Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з цивільним позовом, в якому поставлено питання про визнання неправомірними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вербовського Валерія Мирославовича щодо видачі дублікату договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2006 р., та скасування нотаріальної дії, вчиненої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вербовським В.М. щодо видачі дублікату договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2006 р. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.10.2006 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потоцькою І.. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, на підставі якого позивач набула право власності на квартиру [ADDRESS]. 25.07.2013 р. позивач, як вона стверджувала, під впливом [PERSON], уповноважила [PERSON] розпоряджатися своїм майном, про що підписала нотаріальну довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Маньківським М.В. На підставі вказаної довіреності [PERSON] без узгодження з позивачем, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вербовського В.М. та 01.08.2013 р. отримав дублікат договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2006 р. В подальшому, 02.08.2013 р. [PERSON] передав свої повноваження на розпорядження майном позивача [PERSON], яка від імені позивача на підставі дублікату договору купівлі-продажу 05.08.2013 р. уклала з [PERSON], який діяв від імені [PERSON], договір дарування вищевказаної квартири. За таких обставин, посилаючись на те, що згоди на відчуження свого майна позивач не давала, довіреність щодо розпорядження майном на ім'я [PERSON] нею була видана під психологічним впливом, тому просила суд скасувати нотаріальні дії приватного нотаріуса Вербовського В.М. по оформленню дубліката договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2006 р., що став підставою для укладання договору дарування від 05.08.2013 р. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в ньому. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. В письмовому запереченні на позов зазначено, що позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у позові щодо не усвідомлення нею власних дій при підписанні довіреності на ім'я [PERSON] щодо розпорядження її майном. При цьому, згідно вимог ст.ст.43, 44 Закону України «Про нотаріат» нотаріус в обов'язковому порядку встановлює особу, яка звернулася до нього за вчиненням нотаріальних дій, а також визначає обсяг цивільної дієздатності фізичної особи, перевіряє її цивільну правоздатність, а також встановлює наміри сторін вчиняти правочини, які посвідчує. Крім того, оскільки позивачем не заявлено жодних вимог про визнання недійсним з моменту укладання, або скасування в наступному, правочину, яким є довіреність від 25.07.2013 р., видача приватним нотаріусом Вербовським В.М. дублікату договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2006 р. цілком відповідає п.1.1 Глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за №296/5. В судовому засіданні представник третьої особи у справі [PERSON] заперечував проти заявлених вимог посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позову. В письмовому поясненні на позов зазначено, що зазначені у позовній заяві дані не відповідають дійсним обставина справи та не підтверджуються будь-якими доказами. Представник третьої особи у справі [PERSON] також заперечував в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог. В письмовому поясненні третьої особи з посиланням на приписи ст.60 ЦПК України, зазначається на необґрунтованість позову. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджується, що 25.07.2013 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Маньківським М.В. за реєстраційним №171 посвідчено довіреність, якою громадянка України [PERSON] уповноважила гр.[PERSON] бути її представником в усіх установах, підприємствах, організаціях будь-якої підпорядкованості та форм власності, перед усіма фізичними та юридичними особами, в тому числі в органах нотаріату, інших державних органах та установах тощо, з питань розпорядження/відчуження/дарування нерухомого майна, яке складається з 10 об'єктів, у т.ч. майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Довіреність видана з правомм передовіри по 25.07.2023 р. При цьому, вказаною довіреністю [PERSON] уповноважила гр.[PERSON]подавати від її імені заяви у відповідні органи, одержувати та подавати від її імені всі довідки, дублікати правовстановлюючих документів, витяги, звіти, одержувати кошти, сплачувати необхідні платежі. В ході судового розгляду установлено, і не заперечується сторонами, що на підставі вищевказаної довіреності 01.08.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вербовським В.М. було видано [PERSON] дублікат договору від 17.06.2006 р. щодо посвідченого правочину купівлі-продажу, яким [PERSON] набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Так, порядок видачі дублікатів документів, посвідчених або виданих нотаріусами, регулюється статтями 8, 34, 53 Закону України «Про нотаріат» та главою 22 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 р. за №296/5. Вказаним порядком обумовлено, що у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою фізичної та юридичної особи, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії, видається дублікат втраченого документа. Фактично видача дубліката полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення юридичної сили такого документа, у випадку неможливості використання останнього з певних причин. Вказана дія не має наслідком виникнення, переходу чи припинення прав на нерухоме майно, оскільки такі права вже були набуті під час вчинення нотаріальної дії, в результаті якої був посвідчений документ, дублікат якого видається. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Згідно приписів ч.3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, приймаючи до уваги, що право скасувати довіреність надана довірителю ч. 1 ст. 249 ЦК України, і за змістом цієї норми таке право є безумовним, суд дійшов висновку, що твердження позивача про неправомірність дій відповідача стосовно видачі дубліката правовстановлюючого документа заявнику ([PERSON]), який надав належне підтвердження своїх повноважень, є безпідставними. Скасування довіреності виключає можливість вчинення повіреною особою правочинів від імені довірителя, як це випливає із змісту ст. 237, 238 ЦК України, але не звільняє повіреного від виконання дій, пов'язаних із припиненням дії договору доручення (надання звітів, передача майна тощо). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання неправомірними дій приватного нотаріуса Вербовського В.М. та скасування нотаріальної дії щодо видачі дубліката правовстановлюючого документа не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed