Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання посилаючись на наступне. Відповідач [PERSON] є донькою позивачки. У 1998 році відповідач уклала шлюбу з громадянином Румунії [PERSON] та переїхала проживати до Румунії. У 2014 році на прохання відповідача, позивач продала свій будинок в м. Долинська й земельну ділянку та переїхала проживати до своєї доньки в Румунію. Кошти від проданого майна відповідач поклала на депозит з метою купівлі для позивача окремого житла, але житло не було придбане. Спільне життя разом із сім`єю відповідачки у позивача не склалося та 01 березня 2016 року повернулась до України. На прохання про повернення хоча б частину коштів для придбання житла, відповідач відмовила. Позивач перебуває у похилому віці, не працює, отримує пенсію за віком в розмірі 1359,36грн. інших доходів не має, перебуває в скрутному матеріальному становищі. Донька допомоги на існування матері не надає. В зв`язку з цим, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в підготовчому судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась. В порядку виконання доручення про виконання окремих процесуальних дій судом сектору 3 з міста Бухареста, Румунія, відповідач - [PERSON] позов визнала, згодна сплачувати своїй матері аліменти в розмірі зазначеному в позові, та не бажає бути присутньою під час розгляду матеріалів цивільної справи, не заперечує проти розгляду матеріалів справи без її присутності. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонеркою за віком. Згідно довідки пенсійного посвідчення [NUMBER] від 19.03.2014 року та отримує пенсію в розмірі 1359, 36грн., що підтверджується довідкою № 521 (а.с.6-7). Згідно копії свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] від 31.05.2016 року гр. [PERSON] , [INFO] , її матір`ю є [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] відповідач уклала шлюб з [PERSON] 01.12.1998 року, актовий запис про шлюб № 29. Відповідач - [PERSON] є її донькою, яка проживає в Румунії, працює в ТОВ «Торговельна компанія «Кондитерська «Касандра» на посаді кондитера, що підтверджується довідкою, має регулярний дохід. Статтею 202СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є не працездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських праві ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Відповідно до ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Згідно зі ст.191СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 07.10.2016 року. Згідно зі ст. 202 Сімейного Кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, із відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову. Позовна вимога, яка стосується стягнення коштів пов`язаних з перекладом та послугами нотаріуса документально не є відображеною, тому відсутні підстави для її задоволення. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved