Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Київської міської ради про визнання права власності за нею на ? частини квартири [ADDRESS] та визнання права власності на ? гаражного боксу [NUMBER] у Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Сокіл», що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Ак. Туполєва, 3-5 у порядку спадкування за законом після смерті її батька - [PERSON]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Київська міська рада у судове засідання не з'явилась, надіславши суду заяву, за змістом якої Київська міська рада не визнає себе належним відповідачем у даній справі; про дату та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином. Третя особа, [PERSON] первинний позов підтримала і заявила позов третьої особи із самостійними вимогами, у якому просила суд визнати за нею право власності на іншу ? частини квартири [ADDRESS] та на ? частину гаражного боксу [NUMBER] у Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Сокіл», що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Ак. Туполєва, 3-5 у порядку спадкування за законом після смерті її батька - [PERSON]. Заслухавши пояснення представника позивача, третю особу і її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення як первинного позову так і позову третьої особи, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, [INFO] помер [PERSON], батько [PERSON] і [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 12558 Відділом реєстрації смерті у м. Києві та видано Свідоцтво про смерть [NUMBER] від 14 жовтня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]; гараж [NUMBER] в кооперативі по будівництву та експлуатації Індивідуальних гаражів «Сокіл» по вулиці Академіка Туполєва, 3-5, у м. Києві. [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 10 листопада 1959 року. Відповідно до ст. 1222 та ст. 1261 Цивільного кодексу України я є спадкоємцем першої черги. [PERSON], дружина померлого і мати позивачки і третьої особи, померла [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 2564 від 18 липня 1988 року та видано Свідоцтво про смерть [NUMBER]. Крім позивачки до спадкоємців першої черги належить її рідна сестра - [PERSON], що проживає у [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрована та постійно проживає у квартирі [ADDRESS]. За вказаною адресою проживав та був постійно зареєстрований [PERSON] з 25.02.1974 року по день смерті, [INFO]. Крім того, із матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] та гараж [NUMBER] в кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Сокіл» по вул. Туполєва, 3-5, у м. Києві, належали спадкодавцеві на праві власності. Так, відповідно до Довідки № 1476 від 09.12.2013 року виданої ЖБК «Аеліта» квартира [ADDRESS], складається з трьох кімнат, житловою площею 44,4 кв.м., розташована на 5-му поверсі, 5-ти поверхового будинку, що належить ЖБК «Аеліта». Особовий рахунок відкритий на гр. [PERSON] - помер [INFO] Відповідно до Довідки № 1501 від 20.01.2014 року виданої ЖБК «Аеліта» власником квартири [ADDRESS], [PERSON] сплачено цай у сумі 5370 (п'ять тисяч триста сімдесят) карбованців у травні 1986 року у повному обсязі. Відповідно до Інформаційної довідки № 47765 від 27.01.2014 року виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована на ім'я: [PERSON] (рос.) на підставі довідки ЖБК «Аеліта» № 79 від 12.08.1993 р. Відповідно до Довідки № 15 від 28 березня 2014 року виданої Кооперативом по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Сокіл» - [PERSON] на момент смерті ([INFO]) був членом кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Сокіл», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 3-5 і йому належить гаражний бокс [NUMBER]. З 1975 року [PERSON] був членом Гаражно-будівельного кооперативу «Старт-5», повністю сплатив пайовий внесок та став власником гаражного боксу [NUMBER]. У 1995 році, відповідно до Розпорядження № 223 адміністрації Ленінградського району м. Києва, ГБК «Старт-5» та ГБК «Сокіл» були об'єднані в один кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Сокіл». З 1995 року заборгованості по сплаті паю за [PERSON] - не значиться. У зв'язку з об'єднанням гаражний бокс [PERSON] отримав новий номер - [NUMBER]. Зазначені документи свідчать про належне володіння [PERSON], за життя, на праві власності вказаним нерухомим майном, яке було набуте на законних підставах. Позивачка вказує на те, що після смерті спадкодавця, вона фактично вступила в управління та користувалася спадковим майном, утримувала та слідкувала за його збереженням, оплачувала комунальні послуги тощо. У встановлений законодавством термін нею була подана заява про прийняття спадщини до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, що вбачається із наявної у матеріалах справи копії спадкової справи. Однак, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено. Постановою Державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори № 821/02-31 від 31 січня 2014 року надане роз'яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, і рекомендовано звернутися до суду. Із викладених мотивів, з метою державної реєстрації права власності на спадкове майно, [PERSON] звернулась до суду. Із аналогічних підстав звернулась до суду її сестра, спадкоємець першої черги - [PERSON]. При цьому позивачка і третя особа подали позов про визнання права власності за кожною по ? частині квартири [ADDRESS] та на ? частину гаражного боксу [NUMBER] у Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Сокіл», що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Ак. Туполєва, 3-5. Водночас, вимоги вказаних позовів не відповідають вимогам закон, з огляду на таке. Так, за змістом статті 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. У даному разі, при поданні первинного позову і позову третьої особи про визнання права власності на вказане нерухоме майно, спадкоємці визначили відповідачем -Київську міську раду. Водночас, у своїх запереченнях проти позову, представник Київської міської ради вказував на те, що вказаний орган місцевого самоврядування не є належним відповідачем у даній справі. Беручи до уваги зміст положення статті 392 ЦК України, суд погоджується із тим, що у даному випадку Київська міська рада не може бути відповідачем у даній справі, оскільки між нею і позивачами відсутні спірні правовідносини. Так, Київська міська рада не оспорювала будь-яких майнових прав позивачів, як спадкоємців на спадкове майно. За змістом положення статті 33 ЦПК України у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. У ході розгляду даної справи позивач і третя особа наполягали на тому, що Київська міська рада є належним відповідачем за заявленими ними позовними вимогами. Наведене є самостійною підставою для відмови у задоволенні наведених позовних вимог позивача і третьої особи. У листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» були висловлені наступні правові позиції. У пункті 3.1 суд касаційної інстанції вказує на те, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Водночас, матеріали справи свідчать про те, що спадкодавець - [PERSON] на законних підставах володів на праві власності квартирою [ADDRESS] та гаражним боксом [NUMBER] у Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Сокіл», що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Ак. Туполєва, 3-5, що підтверджується наведеними вище довідками ЖБК «Аеліта» і кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Сокіл». Викладене свідчить про те, що у даному разі позивачам слід звернутись до органу місцевого самоврядування - Київської міської ради в особі створеного нею уповноваженої установи, з метою отримання довідки про належність спадкодавцеві за його життя на праві приватної власності вказаного нерухомого майна. При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження (абз. 11 п.3.1. Листа ВССУ). Водночас, у даному разі не підлягають задоволенню дані позовні вимоги, у зв'язку із відсутністю спірних правовідносин між позивачами і Київською міською радою. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed