Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] пред`явила через суд зазначений позов на предмет індексації аліментів та стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів, стягнутих з 29 вересня 2016 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2017 року з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1300,00 грн. та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1700,00 грн. щомісяця, що виконується в примусовому порядку Новокодацьким відділом ДВС, оскільки державний виконавець індексацію аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, відповідно до вимог закону не здійснює, а відповідач сплачує аліменти не в повному розмірі і не щомісяця, тому позивач з підстав, визначених ст. 196 СК України, просила суд стягнути з відповідача на свою користь індексацію аліментів за період з вересня 2019 року по 30 серпня 2020 року включно на дочку [PERSON] в розмірі 39,00 грн., на сина [PERSON] в розмірі 51,00 грн., а також пеню по аліментам за період з 26 червня 2019 року по 30 вересня 2020 року на дочку [PERSON] в розмірі 32647,60 грн. та за період з 01 вересня 2019 року по 30 серпня 2020 року на сина [PERSON] в розмірі 18806,80 грн. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 13 листопада 2020 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення інших процесуальних ускладнень, окрім як залучення 09 лютого 2021 року третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору відповідної державної виконавчої служби та з потребою у витребуванні за ухвалою суду від 09 лютого 2021 року у державного виконавця виконавчого провадження в копії. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв, і про дати, час і місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем його постійного проживання (перебування). Третя особа після залучення її за ухвалою суду 09 лютого 2021 року до участі у справі 22 лютого 2021 року подала відповідно до вимог ст.192 ЦПК України письмові пояснення, в яких на спростування позовних вимог посилалися на повну відповідність дій та процесуальних рішень державного виконавця вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та вжиття усіх заходів до повного виконання рішення суду про стягнення аліментів на користь позивача, у зв`язку з чим Новокодацький відділ ДВС клопотав про ухвалення судового рішення на розсуд суду у відповідності до чинного законодавства. Інших заяв по суті справи учасники розгляду не подавали. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав та наполягав на їх повному задоволенні. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали повністю, наполягаючи на відмову у заявлених вимогах з тих підстав, що розрахунок індексації та пені проведений неуповноваженою особою, не відповідає сплаченим сумам аліментів та суперечить вимогам ч.2 ст. 196 СК України, оскільки нарахована сума пені перевищує 100% визначеної позивачем заборгованості, а наразі будь-яка заборгованість по аліментам у відповідача взагалі відсутня. Третя особа Новокодацький відділ ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив та у поданій заяві клопотав про розгляд справи у відсутності їх представника. Суд, заслухавши усні пояснення представників сторін та відповідача, дослідивши подані учасниками докази, дійшов висновку про вирішення справи за ст. 13 ЦПК України в межах заявлених вимог з частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2017 року, що набрало законної сили 04 квітня 2017 року, позов [PERSON] задоволений; вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в сумі 1300,00 грн. щомісяця з урахуванням індексації, та на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти в сумі 1700,00 грн. щомісяця з урахуванням індексації починаючи від 29 вересня 2016 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. На виконання цього рішення судом 27 березня 2017 року видані виконавчі листи відносно кожної дитини окремо № 203/4537/16-ц, пред`явлені стягувачем до примусового виконання на підставі чого 21 липня 2017 року державним виконавцем Новокодацького відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54238087, а в подальшому перевірений майновий стан боржника, накладений арешт на його майно та кошти, вжиті інші заходи примусового виконання, обставини чого підтверджуються матеріалами виконавчого провадження, наявними в копії у справі. Розв`язуючи вимоги про стягнення суми індексації аліментів на обох дітей, суд виходить з наступного. Індекс споживчих цін - це показник, який характеризує зміни загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Відповідно до частини першої\~статті 2\~Закону України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» \~об`єктом індексації грошових доходів населення є, в тому числі, і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Верховний Суд України в постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-113цс13 зазначив, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі частини другої\~статті\~\~184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8\~статті 8 ЦПК України\~у порядку, передбаченому\~Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Стаття 184 СК України\~передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Частина друга\~статті 184 СК України\~передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що державний виконавець з часу, визначеного до стягнення аліментів в рішенні та пред`явлення останнього до примусового виконання індексацію аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, відповідно до наведених вимог закону не проводив. Згідно з розрахунком, проведеним позивачем і який не оспорений відповідачем, як і не спростований ним доказами, та перевірений судом з урахуванням загальновизнаної методики розрахунку,\~розмір індексації аліментів за період з вересня 2019 року по вересень 2020 року включно на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , становить 39,00 грн., а на дитину [PERSON] , 18 грудня 2010 року становить 51,00 грн., у зв`язку з чим вказана сума індексації підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повністю. Таких висновків суд дійшов відповідно ч.3 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правового висновку\~ щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладеного у\~постанові Верховного\~Суду у\~складі колегії\~суддів Другої\~судової палати\~Касаційного цивільного\~суду від 26 червня 1018 року у справі № 484/740/17, провадження № 61-4029св18. Розв`язуючи вимоги позивача про стягнення пені по аліментам на дітей суд виходить із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Як встановлено судом на підставі наявних у матеріалах виконавчого провадження, а також представлених позивачем в копії платіжних документів про сплату аліментів, відповідач сплачував аліменти на дітей нерегулярно, чим допускав прострочення боржника, у зв`язку з чим з нього на користь позивача підлягає стягненню пеня, обчислення якої проводиться за наведеною формулою з урахуванням правил обчислення строків за ст. ст. 254-255 ЦК України, враховуючи сплачені суми, їх призначення у платіжних документах, та час сплати таких сум: На дитину [PERSON] за період з 01 вересня 2019 року по 30 серпня 2020 року, тобто за заявлений у позовній заяві період здійснені наступні платежі, які мають сплачуватись відповідачем з 29 числа кожного місяця по 1700,00 грн., як це визначено у рішенні суду про стягнення аліментів: за вересень 2019 року платіж мав бути здійснений до 29 жовтня 2019 року, що здійснено лише за квитанцією від 20 листопада 2019 року (а.с.221) у зв`язку з чим прострочка настає з 30 жовтня 2019 року до дня сплати аліментів за цей місяць, тобто пеня обчислюється за період з 30 жовтня 2019 року по 20 листопада 2019 року і дорівнює: 21 день х (1700х1%)= 357,00 грн.; за жовтень 2019 року платіж мав бути здійснений до 29 листопада 2019 року і здійснений за квитанцією від 20 листопада 2019 року (а.с.221), у зв`язку з чим зобов`язання за цей місяць виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені; за листопад 2019 року платіж мав бути здійснений до 29 грудня 2019 року і здійснений за квитанцією від 20 листопада 2019 року на загальну суму 12060,30 грн. з призначенням платежу як аліменти на [PERSON] за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, а решта суми 6800,00 грн. аліменти на [PERSON] за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року (а.с.221), у зв`язку з чим за листопад зобов`язання виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені за цей місяць; за грудень 2019 року платіж мав бути здійснений до 29 січня 2020 року і здійснений ще за квитанцією 20 листопада 2019 року (а.с221), у зв`язку з чим зобов`язання за цей місяць виконані належним чином достроково, що виключає нарахування пені; за січень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 лютого 2020 року і здійснений за квитанцією від 18 лютого 2020 року суму 3015,08 грн. з призначенням платежу як аліменти за січень 2020 року на [PERSON] 1300,00 грн., [PERSON] - 1700,00грн. (а.с.27), у зв`язку з чим зобов`язання за цей місяць виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені; за лютий 2020 року - платіж мав бути здійснений до 29 березня 2020 року та здійснений квитанцією за квитанцією від 18 лютого 2020 року на суму 3015,08 грн. з призначенням платежу як аліменти за лютий 2020 року на [PERSON] 1300,00 грн., [PERSON] - 1700,00 грн. (а.с.249), у зв`язку з чим зобов`язання за цей місяць виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені; за березень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 квітня 2020 року, що здійснено лише за квитанцією від 22 травня 2020 року (а.с.25) у зв`язку з чим прострочка настає з 30 квітня 2020 року до дня сплати аліментів за цей місяць, тобто пеня обчислюється за період з 30 квітня 2020 року по 22 травня 2020 року і дорівнює: 22 дні х (1700х1%) = 374,00 грн. за квітень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 травня 2020 року і здійснений за квитанцією від 22 травня 2020 року (а.с.25), у зв`язку з чим зобов`язання за цей місяць виконані належним чином і в строк, що виключає нарахування пені; за травень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 червня 2020 року та здійснений за квитанцією від 22 травня 2020 року на суму 5125,63 грн. (а.с.25) з призначенням платежу як аліменти на [PERSON] за березень, квітень, травень 2020 року, у зв`язку з чим зобов`язання за травень виконані належним чином достроково, що виключає нарахування пені за цей місяць; за червень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 липня 2020 року, проте здійснений лише за квитанцією від 31 липня 2020 року (а.с.24), у зв`язку з чим прострочка настає з 30 липня 2020 року до дня сплати аліментів за цей місяць, тобто пеня обчислюється за період з 30 липня 2020 року по 31 липня 2020 року і дорівнює: 1 день х (1700х1%)= 17,00 грн. за липень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 серпня 2020 року і здійснений за квитанцією від 31 липня 2020 року на суму 5125,63 грн. з призначенням платежу як аліменти на [PERSON] за червень, липень, серпень 2020 року (а.с.24), у зв`язку з чим зобов`язання за липень виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені за цей місяць; за серпень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 вересня 2020 року і здійснений за квитанцією від 31 липня 2020 року (а.с.24), у зв`язку з чим зобов`язання за травень виконані належним чином достоково, що виключає нарахування пені за цей місяць; за вересень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 жовтня 2020 року і здійснений за квитанцією від 12 листопада 2020 року на суму 1708,54 грн. з призначенням платежу як аліменти на [PERSON] за вересень 2020 року (а.с.250), у зв`язку з чим зобов`язання за цей місяць виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені. Таким чином за підсумком заявленого періоду відповідач допустив прострочку аліментних зобов`язань на сина [PERSON] по платежам за вересень 2019 року на 21 день, березень 2020 року на 22 дні і червень 2020 року на 1 день, що за підсумком обчисленої пені складає 357,00 + 374,00 + 17,00 = 765,00 грн. На дитину [PERSON] за період з 26 червня 2019 року по 30 вересня 2020 року, тобто за заявлений у позовній заяві період здійснені наступні платежі, які мають сплачуватись відповідачем з 29 числа кожного місяця по 1300,00 грн., як це визначено у рішенні суду про стягнення аліментів: за червень 2019 року платіж мав бути здійснений до 29 липня 2019 року та здійснений за квитанцією від 24 липня 2019 року на суму 5226,13 грн. (а.с.190) з призначенням платежу як аліменти на [PERSON] за травень, червень, липень 2019 року, у зв`язку з чим зобов`язання за червень місяць виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені; за липень 2019 року- платіж мав бути здійснений до 29 серпня 2019 року та здійснений за квитанцією від 24 липня 2019 року на суму 5226,13 грн. (а.с.190) з призначенням платежу як аліменти на [PERSON] за травень, червень, липень 2019 року, у зв`язку з чим зобов`язання за червень місяць виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені; за серпень 2019 року - платіж мав бути здійснений до 29 вересня 2019 року, проте доказів сплати аліментів за цей місяць суду не надано, у зв`язку з чим прострочка настає з 30 вересня 2019 року до дня ухвалення цього рішення, але не більш ніж 100% такої заборгованості, у зв`язку з чим пеня за серпень 2019 року обмежується розміром нездійсненого платежу у 1300,00 грн. за вересень 2019 року платіж мав бути здійснений до 29 жовтня 2019 року що здійснено лише за квитанцією від 20 листопада 2019 року (а.с.221) у зв`язку з чим прострочка настає з 30 жовтня 2019 року до дня сплати аліментів за цей місяць, тобто пеня обчислюється за період з 30 жовтня 2019 року по 20 листопада 2019 року і дорівнює: 21 день х (1300,00х1%) = 273,00 грн. за жовтень 2019 року платіж мав бути здійснений до 29 листопада 2019 року і здійснений за квитанцію від 20 листопада 2019 року (а.с.221), у зв`язку з чим зобов`язання за цей місяць виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені; за листопад 2019 року платіж мав бути здійснений до 29 грудня 2019 року і здійснений за квитанцією від 20 листопада 2019 року на загальну суму 12060,30 грн. з призначенням платежу як аліменти на [PERSON] за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, а решта суми 6800,00 грн. аліменти на [PERSON] за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року (а.с.221), у зв`язку з чим зобов`язання за листопад виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені за цей місяць; за грудень 2019 року платіж мав бути здійснений до 29 січня 2020 року і здійснений за квитанцією від 20 листопада 2019 року, у зв`язку з чим зобов`язання за грудень виконані належним чином достроково, що виключає нарахування пені за цей місяць; за січень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 лютого 2020 року і здійснений за квитанцією від 18 лютого 2020 року суму 3015,08 грн. з призначенням платежу як аліменти за січень 2020 року на [PERSON] 1300,00 грн., [PERSON] - 1700,00грн. (а.с.27), у зв`язку з чим зобов`язання за цей місяць виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені; за лютий 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 березня 2020 року і здійснений за квитанцією від 18 лютого 2020 року на суму 3015,08 грн. з призначенням платежу як аліменти за лютий 2020 року на [PERSON] 1300,00 грн., [PERSON] - 1700,00 грн. (а.с.249), у зв`язку з чим зобов`язання за цей місяць виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені; за березень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 квітня 2020 року, що здійснено лише за квитанцією від 22 травня 2020 року (а.с.26) у зв`язку з чим прострочка настає з 30 квітня 2020 року до дня сплати аліментів за цей місяць, тобто пеня обчислюється за період з 30 квітня 2020 року по 22 травня 2020 року і дорівнює: 22 дні х (1300х1%) = 286,00 грн.; за квітень 2020 року - платіж мав бути здійснений до 29 травня 2020 року і здійснений за квитанцією від 22 травня 2020 року (а.с.26), у зв`язку з чим зобов`язання за цей місяць виконані належним чином і в строк, що виключає нарахування пені; за травень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 червня 2020 року і здійснений за квитанцією від 22 травня 2020 року на суму 3919,60 грн. з призначенням платежу як аліменти на [PERSON] за березень, квітень, травень 2020 року (а.с.26), у зв`язку з чим зобов`язання за цей місяць виконані належним чином і в строк, що виключає нарахування пені; за червень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 липня 2020 року та здійснений за квитанцією від 31 липня 2020 року (а.с.222), у зв`язку з чим прострочка настає з 30 липня 2020 року до дня сплати аліментів за цей місяць, тобто пеня обчислюється за період з 30 липня 2020 року по 31 липня 2020 року і дорівнює: 1 день х (1300х1%)= 13,00 грн.; за липень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 серпня 2020 року і здійснений за квитанцією від 31 липня 2020 року на суму 3919,60 грн. з призначенням платежу як аліменти на [PERSON] за червень, липень, серпень 2020 року (а.с.222), з чим зобов`язання за липень виконані належним чином і у строк, що виключає нарахування пені за цей місяць; за серпень 2020 року платіж мав бути здійснений до 29 вересня 2020 року за здійснений за квитанцією від 31 липня 2020 року (а.с.222), у зв`язку з чим зобов`язання за серпень виконані належним чином достроково, що виключає нарахування пені за цей місяць. Таким чином за підсумком заявленого періоду відповідач допустив прострочку аліментних зобов`язань на дочку [PERSON] по платежам за серпень 2019 року на 21 день, вересень 2019 року на 21 день, березень 2020 року на 100% місячного платежу і червень 2020 року на 1 день, що за підсумком обчисленої пені складає: 286,00 грн. + 273,00 грн. + 1300,00 грн. + 13,00 грн. = 1976,00 грн. Розрахунок пені, проведений позивачем, суд до уваги прийняти не може, оскільки останній здійснений без урахування сум, періоду і часу сплати аліментів згідно досліджених у судовому засіданні платіжних документів щодо обох дітей, у зв`язку з чим такий розрахунок не відповідає фактичним обставинам справи. Доводи представника відповідача про те, що розрахунки проведені неуповноваженою особою, суд відкидає як помилкові, оскільки розрахунок заборгованості по аліментам станом на 01 жовтня 2020 року проведений державним виконавцем, до виключних повноважень якого належить обчислення такої заборгованості, в тому числі і переплати, а розрахунок пені та індексації аліментів проведений позивачем на виконання вимог п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України щодо форми і змісту позовної заяви. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині обчисленої вище судом пені та індексації аліментів на кожну дитини. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з урахуванням результату розгляду справи судові витрати відносяться на рахунок позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial