Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У квітні 2016 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за рахунок реалізації застави та продажу від імені заставодержателя звернулось Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантуванн я вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» [PERSON]. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що 23 серпня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № К-1042864, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 140590,00 гривень з розрахунку 14,99% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 23 серпня 2013 року до 22 серпня 2017 року. Мета кредитування придбання автомобіля. Виконання Позичальником зобовязань за цим договором забезпечується заставою відповідно до укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] договору застави транспортного засобу №К-1042864/S від 23 серпня 2013 року, згідно з яким предметом застави є транспортний засіб-автомобіль: марки Hyundai, модель Elantra, 2013 року випуску, кузов №KMHDH41CADU835867, реєстраційний номер [NUMBER]. Предмет застави належить Заставодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 0309949, виданого Миргородським ВРЕВ УДАІ ГУМВС України в Полтавській області 20 серпня 2013 року. Відповідно до п.8.2 Кредитного договору у випадку не виконання позичальником будь-яких зобовязань за цим договором та/або умов договорів забезпечення, зазначених в п.1.5 цього договору, та/або у випадку порушення Позичальником строків платежів встановлених п.1.1,1.4, 3.3, 3.5 цього договору Кредитор має право вимагати дострокове повернення повної суми заборгованості, а Позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку передбаченому п.8.3, 8.4 цього договору. Відповідно до п. 8.4 вимога про дострокове повернення повної суми заборгованості направляється Позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання кредитором за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах цього договору або адресою, повідомленою позичальником відповідно до п.5.4. цього договору. Сторони досягли згоди, що датою з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата зазначена на квитанції, яка надається кредитору відділенням звязку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове погашення повної суми заборгованості з повідомленням про вручення. Згідно п.8.4 визначено, що у випадку невиконання Позичальником зазначеної у п.8.3 цього договору письмової вимоги Кредитора про дострокове погашення повної суми заборгованості у строк визначений п.8.3 цього Договору, Кредитор має право звернути стягнення на предмет застави будь-яким способом за власним вибором кредитора, у тому числі на підставі виконавчого запису нотаріуса, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору застави чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобовязань за цим договором та/або предявити позов у відношення позичальника та задовольнити свої вимоги, що випливають з цього договору, з будь-якого майна позичальника. Станом на 11 грудня 2015 року відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 458307,52 грн., яка складається з тіла кредиту 131803,12 грн.; відсотків 36182, 20 грн.; суми заборгованості за пенею 290322, 20 грн. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] звернути стягнення на предмет застави за договором застави транспортного засобу № К-1042864/S від 23 серпня 2013 року автомобіль марки Hyundai, модель Elantra, 2013 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 030949, виданого Миргородським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Полтавській області 20 серпня 2013 року, із застосуванням процедури продажу Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», як обтяжувачем, предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (будь-яким способом, в тому числі із укладенням нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу) за ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», із наданням Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям автомобіля з обліку в Регіональному сервісному центрі МВС у Полтавській області (та його регіональних підрозділах) по свідоцтву про реєстрацію або його дублікату, а також наданням Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в Регіональному сервісному центрі МВС у Полтавській області (та його регіональних підрозділах) та всі судові витрати за розгляд справи судом. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі відповідної довіреності (а.с. 77) позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] визнала позов повністю, пояснила що не могла погашати кредит в зв'язку з витрачанням коштів на лікування тяжкого захворювання брата. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За правилами ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23 серпня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № К-1042864 (а.с. 14-20), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 140590,00 гривень з розрахунку 14,99% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 23 серпня 2013 року до 22 серпня 2017 року. Мета кредитування придбання автомобіля. З метою забезпечення виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором 23 серпня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №К-1042864/S, згідно з яким предметом застави є транспортний засіб-автомобіль: марки Hyundai, модель Elantra, 2013 року випуску, кузов №KMHDH41CADU835867, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 8-13). Предмет застави належить Заставодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 030949, виданого Миргородським ВРЕВ УДАІ ГУМВС України в Полтавській області 20 серпня 2013 року (а.с. 33). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно з вимогами ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обовязки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим законом. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна легковий автомобіль марки «HYUNDAI», модель «ELANTRA», тип ТЗ легковий седан-В, 2013 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], від 23 серпня 2013 року внесений у Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Отже, на час реалізації заставленого майна обтяження припинено не було. Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала і станом на 11 грудня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 458307,52 грн., яка складається з тіла кредиту 131803,12 грн., відсотків 36182,20 грн., суми заборгованості за пенею 290322,20 грн., що підтверджується довідкою від 16.12.2015 року (а.с. 32). Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель (іпотекодержатель) набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки). За рахунок предмета застави, іпотеки він має право задовольнити в повному обсязі свої вимоги з урахуванням сплати відсотків, неустойки, збитків та іншого. Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України). Позивач звертався до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який 8 вересня 2014 року заочним рішенням був задоволений. Згідно вказаного рішення суду стягнуто із [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № К-1042864 від 23 серпня 2013 року в сумі 140478 гривень 36 копійок та 1404,78 гривень судових витрат (а.с. 35-37). Вищезазначене рішення суду на даний час не виконане. Згідно висновку Верховного суду України у спорі про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа 6-73цс13, постанова від 04.09.2013 року) наявність рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке не виконане, не може бути перешкодою для звернення стягнення на майно, передане в іпотеку з метою забезпечення виконання зобовязання позичальника за кредитним договором. Враховуючи вищенаведене та наявність доказів, які підтверджують неналежне виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, суд приходить до переконання, що позивач набув права звернення стягнення на предмет застави, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1378 гривень 00 копійок судового збору.

Outcome: approved