для відмови слугувало те, що під час розгляду поданих на реєстрацію документів було виявлено розбіжності у прізвищі. Відповідно до договору міни на квартиру № 4108 від 10.04.1997 року посвідченого, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], вказано прізвище «Кузнєцов Артур Миколайович». В той же час заявником надано паспорт серії КН № 449276, виданий 12.08.1997 року. Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області. де зазначено прізвище «Кузнецов Артур Миколайович» Факт належності договору міни квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] 10 квітня 1997 року зареєстровано в реєстрі за № 4108 та зареєстрованого в книзі М-6 18 квітня 1997 року за реєстровим номером 751 підтверджується доказами наданими до матеріалів справи. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно для розпорядження майном на власний розсуд заявника. Таким чином, заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки не була спростована. Необхідно встановити факт належності договору міни квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] 10 квітня 1997 року зареєстровано в реєстрі за № 4108 та зареєстрованого в книзі М-6 18 квітня 1997 року за реєстровим номером 751 [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У жовтні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 15 вересня 2009 року виконкомом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 26. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що створити міцну та дружню сім'ю з відповідачем не вдалося, так як виявилися зовсім різні, не сумісні характери та суперечливі погляди на подружнє життя, на взаємні права та обов'язки подружжя. Між подружжям постійно виникають непорозуміння та сварки. Позивач вважає, що шлюб набув формального значення та зберігати його є недоцільним. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, до початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], яка міститься у матеріалах справи вбачається, що 15 вересня 2009 року виконкомом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON] (а. с. 5). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved