Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У квітні 2016 року, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 14.12.2015 року о 19 годині 00 хвилин по вул. Героїв Сталінграду навпроти будинку № 89 в м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача, з явними ознаками алкогольного спяніння та транспортного засобу FIAT Doblo, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби були пошкоджені. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.12.2015 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України, притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність відповідача застрахована не була. Відповідно до висновку субєкта оціночної діяльності [PERSON] № 267 від 24.12.2015 року вартість відновлювального ремонту становить 12\~105 гривень 71 копійка. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму відновлювального ремонту в розміру 12\~105 гривень 71 копійка, вартість експертної оцінки 450 гривень 00 копійок, вартість телекомунікаційних послуг 169 гривень 00 копійок та, крім того, судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. У судове засідання позивач не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. У судове засіданні відповідач не зявився, хоча про час та місце розгляду був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв з проханням розглядати справи без його участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 14.12.2015 року о 19 годині 00 хвилин по вул. Героїв Сталінграду навпроти будинку № 89 в м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: транспортний засіб ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який був з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з ротової порожнини) не витримав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом FIAT Doblo, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби були пошкоджені. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.12.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України, притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. (а.с. 9). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до висновку субєкта оціночної діяльності [PERSON] № 267 від 24.12.2015 року вартість відновлювального ремонту внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 14.12.2015 року становить 12\~105 гривень 71 копійка (а.с. 10-13), вартість експертної оцінки 450 гривень 00 копійок (а.с. 19-21), вартість телекомунікаційних послуг для проведення експертного дослідження 169 гривень 00 копійок (а.с. 18). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність [PERSON] застрахована не була. Відповідно до п. 21.4. ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обовязкового страхування цивільного-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Згідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Аналізуючи вищевикладені обставини у сукупності з наданими стороною позивача доказами суд, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивач по справі [PERSON] сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок, а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved