Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У квітні 2009 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить усунути перешкоду у здійсненні права власності та користування квартирою [ADDRESS], яка належить йому на праві власності, виселити із цієї квартири [PERSON] та [PERSON], знявши їх із реєстраційного обліку . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 4 березня 2009 року, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО за № 374, він є власником спірної квартири. Проте, всупереч умов зазначеного договору, [PERSON] квартиру йому не передав та разом із своєю дружиною [PERSON] виселитися з неї відмовляється, чим порушує та обмежує належне позивачу право власності на квартиру . Згідно до договору купівлі-продажу відповідач [PERSON] зобов'язаний був передати йому квартиру у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам. Але відповідач квартиру не передав, з квартири не виселяється, та чине йому перешкоди у здійснення законного права власника квартири, передбачені ст. 383 ЦК України, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, здійснювати ремонт і зміни у квартирі, а також сплачувати комунальні послуги. Відповідач [PERSON] позов не визнав, звернувся до суду із самостійним позовом, в якому, з урахуванням наступних уточнень, просив визнати договір купівлі-продажу квартири недійсним та привести сторони в початковий стан. (т.1 а.с. 147-150) В обґрунтування позову зазначив, що спірна квартира знаходилася у його та дружини спільній сумісній власності. В листопаді-грудні 2008 р. вони вирішили її продати, щоб придбати будинок, в зв'язку з чим його дружина в грудні 2008 року підписала нотаріально посвідчену заяву про свою згоду на продаж квартири. Оскільки власник будинку відмовився від продажу, квартира продана не була. 04.03.2009 р. [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики, відповідно до умов якого отримав від відповідача 15000 гривень та зобов'язався повернути таку ж суму грошей через два місяці та сплатити відсотки за користування грошима у розмірі 20 відсотків щомісяця. З метою забезпечення виконання договору позики, він зобов'язався на випадок невиконання умов договору передати спірну квартиру у власність [PERSON] Факт укладення між сторонами договору позики підтверджується розпискою [PERSON] Проте, в день укладення договору позики [PERSON] запропонував йому укласти та нотаріально посвідчити договір застави спірної квартири, для чого вони звернулись до нотаріуса, який раніше посвідчував заяву його дружини про згоду на продаж квартири. Нотаріус згоди його дружини на укладення саме цього договору не отримувала, а використала ту заяву, що було надано [PERSON] раніше. Договір, укладений між ним і [PERSON] 04.03.2009 р. він уважно не читав, оскільки був впевнений, що це саме договір застави, що забезпечує договір позики. Але потім він узнав, що він підписав договір купівлі-продажу квартири. [PERSON] вважає, що між ним та [PERSON] укладений удаваний правочин купівлі-продажу, що приховує договір позики та застави. Позови [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] ухвалою суду об'єднані в одне провадження. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] не визнала, пред*явила зустрічний позов до [PERSON] і [PERSON], в якому просила визнати недійсною на час укладення договору купівлі-продажу квартири її заяву від 08.12.2008 р. про згоду на продаж квартири за ціну та на умовах за розсудом [PERSON].(далі Заява); визнати договір купівлі-продажу квартири недійсним, оскільки він приховує договір застави, вона наміру на відчуження квартири не мала та згоди на укладення між сторонами договору купівлі-продажу квартири не давала. ( т.1 а.с. 93-97) В обґрунтування позову зазначила, що зареєстрована та постійно проживає у спірній квартирі, що була придбана нею та її чоловіком [PERSON] за спільні кошти під час шлюбу. В листопаді 2008 р. вони з чоловіком вирішили продати квартиру та придбати будинок, в зв'язку з чим вона підписала та посвідчила у нотаріуса Заяву про згоду на продаж квартири. Проте, власник будинку відмовився від його продажу, тому і вони вирішили не продавати належну їм квартиру. Через деякий час вона дізналась, що її чоловік [PERSON] 04.03.2009 року уклав договір купівлі-продажу квартири. Про намір [PERSON] укласти вказаний договір вона не знала, згоди на його укладення не давала, Заяву нею було підписана 08.12.2008 року, тобто за 3 місяці до укладення договору купівлі-продажу. Станом на день укладення договору 04.03.2009 року , її думка щодо укладення продажу квартири змінилась, вона не планувала її продавати та виїзджати з неї, оскільки це її єдине житло. Таким чином, продаж квартири здійснено без її згоди, чим порушено її право щодо розпорядження спільною власністю подружжя. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов , його обґрунтування, просила задовольнити позов в повному обсязі , в задоволення зустрічних позовів просила відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні підтримала позов [PERSON] і [PERSON] та їх обґрунтування просили позови задовольнити, а в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] та її представники в судовому засіданні позов [PERSON] і [PERSON] підтримали, просили їх задовольнити, в задоволенні позову [PERSON] відмовити З-я особа приватний нотаріус ХМНО [PERSON] позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] не визнала, вважає їх безпідставними. Пояснила, що порушень діючого законодавства і інструкції при укладенні нотаріальних дій не було. Представник 3-ї особа відділу громадянства, іміграції і реєстрації фізичних осіб в Московському районі м. Харкова подав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] суд відмовляє. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.06.2005 року був власником квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира набута позивачем у шлюбі з [PERSON] (а.с. 30). 04.03.2009 р. Сторони по справі уклали договір купівлі-продажу квартири, що був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та 26.03.2009 р. Зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Відповідно до умов договору [PERSON] продав, а [PERSON] купив зазначену квартиру за 176000 гривень ( сто сімдесят шість тисяч гривень), що еквівалентно 22000 доларів США, які продавець отримав від покупця до підписання цього договору. Своїми підписами та цим договором сторони посвідчили факт повного розрахунку за продану квартиру та відсутність до покупця будь-яких претензій. Продавець зобов'язався передати продавцю квартиру у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам, що ставляться до житлових приміщень, та умовам договору. Договір укладено за нотаріально посвідченою згодою [PERSON] від 08.12.2008 року. 26 березня 2009 року на підставі договору купівлі-продажу спірна квартира зареєстрована на праві власності КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер 10540273 на ім'я [PERSON] Відповідачі [PERSON] і [PERSON] з квартири не виселяються, чим перешкоджають [PERSON] у здійсненні права власника квартири, передбачені ст. 383 ЦК України, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, здійснювати ремонт і зміни у квартирі, а також сплачувати комунальні послуги. Таким чином [PERSON] як покупець придбав спірну квартиру у встановленому законом порядку, сплатив дійсну вартість квартири, виконав всі умови, а тому його позов підлягає задоволенню. Твердження [PERSON] про те, що він не мав наміру продавати квартиру, суд вважає необгрунтованим, так як останній добровільно уклав договір купівлі-продажу, Крім того, як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи, [PERSON] 16.02.2009 року звертався з заявою про видачу витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно для відчуження спірної квартири, яка була виконана 04.03.2009 року. Таким чином дії [PERSON] були направлені на відчуження спірної квартири, а не на укладення договору позики і застави. Надана позивачем на підтвердження укладення між сторонами договору позики під заставу нерухомого майна - спірної квартири, розписка від 04.03.2009 р. (а.с. 32 т.1) підписана позикодавцем [PERSON], підпис позичальника [PERSON] про отримання грошей від [PERSON] у розписці відсутній. За змістом ст..ст. 1046,1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі і є укладеним з моменту передачі грошей. Порушення сторонами умови про письмову форму договору позики не тягне його недійсність. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Суд не вважає надану [PERSON] копію розписки від 04.03.2009 р. належним доказом факту укладення між [PERSON] та [PERSON] договору позики забезпеченого заставою нерухомого майна. Згідно замовлення № 1100695 від 16.02.2009 р. в КП « ХМБТІ» від імені [PERSON], в якому він просив видати витяг з реєстру про право власності для пред'явлення в нотаріальну контору на предмет договору купівлі-продажу ( власноручно дописав, що саме для укладення договору купівлі-продажу квартини і поставив свій підпис) (т.2 а.с. 190). З матеріалів справи вбачається , що в день укладення договору купівлі-продажу спірної квартири , позивач [PERSON] видав відповідачу розписку про те, що він надав відповідачу позику в розмірі 15000 гривень під 20 відсотків на місяць строком на 2 місяці та під заставу квартири (а.с. 32) Дана розписка не є належним доказом укладення договору позики під заставу квартири, оскільки відсутня розписка [PERSON] про отримання грошей. Обов*язкова умова укладення договору застави квартири - це нотаріальне посвідчення цієї угоди. Така угода укладена сторонами не була. Задовго до укладення договору купівлі-продажу спірної квартири [PERSON] і [PERSON] мали намір продати спірну квартиру, про що свідчить нотаріально посвідчена заява [PERSON] про згоду для укладення договору купівлі-продажу квартири . Спірний договір купівлі-продажу квартири відповідає вимогам закону, будь яких доказів порушення при його укладенні вимог ст.. 203 ЦК України, [PERSON] і [PERSON] не надано. Відповідно до п. 44 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Міністерством юстиції України № 20/5, 03.03.2004 р., зі змінами внесеними наказом № 1101/5 від 19.11.2007 р. ( яка діяла на період укладення заяви і договору купівлі-продажу) правочин щодо належного подружжю на праві спільної сумісної власності майна, які потребують обов'язкового нотаріального посвідчення і (або) державній реєстрації, а також правочини щодо іншого цінного майна можуть бути посвідчені нотаріусом при наявності письмової згоди другого з подружжя. Справжність підпису на заяві другого з подружжя про згоду на укладення такої угоди повинна бути посвідчена в нотаріальному порядку. Відповідно до пояснень приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], та як вбачається з матеріалів справи , при укладенні Договору [PERSON] була надана посвідчена в нотаріальному порядку згода на оформлення, укладення та підписання її чоловіком [PERSON] договору купівлі-продажу належної їй квартири від 08.12.2008 р. ( т.1 а.с. 23) Доводи [PERSON] про надання зазначеної згоди для укладення договору купівлі-продажу квартири тільки за наявності відповідних умов (бажання придбати інше житло - будинок) та неможливість використання зазначеної згоди для укладення договору купівлі-продажу в майбутньому не доведені та не ґрунтуються на законі. Надана [PERSON] 08.12.2008 р. згода будь-яких особливих умов її використання не містить та на час укладення договору скасована або відкликана [PERSON] не була. В судовому засіданні [PERSON] заявила про те, що в нотаріально посвідченій копії заяви про надання згоди для укладенні договору купівлі-продажу квартиру вона власноручно поставила підпис, знаходячись дома, а в нотаріальній конторі 08.12.2008 року не була і в журналі не розписувалась. Ухвалою суду за клопотанням представника [PERSON] призначена судово-почеркознавча експертиза, відібрані експериментальні зразки підписку [PERSON], зібрані вільні зразки почерку і підпису [PERSON], але згідно повідомлення № 6951 від 26.08.2014 р. судового експерта, який повідомив про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи в зв'язку з відсутністю достатніх вільних зразків почерку і підпису [PERSON], і повернув матеріали без виконання. Нотаріальна посвідчена копія заяви [PERSON] про згоду на укладення договору купівлі-продажу квартири є таким же законним документом , як і оригінал заяви, нотаріально посвідчений, а в судовому засіданні [PERSON] не заперечувала проти того , що нотаріальну посвідчену копію заяви вона власноручно підписала. Суд задовольняє позов [PERSON] в частині усунення перешкод у здійсненні права власності і виселяє [PERSON], [PERSON] зі спірної квартири, а в задоволенні позову про зняття з реєстраційного обліку відмовляє, оскільки це питання відноситься до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування. Рішення суду про виселення відповідачів є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири. Твердження відповідача [PERSON] про те, що вона не давала згоди чоловікові на продаж квартири, суд також вважає необґрунтованими, так як заява [PERSON] про згоду на пролажу квартири була засвідчена 08.12.2008 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за р. № 2682. Твердження [PERSON] про те, що він був введений в оману, не мав наміру продавати квартиру, а також що останній не усвідомлював значення своїх дій також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Твердження [PERSON] про те, що між ним та [PERSON] укладений удаваний правочин купівлі-продажу, що приховує договір позики та застави не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні , оскільки договір купівлі-продажу квартири не може приховати договір позики та застави, т.я. умови договорів різні, договори позики та застави не укладались. Оскільки спір вирішено по суті , суд скасовує заходи забезпечення позову.

Outcome: partial