Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 04 липня 2011 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано. Від шлюбу [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], яка перебуває на повному її утриманні. Після розлучення і до теперішнього часу відповідач [PERSON] жодного разу не виявив бажання побачити свою дочку, матеріальної допомоги на утримання дитини крім аліментів не надає, із дочкою не бачиться і взагалі не спілкується з нею, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини фактично з дня її народження, самоухиляється від обов'язку по утриманню і вихованню дочки, не цікавиться її здоров'ям та лікуванням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що необхідно для її нормального розвитку. За час перебування дочки, у Надвірнянському дошкільному навчальному закладі Ясла-садок «Пролісок» відповідач [PERSON] жодного разу дитину не відвідував, і станом її здоров'я не цікавився, що на її думку, сукупність вищенаведених фактів свідчить про умисне та свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків з утримання та виховання дитини, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є достатніми підставами для позбавлення відповідача батьківських прав. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, дали суду пояснення аналогічні викладеному вище, та змісту позовної заяви просили суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] 19 травня 2014 року під час розгляду у судовому засіданні клопотання позивача [PERSON] про залучення у справі в якості третьої особи службу у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, участь якої відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України є обов'язковою, відповідач [PERSON] не погоджуючись з даним клопотанням залишив зал судового засідання і більше в судові засідання не з'являвся. 05 серпня 2014 року до суду подав письмову заяву у якій зазначив, що від дитини не відмовляється та згоден підписати у нотаріуса необхідні документи для поїздки дочки за кордон за бажанням позивача [PERSON], просив розглянути справу за його відсутності. Третя особа: служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області у судове засідання не з'явилася, подала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дочки [PERSON], та в якому зазначила, що не заперечують проти задоволення позову, просить розглянути справу у відсутності їхнього представника. Прокурор Пахнюк Ю.В у судовому засіданні позов підтримала, вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] буде відповідати інтересам дитини. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2011 року шлюб зареєстрований 05 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно із свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] [PERSON] 26 липня 2011 року змінила своє прізвище «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]» про що складено відповідний актовий запис за № 101. Із свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася [INFO] року у місті Києві, видно, що її батьком є відповідач [PERSON], матір'ю - позивач [PERSON]. Відповідно до довідки з місця проживання про склад родини та реєстрації (форма № 3) малолітня [PERSON] зареєстрована разом із позивачем [PERSON] у [ADDRESS]. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання № 69 від 16 квітня 2014 року зазначено, що дитина тимчасово проживає у добрих умовах в чотирьох кімнатній квартирі [ADDRESS], яка належить на праві власності матері позивача - [PERSON]. У судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] знаходиться на вихованні Надвірнянського дошкільного навчального закладу Ясла-садок «Пролісок» (далі - НДНЗ Ясла-садок «Пролісок») в групі «Колобок». Постійно опікуються дитиною мама, [PERSON] та бабуся [PERSON]., а батько дитини - відповідач [PERSON] протягом часу з 10 листопада 2012 року по теперішній час взагалі в Ясла-садок до дитини не з'являвся. Також відповідач не з'являвся з дитиною і на планові медичні огляди у дитячу поліклініку м. Надвірна. Крім цього у суді встановлено, що відповідно до наданої медичної документації малолітня [PERSON] хворіє на алергічну хворобу, має деформацію колінно-гомілкових суглобів обох ніг, страждає на захворювання дихальних шляхів та має хронічні гострі респіраторні захворювання, про що відомо і відповідачу [PERSON] У суді встановлено, що позивач [PERSON] будь-яких перешкод відповідачу [PERSON] у вихованні, спілкуванні, піклуванні з малолітньою дитиною не чинила. Із листа ВДВС Броварського МРУЮ від 31 липня 2013 року № 43634, видно, що відповідачем [PERSON] була допущена заборгованість по сплаті на користь [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO], яка станом на 31 липня 2013 року становила 3299 грн. 88 коп. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2013 року збільшено розмір аліментів встановлений рішенням цього ж суду від 20 жовтня 2011 року у цивільній справі № 2-3052/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 249 грн. 60 коп. на 400 грн., які стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 2010 року народження, щомісячно, починаючи з 20 червня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до листа ВДВС від 22 серпня 2014 року № 347 заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у відповідача за період з 20 січня 2013 року по 01 січня 2014 року відсутня. У довідці від 26 травня 2014 року про проведену бесіду головного спеціаліста служби у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації в присутності [PERSON] із малолітньою [PERSON], [INFO], зазначено, що дитина повідомила, що її батько [PERSON] до неї не телефонує, оскільки в нього сіла батарея, подарунків не дарує так як в неї їх багато, коли бачила батька останній раз не пам'ятає та не знає як він навіть і виглядає. З висновку від 24 лютого 2014 року № 04-36/10 видно, що служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні показали, що з моменту народження малолітньої [PERSON] і по теперішній час вихованням дитини займається мати дитини - [PERSON], а батько [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Також у вихованні дитини допомагає позивачу її мати [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. У ч. ч. 2, 3 ст. 151 ЦК України передбачено, що батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам, обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. За змістом ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки [PERSON], [INFO], тому позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідачем в ході розгляду справи не наведено жодного конкретного факту, з якого вбачалося б, що він вчиняв конкретні дії щодо належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позовної заяви до суду позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. ? вище . . 3, 11, 57-60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved