Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Вказувала, що вона являється власником 1/2 частини житлового будинку № 47 по вул. Чехова в м. Біла Церква Київської області та в якому зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її син [PERSON]. Посилаючись на відсутність відповідачів за місцем реєстрації з 1999 року, позивач просила визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Неодноразово уточнюючи позовні вимоги позивач в заяві від 20.01.2016 року з посиланням на ч. 2 ст. 405 ЦК України просила визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Біла Церква, вул. Чехова, 47. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, судові витрати просила залишити за нею. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи без їхньої участі в яких позовні вимоги визнали повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явивсь повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник третьої особи КП БМР «Житлово-експлуатаційна контора № 7» в судове засідання не зявився, падав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність в якій просив розглядати справу на підставі поданих документів на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, будь-яких заперечень на позовну заяву та заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК України, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди (ст. 150 ЖК України). Положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України закріплено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу та третій особі [PERSON] в рівних частках на праві власності належить будинок № 47 по вулиці Чехова в м. Біла Церква Київської області, що підтверджується даними копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.02.1990 року (а.с.7). Згідно довідки КП БМР «ЖЕК № 7» від 16.03.2015 року № 635 в будинку № 47 по вулиці Чехова в м. Біла Церква зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 02.11.2015 року Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 7» складено акт № 241 про те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані але не проживають в [INFO], що підтверджується копією вказаного акту. Крім того, 08.02.2016 року КП БМР «ЖЕК № 7» складено акт № 592 про те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані але не проживають з 01.01.2015 року за вказаною адресою. Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] оголошений до державного розшуку України ОРС №02-112 від 01.10.1999 року та розшукується як безвісно зниклий, на даний час місцезнаходження [PERSON] залишається не встановленим, що підтверджується копією довідки Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 20.05.2015 року (а.с. 15). В силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Будь-яких заперечень на позовну заяву від відповідачів, а також третьої особи, яка є співвласником спірного будинку до суду не надходило. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про відсутність відповідачів за місцем своєї реєстрації без поважних причин понад один рік, тому вимоги позовної заяви про визнання їх такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved