Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 07 вересня 2013 року між нею і відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Останнім часом стосунки між подружжям значно погіршилися, часто виникали сварки, в результаті чого вони втратили взаємопорозуміння та повагу один до одного. Протягом останнього року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети, шлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім'я припинила своє існування. Позивачка вважає, що їхній з відповідачем шлюб носить формальний характер, примирення та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам. Син після розірвання шлюбу проживатиме з нею, що максимально сприятиме його гармонійному вихованню та розвитку. Строк на примирення просила не надавати. Майнові питання та питання щодо стягнення аліментів вирішуватимуться окремо. \~ \~ \~ \~З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], 07 вересня 2013 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №\~1579. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 07 травня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, строк на примирення не надавати. Представник відповідача [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, просив шлюб розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №\~1579, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-БК №227693, виданим Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві. Від спільного подружнього життя у сторін 17 серпня 2016 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №\~516357, виданим Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3310. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини,\~не ведуть\~спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved