Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

у жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.05.2001 року, мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними відсутнє взаємопорозуміння та повага одне до одного, на даний час проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, а тому позивачка просить шлюб розірвати та залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судовому засіданні позивачка позов підтримала та наполягала на розлученні, проти надання строку на примирення заперечувала, відповідач позов визнав та просив розірвати шлюб. Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст. ст. 200 ч. 4, 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу на підготовчому засіданні. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 20.05.2001 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5). Сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). За довідкою Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради Полтавської області № 1319 від 28.10.2019, позивачка зареєстрована в [ADDRESS] , і має такий склад сім`ї: [PERSON] - чоловік, [INFO]., [PERSON] донька, [INFO], [PERSON] , [INFO]. (а.с. 10). Згідно з довідкою Машівської селищної ради № 694 від 31.10.2019, відповідач зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, у них різні характери та погляди на життя, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємної поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому суд доходить висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Прізвище позивачки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити - « [PERSON] », на її прохання. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов задоволено, а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір. Разом з тим, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст. 142 ЦПК України, позивачці слід повернути судовий збір в сумі 384,20 грн. з державного бюджету та стягнути з відповідача на її користь 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved