Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 05 березня 2013 року року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, про що зроблений актовий запис № 23. Дітей від шлюбу не мають. Сімейне життя не склалося, через різні погляди на сумісне життя, проживають окремо з 2015 року,просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися завчасно та належним чином. Представник позивача надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І - ВЛ № 203374 виданого 05 березня 2013 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, про що зроблений актовий запис № 23(а.с.3). Причиною розірвання шлюбу послужило відсутність взаємопорозуміння, різне ставлення до життя, від чого, подружжя останнім часом сварилося, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з 2015 року, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Щодо залишення позивачу прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач після реєстрації шлюбу не змінювала прізвище, а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Кирикович». Крім того, відповідно до ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп., що підтверджуються квитанцією від 28 вересня 2017 року (а.с.1) та витрати на правову допомогу у розмірі 1200 грн. 00 коп., що підтверджуються квитанцією від 28 вересня 2017 року (а.с.8). На підставі викладеного,

Outcome: approved