Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зміну позовних вимог, просила, стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 20 листопада 1999 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають дочку [PERSON]. [INFO]. Протягом останніх трьох років сторони подружніх відносин не підтримують, кожен із них живе своїм окремим життям. На даний час їхня неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Батько дитини, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, від виконання батьківського обовязку щодо утримання дитини ухиляється. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити позові вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати на користь позивача аліменти на його дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20 листопада 1999 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторони не розірваний. На даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їхня неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу добровільно не надає. Домовленості щодо утримання дочки батьком сторонами не досягнуто. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік встановлено, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років у 2018 році становить: з 1 січня 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги неповнолітній дочці [PERSON] не надає, позов визнав, а також те, що обовязок по утриманню дитини законом покладено на обох батьків у рівній мірі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved