Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У квітні 2016 року позивач ТОВ «Ф'юджин» звернувся з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлове приміщення [ADDRESS], площею 80,6 кв.м., що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевим І.А. зареєстровано в реєстрі за № 59, в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 23.03.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 419, в сумі 522 704 гривні, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ТОВ «Ф'юджин» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, за ціною 522 704 гривні або ціною визначеною у звіті про незалежну оцінку вартості нерухомого майна станом на день продажу, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ТОВ «Ф'юджин» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 3.03.2016 року між сторонами укладено договір безпроцентної позики, відповідно до якого позивач надав відповідачеві позику в сумі 522 704 грн., яку той зобов'язався повернути через 14 днів з моменту її отримання в сумі 522 704 грн. З метою забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за договором позики сторонами було укладено договір іпотеки, згідно з яким відповідач у забезпечення договору передає в іпотеку позикодавцю нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення [ADDRESS], площею 80,6 кв.м. Однак, [PERSON] свої зобов'язання за договором позики не виконав у повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 522 704 грн. та у позивача виникло право на задоволення своїх вимог за допомогою іпотечного майна. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача позовні вимоги визнав, надав заяву про визнання позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 3.03.2016 року між сторонами ТОВ «Ф'юджин» та [PERSON] укладено договір безпроцентної позики, відповідно до якого позивач надав відповідачеві позику в сумі 522 704 грн., яку той зобов'язався повернути через 14 днів з моменту її отримання в сумі 522 704 грн. (а.с. 24). Надання коштів відповідачеві стверджується видатковими касовими ордерами (а..с. 35-37). З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за договором позики сторонами було укладено договір іпотеки, згідно з яким відповідач у забезпечення договору передає в іпотеку позикодавцю нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення [ADDRESS], площею 80,6 кв.м. (а.с. 25-34). Проте, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 522 704 грн. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до пунктів 7. 1 та 7.2 договору іпотеки іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця в таких випадках: - у разі невиконання чи неналежного виконання основного зобов 'язання: - у разі невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання зобов'язання, зробленої на підставі закону, договору, з якого воно виникло, чи цього договору; - незалежно від настання строку виконання зобов'язання у випадку будь-якого порушення умов договору позики: - незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання у випадку будь-якого порушення іпотекодавием умов нього договору; За вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення, стягнення на предмети іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: - за рішенням суду; - у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; - згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в підпунктах 7.2.3.1, 7.2.3.2 цього договору. Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмети іпотеки в рахунок виконання основного зобо'язання. Продаж іпотекодержателем від свого імені предметів іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та з дотриманням інших вимог чинного законодавства. Оскільки позичальник [PERSON] не виконав свого зобов'язання за договором позики, то позивач набув права звернення на предмет іпотеки. Позивачем повідомлялось про необхідність погашення заборгованості за договором (а.с. 40-42). Проте, вони залишення відповідачем без належного реагування. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону (ст. 41 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до п. 42 резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір відшкодовується відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved