Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася в суд із позовом, яким просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.10.2013 року (справа №404/8472/13-ц, номер провадження 2/404/3328/13) з 400 грн. на 1/ 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивує тим, що з часу присудження аліментів , які були визначені у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. , та через значні інфляційні процеси в Україні , значно підвищилася вартість життя, в зв»язку з чим, стягнута раніше сума не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. Крім того, вона втратила роботу , перебувала на біржі праці, проте не була влаштована на нову роботу, на сьогодні перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що свідчить про те, що її майновий стан , як отримувача аліментів погіршився. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, відзиву на позов не подавав. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, із наступних підстав. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 листопада 2013 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] повернуто дошлюбне прізвище-Ліщименко. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 жовтня 2013 року по справі № 2-404/8472/13-ц ( номер провадження 2/404/3328/13) з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 14.09.2013 року по 16.06.2019 року. У зв'язку з укладенням 04 лютого 2017 року [PERSON] повторного шлюбу її прізвище змінено на [PERSON]. Неповнолітній син сторін по справі проживає з позивачкою. Відповідач проживає окремо, участі у вихованні дитини не приймає, не спілкується , матеріально не допомагає. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України. Аналіз змісту ч. 3 ст. 181, ст.ст. 183, 184 СК України дає підстави для висновку, що право вибору способу стягнення аліментів, в тому числі право вимагати зміни раніше визначеного рішенням суду способу стягнення коштів на утримання дитини, належить стягувачу (позивачу у даній справі). Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, позивачка просить збільшити розмір аліментів з твердої грошової суми 450 грн. на 1/4 частку заробітку (доходу) доходу відповідача, щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році: прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 грн., з 1 липня - 1777 грн., з 1 грудня - 1853 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн. Відповідачем не подано доказів на спросутвання позиції позивача , а відтак , суд погоджується з тим, що необхідно змінити розмір аліментів з твердої грошової суми на 1/ 4 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки визначений розмір аліментів є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язку обох батьків її утримувати. Виконавчий лист по справі №404/8472/13-ц, номер провадження 2/404/3328/13 - відкликати. Разом з цим, так, як закон спеціально не встановлює особливості визначення часу з якого аліменти підлягають стягненню у новий спосіб та розмір, то можна дійти висновку, що відповідні зміни настають з часу набрання законної сили новим рішенням суду. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В порядку ст. 141 ЦПК України , стягнути із [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі - 640,00 грн. Тому,

Outcome: approved