Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, звернулось до Ірпінського міського суду Київської області. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 квітня 2020 року справу передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06.06.2018 року о 18:20 год. на водоймі загального користування, що в м. Буча, Київської обл., [PERSON] проводив лов риби забороненим знаряддям лову «Павук», при цьому виловив рибу, лящ - 3шт., плоскирка 23шт. загальною вагою 1.5кг., чим наніс збитки рибному господарству України на суму 1292 грн. Своїми діями [PERSON] порушив п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства та інструкції про порядок обчислення та внесенні платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійснені любительського і спортивного рибальства та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постанови Ірпінського міського суду Київської області від 01.08.2018 року у справі 367/4642/18 [PERSON] , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 1292 грн., які необхідно сплатити на користь Бучанської міської ради Київської області; стягнути з відповідача на користь Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області судові витрати в розмірі 1921 грн. Ухвалою судді від 28.07.2020 було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі. У судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позовну заяву не подав. Третя особа в судове засідання не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави. Статтею 37 Закону України «Про тваринний світ» передбачено забезпечення охорони тваринного світу шляхом встановлення правил, заборон та обмежень при використанні об`єктів тваринного світу, охорони їх від самовільного використання. Рибальство здійснюється відповідно до Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Укрдержрибгоспу від 15 лютого 1999 року. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 005996 від 06.06.2018 встановлено, що 06.06.2018 о 18:20 год. на водоймі загального користування, що в м. Буча, Київська область гр. [PERSON] проводив лови риби забороненим знаряддям лову «Павук» , при цьому виловив рибу, лящ 3 шт., плоскирка 23 шт. загальною вагою 1,5 кг. Своїми діями гр. [PERSON] порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 01.08.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 8 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок. Згідно розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 005996 сума заподіяної шкоди становить 1292,00 грн. Вказані встановлені обставини щодо протиправних дій відповідача є обов`язковими для суду відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, за якою постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовної якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та вчинені вони цією особою. За правилами ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Аналогічне правило про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища міститься в ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Згідно ч. 5 вказаної статті застосування заходів адміністративної відповідальності не звільняє винних від компенсації спричиненої шкоди. Як передбачено ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено та протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що виловлена відповідачем риба була передана йому на зберігання та не була конфіскована, що свідчить про те, що вона не реалізовувалась, отже дохід до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища за правилами ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в зв`язку з його відсутністю не спрямовувався. За загальними правилами відшкодування шкоди, встановленими ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана протиправними діями особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що вилучення водних біоресурсів, у тому числі і риби, із середовища їх перебування добування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди згідно визначених розмірів (такс). У відповідності до ч.1 ст. 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 895 від 30 вересня 2015 року, Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно з Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженим наказом Державного агентства рибного господарства України №229 від 15 липня 2016 року, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Згідно з вимогами ст. 10 Закону України Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Звертаючись з даним позовом до суду Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області просить стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, на користь Бучанської міської ради Київської області, оскільки даний орган місцевого самоврядування здійснює права власника водних біоресурсів за місцем завдання шкоди. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові від 10 січня 2019 року (справа № 541/307/17) Верховний Суд визнав обґрунтованими судові рішення судів попередніх інстанції щодо можливості стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь сільської ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved