Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 09.07.2008 року між ним та ВАТ «СведБанк» був укладений кредитний договір № 2102/0708/71-122, за яким позивач отримав 84000 дол. США строком до 09.07.2038 р. 29 вересня 2016 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м. Херсон Головного територіального Управління юстиції у Херсонський області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 52364333 з виконання виконавчого напису № 9024 виданого 18 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення заборгованості в загальній сумі 64518.04 дол. США, просить його визнати таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на порушенням нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, порушення умов щодо безспірності суми заборгованості. При цьому, позивач зауважив, що не отримував вимоги від ПАТ «Альфа-Банк» про дострокове погашення усієї суми заборгованості за кредитним договором, зазначеної у спірному виконавчому написі. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального Управління юстиції у Херсонський області в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 09.07.2008 року між ВАТ «СведБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2102/0708/71-122 на суму 84000 дол. США зі сплатою 11,9% річних за користування кредитом регулярними щомісячними платежами з кінцевим строком повернення кредиту 09.07.2038 р. На забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту між банком та позивачем 10.07.2008 р. було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки (реєстр.№2006), за яким [PERSON] в іпотеку банку передано належний йому на праві власності будинок за адресою смт. Антонівка, вул. смт. Антонівка, вул. Будьоного, буд.2-а Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2016 року, винесеної головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального Управління юстиції у Херсонський області [PERSON] відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису, виданого 18.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 64518,04 дол. США. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідност.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» № 1255-IV для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17 ). В обґрунтування позову [PERSON] посилався також на те, що вимоги ПАТ «Альфа-Банк», зазначені в заяві про вчинення виконавчого напису,неправомірні. Зокрема, [PERSON] не погоджувався з нарахованою заборгованістю за кредитним договором, зазначеною у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість, зі строком її нарахування. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 18.04.2016 року вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 9024, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість, яка виникла за кредитним договором №2102/0708/71-122 від 09.07.2008 р, право вимоги за яким було відступлено ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 р., якому, в свою чергу, право вимоги було відступлено ПАТ «СведБанк», за період з 01.01.2015 р. по 22.02.2016 р. за кредитом у розмірі 61585,29 дол.США,, за відсотками за користування кредитом - 2931,75 дол.США. Загальна сума становить 64518,04 дол. США. При цьому, згідно наданих позивачем до суду квитанції №71539 від 15.06.2018 р. з призначенням платежу: повне погашення заборгованості за кредитним договором №2102/0708/71-122 від 09.07.2008 р, [PERSON] через [PERSON] згідно гарантійного листа №46666 від 06.06.2018 р. в сумі 37 000 дол. США, що в еквіваленті дорівнює 970 128,09 грн., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №128008121 від 18.06.2018 р. за заявою відповідача ПАТ «Альфа-Банк» про повне виконання зобовязань, виключено запис з Державного реєстру іпотек та знято заборону відчуження Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved