Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від спільного проживання у шлюбі, у сторін народився син [PERSON] [INFO], який проживає з матір'ю. Так, згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07.09.2015 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 31.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, згідно рішення Чемеровецького районного суду від 10.03.2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/12 частини із заробітку [PERSON] починаючи з 20.01.2017 року і до досягнення [PERSON] трьохрічного віку. У зв'язку із вищевикладеним, та зважаючи на те, що у позивача на утриманні перебувають мати пенсійного віку [PERSON] 1952 року народження та бабуся похилого віку [PERSON] 1931 року народження, які постійно хворіють, та у зв'язку з погашенням позики, оплати комунальних послуг, позивач просить зменшити розмір стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] встановивши тверду грошову суму в розмірі 1000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог згідно якої просив - змінити розмір аліментів, що з нього стягується на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], в розмірі 1/3 частки від усіх доходів на ? частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач та його представник з'явилися, позовні вимоги просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечив. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом об'єктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін по справі народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.08.2014 року. Відповідно до рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 12.10.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], який укладений 25.06.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 94, розірвано. Згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07.09.2015 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 31.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, згідно рішення Чемеровецького районного суду від 10.03.2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/12 частини із заробітку [PERSON] починаючи з 20.01.2017 року і до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частина 1 і ч. 2 ст. 183 СК України передбачають, що розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Право стягувача аліментів вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно змін до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017\ передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позовні вимоги [PERSON], що стосується розміру стягнення аліментів слід визначити в процентному відношенні до його заробітку щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, те, що [PERSON]. має сталий, регулярний дохід, та його загальна сума доходу в період з 01.01.2016 року по 30.10.2016 року за винятком аліментів становила 21951,88 грн., що підтверджується довідкою про доходи виданою ГУНП в Тернопільській області від 01.12.2016 року за № 818, та загальна сума доходу в період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року за винятком аліментів 28239, 69 грн.. що підтверджується довідкою про доходи від 25.04.2017 року, на його утриманні перебуває матір пенсійного віку [PERSON], [INFO] та бабуся похилого віку [PERSON] [INFO], які часто хворіють, що підтверджується заключенням ЛКК №3/92 від 23.02.2017 року Чортівського КРЦПММСД, довідкою №42 від 13.02.2017 року проте, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Гусятинської ЦРЛ з діагнозом шизофренія, парноїдна форма, направленням на госпіталізацію [PERSON] у Тернопільську обласну клінічну психоневрологічну лікарню від 13.02.2017 року, копією розписки від 25.07.2015 року згідно якої вбачається, що [PERSON] взяв у позику грошові кошти в сумі 12000,00 грн, у [PERSON] на встановлення пам'ятного знака на могилі своїх дітей, дані гроші позивач зобов'язується повертати на протязі двох років рівними частками по 500,00 грн., в останні числа кожного місяця, та те, що згідно платіжного документа від 02.03.2017 року [PERSON] несе матеріальні витрати по оплаті комунальних послуг, які становлять 1803,10 грн., а тому, суд приходить до висновку, що аліменти, що підлягають стягненню з [PERSON], слід визначити в процентному відношенні до його заробітку щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сина - [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial