Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з цим позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської до відповідача приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення суми страхового відшкодування. Позивач свої позовні вимоги мотивує наступними обставинами. 30.10.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу [PERSON] автомобіль марки RENAULT SANDERO, номер державної реєстрації [NUMBER]. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва винним у скоєні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля марки FIAT GRAND PUNTO, який належить йому на праві власності. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застраховано у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», 01.11.2013 р. позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування та вимогу щодо відшкодування шкоди. Після подання вищевказаних документів страховику, його працівником було проведено огляд та фотографування пошкоджень автомобіля позивача, після чого вказаний працівник страховика повідомив про те, що необхідно зачекати визначення суми страхової компенсації. Проте, жодного повідомлення від страховика після цього [PERSON] не отримав. Позивач звернулася до експерта [PERSON] Українскьої автомобільної корпорації «УкрАвто» для визначення розміру витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом її транспортного засобу, що було пошкоджено в наслідок ДТП. Відповідно до експертного висновку від 21.02.2014 р. розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, встановлено вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу в розмірі 13 460,20 грн.. Також позивач вважає, що відповідач зобов»язаний сплатити на її користь пеню за період прострочення виконання зобов»язання з 01.02.2014 р. та заборгованість з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила суд: стягнути з відповідача, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», код ЄДРПОУ 13490997, Україна, Донецька область, м. Донецьк, Проспект Ілліча, 100 на користь [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], суму страхового відшкодування у розмірі 17 884,84 грн.. В судове засідання представник позивача не з»явився. Надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч.3, ст.. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення протягом трьох робочих днів із дня прийняття відповідного рішення. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно до ч. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Згідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ч. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Судом встановлено, що 30.10.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу [PERSON] автомобіль марки RENAULT SANDERO, номер державної реєстрації [NUMBER]. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва винним у скоєні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля марки FIAT GRAND PUNTO, який належить йому на праві власності. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застраховано у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», 01.11.2013 р. позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування та вимогу щодо відшкодування шкоди. Після подання вищевказаних документів страховику, його працівником було проведено огляд та фотографування пошкоджень автомобіля позивача, після чого вказаний працівник страховика повідомив про те, що необхідно зачекати визначення суми страхової компенсації. Проте, жодного повідомлення від страховика після цього [PERSON] не отримав. Позивач звернулася до експерта [PERSON] Українскьої автомобільної корпорації «УкрАвто» для визначення розміру витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом її транспортного засобу, що було пошкоджено в наслідок ДТП. Відповідно до експертного висновку від 21.02.2014 р. розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, встановлено вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу в розмірі 13 460,20 грн. Розрахунок фізичного зносу колісного транспортного засобу здійснено відповідно до Методики товарознавчої експертизи і оцінки транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395. Вартість робіт з оцінки розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу складає 504,00 грн., що підтверджується квитанцією від 17.02.2014 р., наявною в матеріалах справи. Заява про страхове відшкодування була подана позивачем страховику 01.11.2013 р.. Страховик був зобов'язаний не пізніше як до 01.02.2014 р. прийняти рішення про здійснення сплати страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, чи відмовити у здійсненні сплати страхового відшкодування, про що повідомити заявника. Приймаючи до уваги те, що цього страховиком зроблено не було страховик повинен сплатити [PERSON] пеню за період прострочення виконання зобов»язання з 01.02.2014 р. із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня. Крім того, відповідно до Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний сплатити заборгованість з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Три відсотки річних складає 269, 73 грн. Інфляційна складова - 1707, 28 грн. Отже, разом відповідачу належить виплатити на користь позивача: 13 460, 20 грн. + 504,00 грн. + 269, 73 грн. + 1541,37 грн. + 1707, 28 грн. = 17 884,84 грн.. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 15, 16, 23, 1166 ЦК України, ст..ст. 6, 29, 34, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved