Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на будинковолодіння, земельну ділянку площею 0,0742 га, кадастровий номер 5323810106:06:001:0187 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку площею 0,1891 га, кадастровий номер 5323810106:06:001:0188 для ведення особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. У позові вказала, що вони з чоловіком придбали даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Пирятинської міської ради Полтавської області домоволодінню власником якого був покійний чоловік позивачки [PERSON], який помер [INFO], присвоєно адресу [ADDRESS], проте правовстановлюючі документи на зазначене майно було видано із помилковим зазначенням адреси, зазначено [ADDRESS]. [PERSON] є спадкоємцем майна першої черги за законом, що належить померлому. Інших спадкоємців, в тому числі, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. 01.02.2014 позивачка подала заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, яким було заведено спадкову справу № 31/2014. Проте листом № 1578/02-14 від 19.09.2013 [PERSON] було відмовлено у видачі про право на спадщину, посилаючись на те, що позивачкою надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 130112, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 107075, у яких зазначено адреса майна: с. Калинів Міст Пирятинського району Полтавської області, [ADDRESS]. При цьому згідно довідки № 02-23/747 від 13.08.2014, виданої виконавчим комітетом Пирятинської міської ради Полтавської області, рішенням виконкому від 08.06.1999 № 315 житловому будинку, що належав [PERSON] була присвоєна адреса [ADDRESS]. власником зазначеного домоволодіння є покійний чоловік позивачки [PERSON]. У зв'язку з вищезазначеним позивачка, як спадкоємець позбавлена можливості оформити своє право власності на зазначений будинок та прилежні до нього господарські споруди, земельні ділянки, тому змушена звернутися до суду із вимогою про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування. Позивач у судове засіданні не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Пирятинської міської ради Полтавської області до суду не з'явився, надіслав лист в якому просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 02.04.2013 (а.с. 6). Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 27.10.2000 (а.с. 5). У відповідності до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 130112, державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 107075, свідоцтва про право власності на нерухоме майно (будинок) від 30.01.2006, розташованих за адресою: с. Калинів Міст Пирятинського району Полтавської області, [ADDRESS], їх власником є [PERSON], який помер [INFO] (8-10). Позивачка подала заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, яким було заведено спадкову справу № 31/2014 (а.с.7). За змістом листа Пирятинської державної нотаріальної контори № 1578/02-14 від 19.09.2014, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі про право на спадщину, посилаючись на те, що надані правовстановлюючі документи на майно було видано із помилковим зазначенням адреса: [ADDRESS] (а.с. 48). Відповідно довідки виданої виконавчим комітетом Пирятинської міської ради Полтавської області № 02-23/747 від 13.08.2014 домоволодінню власником якого був покійний чоловік позивачки [PERSON], який помер [INFO], рішенням Пирятинської міської ради Полтавської області від 08.06.1999 № 315 присвоєно адресу [ADDRESS] (а.с. 47). [PERSON] зареєстрована за адресою адресу [ADDRESS], відповідно до запису у домовій книзі (а.с. 45-46). Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем майна покійного [PERSON], інші спадкоємці що мали право на спадщину немає. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з вищевикладеним позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на зазначений будинок та прилежні до нього господарські споруди, земельні ділянки, суд уважає, що це майно належало йому на праві власності, а тому позивач як спадкоємець за законом має право на його спадкування. За обставин, коли домоволодіння належало померлому, позивач є спадкоємцем, однак свідоцтво про право власності на житловий будинок у спадкоємця відсутнє, відповідачі не заперечують проти задоволення позову. Визнання права власності на домоволодіння за позивачем в порядку спадкування за законом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved