Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У жовтні 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до укладеного договору б/н від 28.07.2006 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір. Банк за користування кредитними коштами нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно з п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку позичальник повинен виконати зобовязання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту, оплати винагороди банку. Банк свої зобовязання за договором виконав, надав кредитні кошти. Договором передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором, не виконавши свої зобовязання за договором. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2015 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 43319,84 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 8643,11 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 34676,73 грн.. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 29926,16 грн., яка була задоволена рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.08.2013 року, різниця становить 13393,68 грн., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина), 669,68 грн. (процентна складова). Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача зазначену суму боргу та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду письмову заяву від 11.11.2015 року, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся про розгляд справи за місцем реєстрації, проте конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про слухання справи, тому суд відповідно до ст..ст.169, 224-226 ЦПК України вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Так, судом встановлено, що 28.07.2006 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та Банком договір, що підтверджується копією його заяви. Згідно з п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг підписання цього договору є прямою і безумовною згодою стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно заяви позивальника, за кредитним договором встановлена базова процентна ставка 3% на місяць, або 36% річних. Відповідно до п.6.5 Умов позичальник взяв на себе зобовязання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених договором. Згідно з п.8.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову . Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З матеріалів справи вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором і станом 31.08.2015 року Банком йому нарахована заборгованість в сумі 43319,84 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 8643,11 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 34676,73 грн. Від цієї суми заборгованості позивачем віднята сума у розмірі 29926,16 грн., яка була задоволена рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.08.2013 року, різниця становить 13393,68 грн., а також нараховані штрафи відповідно до п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина), 669,68 грн. (процентна складова). Тобто, загальна сума заборгованості складає 14563,36 грн. Частинами першою та третьої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з п.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі за №6-1206 цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Як вбачається зі справи, заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.08.2013 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 28.07.2006 року станом на 29.03.2013 року (згідно позовної заяви) в розмірі 29926,16 грн., яка складається із: 8643,11 грн. - заборгованість за кредитом; 19381,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1401,25 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки рішення про задоволення вимог кредитора - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не виконане боржником, воно не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, тому стягненню з відповідача на користь банку підлягають передбачені умовами договору прострочена заборгованість за відсотками та штрафи за несвоєчасне виконання зобовязань, що складає: 13393,68 грн. (43319,84 грн. 29926,16 грн. = 13393,68 грн.), а також штрафи: 500,00 грн. фіксована частина; 669,68 грн. - процентна складова, всього 14563,36 гривень. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved