Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У жовтні 2014р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, щоміж ним та відповідачем 28.01.2012 було зареєстровано шлюб у Солом'янському районному управлінні юстиції у м. Києві, актовий запис №90. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя та сімейні цінності, виховання дітей та ведення домашнього господарства, що призвело до втрати почуття любові один до одного та до того, що з січня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, позивач посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим, дитина проживає разом з відповідачем, спору щодо поділу майна, чи спору щодо визначення місця проживання дитини на має, просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала, просила розірвати шлюб. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 28.01.2012 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено відповідний актовий запис №90, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно свідоцтва про шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу у сторін: позивач - «[PERSON]», відповідач - «[PERSON]». [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Як зазначив позивач у позовній заяві, сімейні відносини з відповідачем фактично припинилися з січня 2013 року, внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, різних поглядів на життя та сімейні цінності. Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного, спільна дитина проживає разом з відповідачем, майнового спору чи спору про місце проживання дитини між сторонами немає, збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, а також, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved