Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) третя особа: Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції (далі - третя особа) про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 25.11.2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого був придбаний автомобіль «Daewoo Lanos TF69Y» 2007 року випуску. У зв'язку із вироком суду, даний автомобіль підлягає конфіскації, оскільки, належить на праві власності відповідачу. У зв'язку із тим, що у позивача виникли труднощі в безперешкодному користуванні та розпорядженні транспортним засобом, який є спільною сумісною власністю подружжя, позивач просила суд поділити спільне майно подружжя, а саме: автомобіль «Daewoo Lanos TF69Y» 2007 року випуску, технічний паспорт [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], колір сірий, з об'ємом двигуна 1498 куб. см., який зареєстрований на ім'я [PERSON]; визнати автомобіль «Daewoo Lanos TF69Y» 2007 року випуску, технічний паспорт [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], колір сірий, з об'ємом двигуна 1498 куб. см., спільною частковою власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON], [INFO] (Ідентифікаційний номер [NUMBER]), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], право власності на 1/2 частину автомобіля «Daewoo Lanos TF69Y» 2007 року випуску, технічний паспорт [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], колір сірий, з об'ємом двигуна 1498 куб. см.; визнати за [PERSON], [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER]), який зареєстрована за адресою: [ADDRESS], право власності на 1/2 частину автомобіля «Daewoo Lanos TF69Y» 2007 року випуску, технічний паспорт [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], колір сірий, з об'ємом двигуна 1498 куб. см. Позивач та представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав та не заперечував право позивача на даний автомобіль. Проте, в подальшому на питання суду, з яких причин позивач звернулася до суду, оскільки, відсутній спір щодо майна, шлюб не розірвано, сторони проживають разом, представник позивача почав задавати питання відповідачу, в яких фактично містилась відповідь про те, що відповідач начебто заперечує проти позову та права позивача на автомобіль. Дані відповіді відповідача суд не приймає до уваги, оскільки, відповідач в своїх вільних поясненнях не заперечував проти прав позивача на автомобіль. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2000 року. Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2007 року відповідачу було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Daewoo Lanos TF69Y» 2007 року випуску, технічний паспорт [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], колір сірий, який було придбано за кредитні кошти на підставі договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11198084000 від 15.08.2007 року. Згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2011 року, який набрав законної сили, відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 187 ч. 2 КК України та призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке йому належить на праві власності. На підставі зазначеного вироку суду, було видано виконавчий лист з метою конфіскації майна відповідача та 11.05.2012 року - відкрито виконавче провадження. 24.06.2014 року, державним ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Савчуком К.П. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану, у зв'язку із тим, що транспортний засіб не розшукано. Відповідно до ст. 368 ЦК України, визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України). Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічне положення закріплено в ч. 2 ст. 372 ЦК України, де зазначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 16 ЦК України). Враховуючи обставини справи, пояснення позивача та відповідача, які підтвердили, що не мають наміру розривати шлюб та ділити інше майно, а судом встановлено, що спір з приводу користування спільним автомобілем фактично відсутній, права позивача не порушені, а тому не потребують судового захисту, суд приходить до висновку, про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed