Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У жовтні 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.08.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 12.08.2013 року в розмірі 14503,39 грн. та витрати зі сплати судового збору 1762,00 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.03.2019 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся із заявою в якій зазначив, що ПАТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ст. 280 ЦПК України). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.08.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з розрахунком, заборгованість відповідача за договором № б/н від 12.08.2013 року станом на 18.09.2018 року становить 14503,39 грн., з яких 10204,77 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5799,99 - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 666,83 - штраф (процентна складова). Даючи юридичну оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні підтвердився той факт, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором № б/н від 12.08.2013 року належним чином не виконав, а отже зобов`язаний повернути позивачу борг за договором в розмірі 14503,39 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved