Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначала, що зареєструвала 13 лютого 2007 року з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їх спільну дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає. Позивач у звязку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити неповнолітнього сина, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Також просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь витрати потрачені нею при розгляді справи в суді. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутнісь, в якій позов визнав повністю. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Рудницької селищної ради Піщанського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 035486 (а.с. 6). З копії свідоцтва про народження дитини серії 1-АМ № 074311 видно, що відповідач є батьком, а позивач матірю: [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Син на даний час проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Рудницької селищної ради Піщанського району Вінницької області № 263 від 03.04.2017 року (а.с. 8). Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у них втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сімю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 213 215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved