Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки з майна, яке знаходиться у спільній частковій власності в натурі, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності, посилаючись на те, що з 2014 року на підставі договору дарування проживає в житловому будинку, розташованому за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Сербка, вул. Привокзальна, б. 59. Для отримання Державного акту на землю її потрібно припинити право спільної часткової власності із відповідачкою у звязку з чим просить виділити в самостійну одиницю ? частину житлового будинку з присвоєнням окремої адреси. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак від неї поступила письмова заява про слухання справи у її відсутності з повним підтриманням позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та дату засідання сповіщено належним чином, причини неявки в суд не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що,відповідно до листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» [PERSON] міської ради від 29.08.2014 року №445409.67.14 [PERSON] на підставі договору купівлі продажу будинку, серії та номер: реєстр.№50, виданий 25.12.1989 року Виконкомом Сербківської сільської ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області, належить ? частина житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Сербка, вул. Привокзальна, б. 59. [PERSON] належить ? частина вищезазначеного житлового будинку на підставі Договору купівлі продажу частини житлового будинку серїї ВЕА №116333 від 16.08.2006 року та земельна ділянка надана в оренду терміном на 15 років згідно Рішення пятої сесії Сербківської сільської ради V скликання «Про надання в оренду присадибної ділянки громадянці [PERSON]». Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.10.2014 року [PERSON] на підставі договору дарування, укладеному між [PERSON] та позивачкою, серії та номеру 791, виданого 01.10.2014 року, належить ? частка спільної приватної власності житлового будинку. Розташованого за адресою: Одеська область Лиманський район, с. Сербка, вул. Привокзальна, б. 59. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І-ЖД №011299 від 25.01.2017 року виданого Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до висновку №33 експертного дослідження про можливість виділу в самостійну одиницю частини домоволодіння [PERSON], до складу якого входять приміщення житлового будинку, які на праві приватної власності належать позивачці: житлова кімната, площею 10,8 кв.м., кухня, площею 10.1 кв.м., веранда, площею 8,9 кв.м., пропонована до виділу ? частина житлового будинку має окремий вхід, відповідає будівельним, санітарно технічним та протипожежним нормативним вимогам, має необхідну кількість житлових та допоміжних приміщень та інженерних мереж, що дозволяє самостійно функціонувати. На даний час позивач бажає виділити у самостійний обєкт нерухомого майна свою частину домоволодіння по вул. Привокзальній, б. 59, с. Сербка. Лиманського району, Одеської області та оформити належним чином право користування земельною ділянкою. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року(з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Як випливає з технічного паспорту житлового будинку, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом. Відповідно до висновку № 33експертного дослідження про можливість виділу в самостійну одиницю частини домоволодіння [PERSON], що розташована по вул. Привокзальній, б. 59, с. Сербка, Лиманського району, Одеської області та, вказана ? частина земельної ділянки від фактичної площі складає 0,0952га. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, на підставі ст. 364 ЦК України, Позивачка має право на виділення в натурі 1/2 частини у праві спільної часткової власності та на припинення свого права спільної часткової власності. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ст. 16 ЦК України, - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності. Суд, враховуючи вищевикладене прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved