Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути на його користь з відповідача суму боргу за договором позики від 27.04.2011 року в розмірі 76 000 грн., а також судові витрати в розмірі 760 грн. В обгрунтування свого позову зазначив, що 27 квітня 2011 року він уклав з відповідачем [PERSON] договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 830. Відповідно умов вищевказаного договору позики, він за згодою своєї дружини [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла суму грошей у розмірі 76 000 грн. та зобов'язалася повернути борг повністю в строк до 01.12.2011 року. Однак, відповідач в порушення умов договору позики до теперішнього часу борг не повернула. На його вимоги до початку 2012 року відповідач спочатку відповідала, що гроші вона поверне, але трохи пізніше, посилаючись на тяжке матеріальне становище. З початку 2012 року відповідач перестала виходити на зв'язок, а сам позивач не має інформації про засоби її зв'язку. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не виконує свої зобов'язання за договором позики та не повертає йому борг, він вимушений за захистом своїх прав та інтересів звернутися з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши пояснення і доводи позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом установлене наступне: 27 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 830 (а.с. 3). Відповідно п. 1 вищевказаного договору [PERSON], як позикодавець передав у власність, а [PERSON] прийняла суму грошей у розмірі 76 000 (сімдесят шість тисяч) гривень, та як позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві борг повністю в строк до 1 грудня 2011 року. Зазначена сума грошей була отримана [PERSON] у борг у повному обсязі ще до підсання цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Позивачем в підтвердження своїх доводів наданий договір позики, який посвідчений нотаріально. Пунктом 1 договору передбачено, що гроші позичальник отримав від Позикодавця до підписання цього договору. Таким чином, договір позики був укладений між сторонами, гроші за цим договором отримані [PERSON] у тій сумі, яка вказана в договорі. Крім того, відповідно п. 8 Договору позики від 27.04.2011 року дружина позивача - [PERSON] надала свою згоду на укладення вищевказаного договору. Відповідач [PERSON] на день укладення договору, подала заяву про відсутність шлюбу та сімейних відносин. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином у відповідності до умов договору та вимог ЦК України. Інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - у відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно пред'являються. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, відповідно п. 6 Договору позики від 27.04.2011 року сторони договору домовилися, що сплата процентів за користування позикою відсутня. Позивач умови договору виконав у повному обсязі, що підтверджується підписом [PERSON] самому договорі позики. Відповідач свої зобов'язання не виконала, до теперішнього часу борг у сумі 76 000 грн. не повернула. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 760 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved