Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що з 02.05.2002 року по 02.03.2015 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, а 02.03.2015 року була звільнена за ст.36 КЗпП України, проте відповідач при її звільнені не виплатив належну позивачці заробітну плату та січень та лютий 2015 року в розмірі 3262,00 грн.. В ході розгляду справи позивачкою були уточнені позовні вимоги, відповідно до яких остання просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за січень та лютий 2015 року в розмірі 3262,00 грн. В судовому засіданні позивачка не була присутня, в позові зазначила проханням про його розгляд за її відсутності, та з проханням про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, не сповістив суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність сторін, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 02.05.2002 року працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство випробувальний центр «Азовмаштест» сторожем, 02.03.2015 року звільнено за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці позивачки. Згідно ст. 115 Кодексу Законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плати виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 Кодексу Законів про працю України, при звільненні робітника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день звільнення. Якщо робітник у день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим робітником вимоги про розрахунок. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем жодного доказу на спростування доводів позивачки, щодо невиплати сум заборгованості з заробітної плати суду не надано. Проте задовольняючи позов частково суд виходить з того, що у відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так позивачкою надано суду копії розрахункових листів, з яких вбачається, що сума заборгованості ТОВ «НВП ВЦ «Азовмаштест» перед [PERSON] за січень 2015 року та лютий 2015 року в межах заявлених позовних вимог становить 1423,12 грн. та 1460,93 грн. відповідно, що дорівнює 2884,05 грн.. Тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Також з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial