Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила: -визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-13205/14-16-сг від 23.08.2016 року; - скасувати державну реєстрацію права власності Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на земельну ділянку площею 48,4355 га з кадастровим номером 7425585700:04:000:8460, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, Вознесенська сільська рада, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1087675274255, номер запису про право власності 17491066; -скасувати державну реєстрацію права постійного користування територіальною громадою в особі Вознесенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області земельною ділянкою площею 48,4355 га з кадастровим номером 7425585700:04:000:8460, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, Вознесенська сільська рада, номер запису про інше речове право 17491175; - визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 7425585700:04:000:8460; - зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області внести інформацію про земельну ділянку яка належить на праві власності [PERSON], площею 2 га, кадастровий номер 7425585700:04:000:8059, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Вознесенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області до Державного земельного кадастру. Позов обґрунтований тим, що 10 квітня 2014 року [PERSON] зареєструвала право власності та отримала свідоцтво про право власності №20333376 на земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером 7425585700:04:000:8059, для ведення особистого селянського господарства на території Вознесенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Постановою Верховного Суду України від 21.12.2016 року (справа №748/2942/14-ц) скасовано рішення Чернігівського районного суду від 24 листопада 2014 року, ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 07 вересня 2015 року та ухвалу ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 грудня 2015 року, якими визнано недійсними накази Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 24.02.2014 року, 13.03.2014 року та визнано недійсним свідоцтво про право власності на вищезазначену земельну ділянку, видане 10.04.2014 року на імя позивача. У задоволенні виконуючого обовязки прокурора Чернігівської області відмовлено в повному обсязі. У звязку з прийняттям Верховним Судом України вищезазначеного рішення, за позивачем було поновлено право власності на спірну земельну ділянку, яке виникло на підставі свідоцтва про право власності №20333376 від 10.04.2014 року, а також поновлено реєстрацію даного права, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.01.2017 року. [PERSON] було здійснено дії щодо повторного внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, проте 27.03.2017 року державним кадастровим реєстратором відділу у Чернігівському районі міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області було прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки виявлено перетин земельної ділянки, що належить на праві власності позивачу з іншою земельною ділянкою, а саме ділянкою з кадастровим номером 7425585700:04:000:8460, площа співпадає на 100%. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7425585700:04:000:8460 належить державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Дане право було зареєстроване 11.11.2016 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-13205/14-16-сг від 23.08.2016 року. Також на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-13205/14-16-сг від 23.08.2016 року вищезазначена земельна ділянка була передана у постійне користування територіальній громаді в особі Вознесенської сільської ради і право постійного користування було зареєстроване 11.11.2016 року. Позивач вважала, що даний наказ, а також реєстрація як права власності, так і права постійного користування є незаконними в силу того, що власником спірної земельної ділянки з 2014 року є позивач. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2017 року позов [PERSON] задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-13205/14-16-сг від 23.08.2016 року. Скасовано державну реєстрацію права власності Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на земельну ділянку площею 48,4355 га з кадастровим номером 7425585700:04:000:8460, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, сільська рада Вознесенська, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1087675274255, номер запису про право власності 17491066. Скасовано державну реєстрацію права постійного користування Територіальною громадою в особі Вознесенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області земельною ділянкою площею 48,4355 га з кадастровим номером 7425585700:04:000:8460, що находиться за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, сільська рада Вознесенська, номер запису про інше речове право 17491175. Визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі з кадастровим номером: 7425585700:04:000:8460. В апеляційній скарзі Вознесенська сільська рада Чернігівського району просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові [PERSON] відмовити повністю, посилаючись на порушення норм матеріального права, висновки суду є необґрунтованими, правова оцінка доводам відповідачів не надана. За доводами заявника, судом необґрунтовано визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 23.08.2016 року, який прийнято згідно законодавства, в межах визначених повноважень, і в момент його видачі не були порушені права позивача на земельну ділянку. Також судом безпідставно позбавлено територіальну громаду права користування земельними ділянками, а Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області прав власника. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та матеріали справи №748/2942/14-ц, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. «г» ч.3 ст.152 ЗК України наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-13205/14-16-сг від 23.08.2016 року про набуття Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області права власності та затвердження проекту землеустрою і передачу у постійне користування Вознесенській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області земельної ділянки площею 48,4355 га для сінокосіння та випасання худоби, з метою створення громадських пасовищ, яка знаходиться у межах земельної ділянки, що перебуває у власності позивача, є недійсним. Враховуючи, визнання недійсним рішення про передачу у постійне користування Вознесенській сільській раді Чернігівського району земельної ділянки, то відповідно підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію прав. З такими висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд з наступних підстав. Судом по справі встановлено, що 14.05.2015 року згідно наказу Головного управління Держземагенства у Чернігівській області №25-3741/14-15-СГ, за клопотанням Улянівської сільської ради Чернігівського району було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування, яка розташована на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, орієнтовною площею 48,4355 га, за цільовим призначенням - для сінокосіння і випасання худоби, з метою створення громадських пасовищ. На підставі цього наказу, за замовленням Улянівської сільської ради, ФОП [PERSON] було розроблено проект землеустрою, щодо відведення у постійне користування для сінокосіння та випасання худоби зазначеної вище земельної ділянки. Згідно висновку №32-28-0.3-5586/2-15 Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області від 18.06.2015 року Улянівській сільській раді погоджено проект із землеустрою. 05.04.2016 року рішенням 6 сесії 8 скликання Улянівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської було перейменовано Улянівську сільську раду на Вознесенську сільську раду. 23.08.2016 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-13205/14-16-СГ було затверджено проект землеустрою та надано Вознесенській сільській раді Чернігівського району у постійне користування земельну ділянку площею 48,4355 га, з кадастровим номером 7425585700:04:000:8460, для сінокосіння та випасання худоби, з метою створення громадських пасовищ, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Вознесенської сільської ради Чернігівського району. 11.11.2016 року Управління Держгеокадастру у Чернігівській області зареєструвала своє право власності на земельну ділянку площею 48,4355 га, з кадастровим номером 7425585700:04:000:8460, а територіальна громада в особі Вознесенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області право постійного користування на дану земельну ділянку. Рішенням VIII сесії XXI скликання Чернігівської районної ради народних депутатів Чернігівської області від 5 липня 1991 року було затверджено межі територій селищних і сільських рад та їх площі, у тому числі колгоспів, міжгоспів, держгоспів, землі населених пунктів, землі промисловості, транспорту, оборони, землі оздоровчого призначення, лісового та водного фонду, землі запасу райвиконкому, землі запасу сільських і селищних рад народних депутатів, у тому числі визначено землі для колективного випасання худоби. Згідно з додатком №1 до цього рішення за Улянівською (колишня Новоселівська) сільською радою Чернігівського району Чернігівської області для потреб громадян у випасанні худоби була закріплена земельна ділянка загальною площею 110,2 га (пасовище). Земельним законодавством встановлено як підстави набуття права на землю громадянами і юридичними особами так і певну процедуру вирішення питання передачі земельної ділянки у користування, зокрема, у власність можуть передаватися земельні ділянки, які знаходяться у них в користуванні, або з земель запасу державної чи комунальної власності, які не перебувають у власності інших осіб. З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, яка була виділена у користування Улянівської(Вознесенської) сільської ради знаходиться на території Улянівської(Вознесенської) сільської ради, за межами населеного пункту і є землями сільськогосподарського призначення державної власності, земельна ділянка була надано для сінокосіння та випасання худоби громади, з метою створення громадських пасовищ. Крім того, земельна ділянка надавалось сільській раді в проміжок часу, коли вона була вільна, тобто після вступу в законну силу судових рішень про визнання недійсними наказів та свідоцтва про право власності про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Улянівської сільської ради Чернігівського району площею 2 га для ведення особистого селянського господарства [PERSON] Зазначена обставина підтверджується рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24.11.2014 року (справа №748/2942/14-ц), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 07.09.2015 року, у справі за позовом виконуючого обовязки прокурора Чернігівської області до Головного управління Держземагентства у Чернігівській області та [PERSON] про визнання недійсними наказів та свідоцтва про право власності, визнання недійсним наказу Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 24.02.2014року №ЧН/7425585700:04:000/00002578, яким [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Улянівської сільської ради Чернігівського району площею 2 га для ведення особистого селянського господарства; визнання недійсним наказу Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 13.03.2014 року №ЧН/7425585700:04:000/00003046, яким затверджено проект землеустрою та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 7425585700:04:000:8059) для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Улянівської сільської ради Чернігівського району; визнання недійсним свідоцтво про право власності №20333376, видане 10.04.2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, та скасування рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 7425585700:04:000:8059) для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, прийняте 07.04.2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції. Законність ухвалених рішень було підтверджено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.12.2015 року (справа №748/2942/14-ц). Дійсно, постановою Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року (справа №748/2942/14-ц) скасовані ухвалені судові рішення та відмовлено у задоволенні позову виконуючого обовязки прокурора Чернігівської області до Головного управління Держземагентства у Чернігівській області, [PERSON] про визнання недійсними наказів та свідоцтва про право власності. Проте на теперішній час не має жодного судового рішення про визнання недійсним правочину(згідно ст. 203 ЦК України) щодо передачі земельної ділянки користування Вознесенській сільській раді. До того ж, відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Частиною 2 ст. 34 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища. Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно із ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Виходячи зі змісту наведених норм та проаналізувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що на момент затвердження проекту землеустрою та передачі Вознесенській сільській раді земельної ділянки площею 48,4355 га, з кадастровим номером 7425585700:04:000:8460 для сінокосіння та випасання худоби із земель сільськогосподарського призначення державної власності підстав у Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області як розпорядника земель для відмови територіальній громаді у затвердженні землевпорядної документації та наданні дозволу не було. Право власності Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на земельну ділянку площею 48,4355 га, з кадастровим номером 7425585700:04:000:8460, розташованої на території Вознесенської сільської ради та право постійного користування територіальною громадою в особі Вознесенської сільської ради зареєстровані відповідно до чинного законодавства України. Державним кадастровим реєстратором відділу у Чернігівському районі міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області 27.03.2017 року було прийнято правомірне рішення №РВ-7400260032017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам. За таких обставин, відсутні правові підстави для визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-13205/14-16-сг від 23.08.2016 року, яким затверджено проект землеустрою та надано Вознесенській сільській раді Чернігівського району у постійне користування земельну ділянку площею 48,4355 га, з кадастровим номером 7425585700:04:000:8460, для сінокосіння та випасання худоби, з метою створення громадських пасовищ, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Вознесенської сільської ради Чернігівського району. Оскільки відсутні підстави для визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-13205/14-16-сг від 23.08.2016 року, то інші похідні позовні вимоги також не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved