Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З урахуванням обставин, викладених у Додатку до позовної заяви (фактично заява про зменшення позовних вимог - а.с.55-56) Позивачка просила: - стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 2 500,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення ним повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.10.2011р. між Позивачкою та Відповідачем шлюб розірвано, актовий запис № 449. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, син - [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, водночас Відповідач з моменту розлучення перестав брати участь у вихованні дитини і припинив надавати матеріальну допомогу на її утримання. Всі витрати по вихованню, навчанню, утриманню, оздоровленню, лікування [PERSON], його розвитку, повністю фінансує Позивачка з її цивільним чоловіком [PERSON] У судовому засіданні Позивачка надала письмові пояснення по справі, в яких, зокрема, зазначила, що їй відомо про те, що відповідач має середньомісячний дохід в розмірі 7-8 тисяч грн. Відповідач у судове засідання вдруге не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки не повідомив. Враховуючи повторну неявку у судове засідання Відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також не направлення ним жодних пояснень чи заперечень по суті позовних вимог та, зважаючи на відсутність доказів на підтвердження поважності причин неможливості бути присутнім у судовому засіданні, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності Відповідача в заочному порядку на підставі ст.ст.224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення Позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом з'ясовано, що 25 жовтня 2011 між [PERSON] (Відповідач), [INFO], та [PERSON] (Позивач), [INFO], у Оболонському відділі реєстрації актів м.Києва було розірвано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис за №449, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, в якому зазначено прізвища після розірвання шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с.6). У Позивачки та Відповідача від шлюбу є спільна дитина - [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 11.04.2013р. зроблено відповідний запис №1168, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 18.06.2010р., виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, в якому зазначено в графі «мати»: [PERSON], «батько» - [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що Позивачка разом з сином проживають за адресою: [ADDRESS]. Крім того, судом встановлено, що Позивачка є приватним підприємцем з 25.06.2009р., проте як вона пояснила отримуваний нею дохід незначний (а.с.9). Матеріалами справи підтверджується, що син Позивачки та Відповідача - [PERSON] навчається в дошкільному навчальному закладі №293 (а.с.8). Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З пояснень Позивачки вбачається, що Відповідач на даний час має мінливий дохід, що перевищує 7-8 тис. грн. щомісячно, що також враховується судом при визначенні розміру аліментів. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення Позивачки до суду є 08 жовтня 2015р., оскільки саме цим днем позовна заява здана безпосередньо до канцелярії Шевченківського районного суду м.Києва, що підтверджується відповідним штампом на першому аркуші позову та відсутністю доказів (конверта) про направлення позову поштою. Під час розгляду справи, Відповідачем не було надано суду документів, які б підтверджували його офіційне працевлаштування, розміру доходу, пояснень або заперечень по суті позовних вимог та інших відомостей, які могли б мати значення для вирішення справи. Суд, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, вважає, що в інтересах дитини позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з Відповідача аліментів на користь Позивачки на утримання [PERSON] в щомісячному розмірі 2 000,00 грн. Щодо пояснень Позивачки про необхідність стягнення з Відповідача більшої суми аліментів, оскільки дитина зростає та вона відповідно часто купує йому речі, а в період хвороби купує ліки, відвідує лікарів, оздоровляє дитину, то суд в даному випадку вважає, що Позивачка за наявності для того підстав не обмежена в праві звернення до суду з позовом про стягнення з Відповідача додаткових витрат на дитину, пов'язаних з його здоров'ям, здібностями та ін. Крім того, відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), Відповідач зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі 551,20грн. в дохід держави. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 180-184, 185, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial