Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 14 лютого 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Вважає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. На даний час, шлюб існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спору про розподіл майна та місця проживання дитини не мають. Тому, вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 лютого 2010 року у виконкомі Боярської міської ради Святошинського району Київської області, актовий запис № 48 від 14 лютого 2010 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER]. (а.с 8). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про її народження, Серії [NUMBER], від 04 травня 2011 року. (а.9). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання відновити собі дошлюбне прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Разом з тим, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А від так, з відповідача на користь позивача слід стягнути 551,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову, відповідно до квитанції від 06.10.2016 року. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved