Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» (далі - відповідач), третя особа : Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» про стягнення страхового відшкодування, пені та інфляційних витрат. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року було задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування, пені та інфляційних витрат. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року залишено без змін рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року. 16 березня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року, а справу передано на новий розгляд. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року призначено дану справу до розгляду. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.05.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу № 217884 серії АТК зі строком дії до 27.05.2013 року, предметом якого став легковий автомобіль Mitsubishi Pajero з реєстраційним номером [NUMBER], який належить позивачу на праві власності. 27.04.2013 року, на ділянці дороги з неякісним дорожнім покриттям, рухаючись зі сторони смт. Варва в бік с. Гнідинці, позивач почув сторонній шум та побачив, що від його автомобіля від`єдналося заднє ліве колесо, внаслідок чого автомобіль позивача зазнав пошкоджень. 30.04.2013 року позивач повідомив відповідача про ДТП, а 17.05.2013 року звернувся до нього із заявами на виплату/доплату страхового відшкодування, яке після відрахування франшизи складало суму у розмірі 20492,77 грн.. Листом від 23.05.2015 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку із тим, що ДТП не визнається страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. Позивач вважає рішення про відмову у проведенні виплати необґрунтованим та безпідставним. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі 20492,77 грн.; стягнути з відповідача 750,04 грн. пені; стягнути 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 1130,19 грн. та 10379,34 грн. інфляційних втрат. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Суд, заслухавши надані пояснення, повно та всебічно дослідивши надані по справі докази, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). 25.05.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір добровільного страхування транспортних засобів № 217884 серії АТК, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням та/або користуванням, та/або розпорядженням транспортним засобом, а саме Mitsubishi Pajero 3.0, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Судом встановлено, що 27.04.2013 року рухаючись зі сторони смт. Варва в бік с. Гнідинці, позивач почув сторонній шум та побачив, що від його автомобіля Mitsubishi Pajero 3.0, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, від`єдналося заднє ліве колесо, внаслідок чого автомобіль зазнав пошкоджень. 30.04.2013 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. 17.05.2013 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою на виплату/доплату страхового відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що відповідач звертався до Начальника ВДАІ Варвінського РВ УМВС України в Чернігівській області з запитом щодо надання інформації стосовно ДТП від 27.04.2013 року. Пунктом 2.11.3.3 Договору добровільного страхування транспортних засобів № 217884 серії АТК від 25.05.2012 року передбачено, що для з`ясування обставин, причин, розміру і характеру збитку, заподіяного застрахованому тз, страхувальник має право направляти запити у відповідні компетентні органи, що можуть володіти необхідною інформацією, замовляти проведення незалежної експертизи, а також самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку. Вимагати від страхувальника (вигодонабувача, водія) інформацію, необхідну для встановлення факту страхового випадку, обставин та причин його виникнення (п. 2.11.3.4 Договору добровільного страхування транспортних засобів № 217884 серії АТК від 25.05.2012 року). Листом відповідача від 23 травня 2013 року було надано позивачу відповідь про відмову у проведені виплати страхового відшкодування за випадок від 27 квітня 2013 року, оскільки відповідно до Відомостей № 9192266 про дорожньо-транспортну пригоду, ДТП сталася внаслідок управління несправним транспортним засобом та порушення [PERSON] п. 2.3-А Правил Дорожнього руху, а саме: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу». Відповідно до Довідки № 9192266 про дорожньо-транспортну пригоду, яка видана ВДАІ Варвинського РВ УМВС України в Чернігівській області, де зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 27.04.2013 за участю транспортного засобу - Mitsubishi Pajero 3.0, номерний знак [NUMBER], внаслідок порушення [PERSON] пункту 2.3-А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 - управління несправним транспортним засобом. Згідно до п.п.3.5, 3.6 Порядку видачі довідки про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженого наказом МВС України 04.07.2011 N 389, довідка про ДТП підписується уповноваженою особою підрозділу Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС, яка її оформила, скріплюється печаткою та реєструється в журналі обліку вихідної кореспонденції цього підрозділу. За достовірність даних, зазначених у довідках про ДТП, відповідають працівники підрозділу Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС, якими було заповнено картки обліку цих ДТП, та їх начальники. Згідно п. 2.3-А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Пунктом 2.2.6 Договору добровільного страхування транспортних засобів № 217884 серії АТК від 25.05.2012 року передбачено, що страховим випадком визнається подія (події), зазначена в п. 1.8 цього договору, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування (страхову виплату). Страховим випадком за ризиками «ПОШКОДЖЕННЯ» та/або «НЗ», та/або «ДОДАТКОВЕ ОБЛАДНАННЯ» не визнаються також події, які відбулися внаслідок експлуатації страхувальником (водієм, вигодонабувачем) застрахованого тз з порушенням вимог діючих законодавчих та нормативно-правових актів щодо безпеки технічної експлуатації транспорту, в т.ч. ПДР, а саме експлуатації тз в аварійному або в технічно несправному стані (п.п. 2.3.4.1.а Договору добровільного страхування транспортних засобів № 217884 серії АТК від 25.05.2012 року). Відповідно до п. 2.11.3.9 «н» Договору добровільного страхування транспортних засобів № 217884 серії АТК від 25.05.2012 року, страховик має право відмовити страхувальникові у виплаті страхового відшкодування, якщо подія, яка призвела до збитків, або збитки підлягають під «Виключення із страхових випадків і обмеження страхування». Крім того, до матеріалів справи додано Висновок, затверджений 08.05.2013 року Начальником Варвинського РВ УМВС підполковником міліції [PERSON], по рапорту інспектора ВДАІ Варвинського РВ УМВС мол. л-нта міліції [PERSON], де зазначено, що в ході проведення перевірки та опитуванні потерпілого було встановлено, що [PERSON] [INFO] мешканця [ADDRESS], керуючи автомобілем Мітсубісі Педжеро, д/н [NUMBER], рухаючись зі сторони смт. Варва в бік с. Гнідинці. Коли останній повернув в с. Гнідинці та почув як сторонній шум в задній частині автомобіля, після чого автомобіль різко почало водити в різні боки, Коли водій [PERSON] почав пригальмовувати то помітив, що в його автомобілі відпало заднє ліве колесо. В наслідок даної пригоди ніхто з учасників руху не постраждав, а автомобіль гр. [PERSON] отримав незначні механічні пошкодження. Дана пригода трапилася не з вини водія, тому перевірку по даному факту припинити. Проте, суд не вважає даний висновок належним і допустимим доказом, оскільки, під час проведення перевірки не встановлювались обставини щодо керування позивачем транспортним засобом в технічно-справному стані чи навпаки. Як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, на час прийняття рішення страховою компанією про відмову у виплаті страхового відшкодування у розпорядженні страхової компанії була Довідка про дорожньо-транспортну пригоду № 9192266 від 27 квітня 2013 року, відповідно до якої дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] пункту 2.3-А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 - управління несправним транспортним засобом. Будь-яких документів, що спростовують викладене у вищезазначеній довідці позивачем не надано. Пунктом 2.11.3.3 Договору добровільного страхування транспортних засобів № 217884 серії АТК від 25.05.2012 року передбачено, що для з`ясування обставин, причин, розміру і характеру збитку, заподіяного застрахованому тз, страхувальник має право направляти запити у відповідні компетентні органи, що можуть володіти необхідною інформацією, замовляти проведення незалежної експертизи, а також самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку. Вимагати від страхувальника (вигодонабувача, водія) інформацію, необхідну для встановлення факту страхового випадку, обставин та причин його виникнення (п. 2.11.3.4 Договору добровільного страхування транспортних засобів № 217884 серії АТК від 25.05.2012 року). Відповідно до пп. 2.8.1 Договору добровільного страхування транспортних засобів № 217884 серії АТК від 25.05.2012 року, страхове відшкодування по ризиках «НЗ», «Пошкодження», «Додаткове обладнання» виплачується після надання страхувальником страховику всіх необхідних документів по страховому випадку, визначених у п. 2.7 цього договору, огляду пошкодженого тз страховиком і складання акту огляду, визначення обставин, причин, розміру і характеру заподіяного збитку та визнання страховиком події страховим випадком. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 58 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що рішення відповідача про відмову у проведенні виплати страхового відшкодування є обґрунтованим, оскільки ПрАТ «Просто-страхування» було вжито необхідних заходів для з`ясування обставин заподіяного застрахованому автомобілю - Mitsubishi Pajero 3.0, номерний знак [NUMBER], проте, позивачем не надано доказів в суді і в ПрАТ «Просто-страхування» на спростування інформації, викладеної в Довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 9192266 від 27 квітня 2013 року, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed