Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернулась до суду із позовом до Першотравневої сільської ради Лиманського району Одеської області, яким просила суд визнати право власності на одну другу частину житлового будинку [ADDRESS] , що за життя належала на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] . На обгрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла [PERSON] .. За життя [PERSON] на праві власності належала одна друга частина житлового будинку [ADDRESS] . Однак в нотаріальному порядку спадкоємці отримати свідоцтво про право на спадщину можливості не мають, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Першотравневої сільської ради Лиманського району Одеської області подав письмову заяву від 08.07.2019 року № 02-14/972 про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. При таких обставинах рішення ухвалюється у підготовчому засіданні (ст.200 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON] на праві власності належала одна друга частина житлового будинку [ADDRESS] , що вбачається зі змісту листа КП «Лиманське РБТІ» від 13.09.2018 року № 743, про підтвердження державної реєстрації права власності за [PERSON] 15.10.1997 року, реєстрова книга № 6, реєстровий номер 131 сторінка 150. [PERSON] померла [INFO] , що встановлено зі змісту свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 24.11.2017 року Лиманським районним відділом реєстрації актів цивільного стану ГТ УЮ в Одеській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. З матеріалів спадкової справи № 14/2018, заведеної 16.11.2018 року до майна [PERSON] , померлої [INFO] вбачається, що єдиним спадкоємцем є [PERSON] (сестра). У листопаді 2018 року спадкоємцю нотаріусом відмовлено у видачі свідотцва про право на спадщину за законом за відсутності правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Виходячи зі змісту положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права. За загальним правилом до складу спадщини входять всі права спадкодавця, що не припинились у зв`язку із смертю. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набула право власності на одну другу частину житлового будинку [ADDRESS] . Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. Отже позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. З цих же правових підстав суд приймає визнання відповідачем позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved