Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що з грудня 2007 року по вересень 2009 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народилася дочка [PERSON]. З вересня 2009 року фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені. За час спільного проживання відповідач проявив себе як неврівноважена особа, мав залежність від азартних ігор, часто програвав кошти, які виплачували на дитину. Міг не бути присутнім вдома по 5-7 днів, коли повертався додому, то проявляв агресивність, все це бачила малолітня дитина. З моменту припинення спільного проживання і по цей час відповідач [PERSON] жодного разу не бачив свою дочку. В 2012 році позивач зверталася до суду із позовом про стягнення аліментів, проте відповідач аліменти на дитину не виплачує. З 13.11.2014 року позивач із дочкою у зв'язку із проведенням антитерористичної операції вимушені були переселитися та є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України районів проведення АТО та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, та перебувають на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Лубенської районної державної адміністрації. 25.07.2015 позивач вступила в шлюб з [PERSON], який замінив її дочці батька, оскільки займається її вихованням, бере активну участь у її житті, забезпечує матеріально, повністю виконує обов'язки батька. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої дочки. На підставі зазначеного просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 551,21 грн. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без присутності представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, просив проводити розгляд справи за відсутності їх представника та прийняти рішення з урахуванням інтересів та прав малолітнього [PERSON], [INFO], а також врахувати висновок комісії з питань захисту прав дітей Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 03.04.2009 року Виконкомом Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. 25.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, після якого позивач змінила прізвища на «Кочерга», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області 25.07.2015 року. Відповідно до наявної в матеріалах справи постанови державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 23.01.2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1/1202/1715, виданого 26.12.2012 року Антрацитівським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини на утримання дочки [PERSON], [INFO], з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 17.10.2012 року та до повноліття дитини. Згідно з листом Іллічівського відділу ДВС м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04.05.2016 року на виконанні даного відділу виконавчої служби з 23.01.2013 року перебуває виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа №2/1202/1715 від 26.12.2012 року, виданого Антрацитівським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини на утримання дочки [PERSON], [INFO], з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 17.10.2012 року та до повноліття дитини. Боржник [PERSON] аліменти не виплачує. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що боржник за адресою [ADDRESS] фактично не проживає. Згідно ухвали Іллічівського районного суду м.Маріуполя по справі №264/4668/14-ц від 06.06.2014 року, боржника оголошено у розшук. До теперішнього часу жодних відомостей щодо встановлення місця перебування [PERSON] з Іллічівського РВ до державного виконавця не надходили. Згідно з характеристикою з Вищебулатецької ЗОШ І-ІІІ ступенів Лубенської районної ради Полтавської області від 15.02.2016 року [PERSON], 2009 року народження, навчається у школі з 01.09.2015 року. Проживає разом з мамою [PERSON] та вітчимом [PERSON], які займаються її вихованням, відвідують батьківські збори, беруть активну участь у житті дитини і класу. Батько [PERSON], [PERSON], вихованням дитини не займається. В школі жодного разу не був. Не відвідує шкільні свята та батьківські збори. Згідно інформації, наданої з КСН «сел. Садки-І» від 18.04.2016 року, зі слів батьків [PERSON], [INFO], свого сина в останній раз бачили 2-3 роки тому, про його подальшу долю батьками нічого не відомо. Зі слів сусідів [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає близько останніх 3 років. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір'ю відповідача [PERSON], місце де на сьогоднішній день мешкає її син вона не знає, будь-який зв'язок із сином вона не підтримує. В останній раз бачилась із сином в жовтні 2015 року. Стосунки із сином погані. Зі слів сина їй було відомо, що він не працює, аліментів на дитину не сплачує, життям дитини не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає. Також раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Відповідно до надісланого на запит суду вироку Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25.09.2015 року, який набрав законної сили, [PERSON], [INFO], був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до повідомлення з Орджонікідзевського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м.Маріуполя від 16.05.2016 року №2701 [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в КВІ Орджонікідзевського району м.Маріуполя, як особа засуджена до обмеження волі та встановлено іспитовий строк. Згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дитини Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 25.02.2016 року №18 та висновку служби у справах дітей від 01.03.2016 року №2 з метою соціального захисту неповнолітньої дитини вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У відповідності до вимог статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Встановлено, що відповідач тривалий час не цікавиться життям та здоров'ям доньки, дитину не бачить, будь-якої участі в її вихованні не приймає, аліменти за рішенням суду не виплачує, будь-якої матеріальної допомоги дитині не надає. Відповідач в судове засідання не прибув та доказів на спростування доводів позивача не представив. Відповідно до положень ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених під час слухання справи обставин, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача щодо участі у житті та вихованні дочки свідчить про його небажання виконувати батьківські обов'язки щодо своєї малолітньої дочки [PERSON], а тому суд на сьогоднішній час вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неї.

Outcome: approved