Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 23 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту. За даним договором відповідачу було відкрито картковий рахунок для користування карткою, а [PERSON] зобовязувався здійснювати виплати, сплачувати відсотки за користування. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] станом на 21 квітня 2016 року має заборгованість по тілу кредиту в розмірі 120 582,97 грн. Вказали, що 14 листопада 2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТзОВ КУА «Прімоколект-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги, за яким вони набули право вимоги до боржника [PERSON] Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 120 582,97 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач не зявивсь. Подав суду письмові заперечення проти позову. Просив закрити провадження по справі, оскільки є рішення суду про стягнення заборгованості за даним договором. Дослідивши матеріали справи, оглянувши цивільну справу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк» у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів (протокол №2-2009 від 22 червня 2009 року) було змінено на публічне акціонерне товариство та перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Відповідно до п.1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» банк є правонаступником усіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк». При розгляді справи судом встановлено, що 23 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір про видачу та використання платіжних кредитних карток VISA CLASSIC/ELECTRON/GOLD ВАТ «Універсал Банк» №VG3201.. Відповідно до умов договору [PERSON] був відкритий картковий рахунок у гривнах, що підтверджено заявою про відкриття карткового рахунку від 23 квітня 2008 року. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Заміна кредитора у зобовязанні не впливає на його зміст. Отже, права боржника щодо нового кредитора залишаються такими саме, як і його права щодо первісного кредитодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Окремим випадком збереження прав боржника в разі заміни кредитора є, передбачене ст. 603 ЦК України, право боржника предявляти проти вимоги нового кредитора свою зустрічну вимогу до первісного кредитора. Згідно до ч. 2 ст. 603 ЦК України, у разі заміни кредитора зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент одержання боржником письмового повідомлення про заміну кредитора, і строк вимоги настав до його одержання або цей строк не встановлений чи визначений моментом предявлення вимоги. 14 листопада 2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з Управління Активами «Прімоколект Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №UB-OP/16-132. За яким товариство набуло права вимоги за кредитним договором №VG3201, уклеєним з [PERSON] 24 квітня 2008 року, що підтверджено витягом з акту приймання-передачі реєстру боргових зобовязань. При цьому вказано заборгованість по тілу 120 582,97 грн. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання, відповідно до положень ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Боржник вважається таким, що прострочив , якщо він не виконав своє зобовязання у строк , передбачений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до поданого суду розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 21 квітня 2017 року становить 120 582,97 грн. заборгованість по тілу кредиту. Позивач просив суд стягнути вказану заборгованість з відповідача через порушення останнім умов договору №VG3201 від 23 квітня 2008 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 березня 2012 року стягнено з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №VG3201 від 23 квітня 2008 року в розмірі 96 553,08 грн., державне мито в розмірі 965,53 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Даним рішенням встановлено, що [PERSON] порушив умови договору №VG3201 від 23 квітня 2008 року, у звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 96 553,08 грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту 68 474,02 грн., з відсотків 24 606,81 грн., з плати за користування карткою 3 472,25 грн. У матеріалах справи відсутні докази чи відкрито виконавче провадження, чи було проведено заміну сторони виконавчого провадження. Враховуючи, що суд розглядає справу в межах заявлених вимог, наявність судового рішення про стягнення заборгованості по тому самому кредиту, детального розрахунку позивачем суду не надано та направлено до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, з поданого розрахунку не можливо встановити за який саме період виникла заборгованість, чи входить в дану суму вже стягнута заборгованість за рішенням суду, а задоволення позову є фактично подвійним стягненням, тому в задоволенні позовних вимог суд відмовляє. Також не підлягає задоволенню клопотання відповідача про закриття провадження по справі, оскільки дані спори не є тотожними. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed