Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

У жовтні 2016 р. [PERSON] звернулась з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 13.12.2016 р. про уточнення позовних вимог, яка була прийнята Судом до розгляду, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,99 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, на яку на ім'я [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 22.07.2002 р. (далі - Земельна ділянка-1), та на 1/2 частку земельну ділянки площею 3,1147 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, на яку на ім'я [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29.06.2010 р. (далі - Земельна ділянка-2) (а. с. 36, 38). Никонівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області позов визнала, що випливає з її заяві від 30.12.2016 р. № 351 (а. с. 33). Судом з'ясовано, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2015 р. (а. с. 19). Відповідно до заповіту від 11.01.2014 р. [PERSON] все належні їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, що буде належати їй на час смерті, також належні їй майнові права та обов'язки на час смерті, заповіла своїй дочці - [PERSON] (а. с. 14). Таким чином, зважаючи на зміст статей 1216 - 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. [PERSON] прийняла спадщину [PERSON] у порядку, визначеному статтями 1269 та 1270 Цивільного кодексу України, подавши заяву від 29.03.2016 р. № 324 (про прийняття спадщини), інші спадкоємці [PERSON], які прийняли спадщину, відсутні, що підтверджується листом від 22.10.2016 р. № 2685/02-14 Бердичівської державної нотаріальної контори (а. с. 29). Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином до [PERSON] перейшли права та обов'язки (спадщина) [PERSON], у тому числі - права власності останньої. Між тим, [PERSON] постановами від 15.09.2016 р. № 2300/02-31 від 15.09.2016 р. та від 15.09.2016 р. № 2301/02-31 від 15.09.2016 р. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко\~Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на Земельну ділянку-1 та на 1/2 частку Земельної ділянки-2 у зв'язку з відсутністю у [PERSON] документів, що посвідчують право власності на них, що підтверджується листом від 22.10.2016 р. № 2685/02-14 Бердичівської державної нотаріальної контори (а. с. 29). Як випливає зі змісту позовної заяви, документи, що посвідчують право власності на Земельну ділянку-1 та Земельну ділянку-2, а саме - державні акти, були втрачені. Разом з тим, у матеріалах справи наявні копія Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 22.07.2002 р., виданий на ім'я [PERSON], щодо Земельної ділянки-1, та копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29.06.2010 р., виданого на ім'я [PERSON], щодо Земельної ділянки-2, з якого вбачається, що власниками цієї земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] у рівних (по 1/2) частках (а. с. 26 - 27, 28). Крім того, з листа від 11.08.2016 р. № 29-602-99.5-2143/2-16 Управління Держгеокадастру у Бердичівському районі Житомирської області випливає, що станом на 31.12.2012 р. за [PERSON] згідно Книги записів реєстрації державних актів на землю та на право постійного користування землею обліковуються Земельна-ділянка-1, на яку видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 22.07.2002 р., та на праві спільної приватної власності - Земельна ділянка-2, на яку видано Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29.06.2010 р. (а. с. 20). Наведене у попередніх двох абзацах свідчить про те, що [PERSON] до дня своєї смерті була власником Земельної ліплянки-1 та 1/2 частки Земельної ділянки-2. Однак, як вказувалось вище, у зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на Земельну ділянку-1 та Земельну ділянку-2, [PERSON], будучи єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину (до якого перейшли права та обов'язки [PERSON] щодо, зокрема, земельної ділянки), не може отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на земельні ділянки. Частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] набула як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, право власності на майно - Земельну ділянку-1 та 1/2 частку Земельної ділянки-2, тобто наявні законні підстави для задоволення позову. Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання Никонівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.

Outcome: approved