Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з протягом останніх років вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. При цьому, в позові вказувала, що кожен з подружжя живе своїм особистим життям. \~ \~ \~ \~В судове засіданні позивач [PERSON] не зявилась але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] судове засідання не зявився, про причини своєї неявки в судове засідання не зявився. При цьому. В ході підготовчого провадження відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти розірвання шлюбу, осельки на його думку підстав для розірвання шлюбу не має, в даному відзиві останнім підтверджувалось те, що останній проживає окремо з позивачкою, за місцем реєстрації його матері. \~ \~ \~ \~Поряд з цим, 07 грудня 2018 року відповідачем надано клопотання про зупинення провадження у справі для надання часу подружжю для примирення до 28 лютого 2019 року. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідачем в обґрунтувань вказаних обставин шляхом надання належних та допустимих доказів та обґрунтувань надано не було. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими особами,\~які беруть\~участь у\~справі.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 05 серпня 2000 року, сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис - 700 (а.с. 5). Шлюб укладено між сторонами вперше (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] . Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved