Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

У жовтні 2015 року приватне акціонерне товариство страхова компанія «ВУСО» (далі по тексту - позивач, ПАТ СК «ВУСО») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги мотивував тим, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» і [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповдіальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3694548 від 05.12.2014 р., за яким страховик зобов'язався відшкодувати шкоду заподіяну страхуваьником життю здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля [NUMBER]. 25 грудня 2015 року в місті Києві сталася дорожньо-траспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля [NUMBER], під управлінням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під управлінням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 17.03.2015 р. особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є [PERSON]. Відповідно до калькуляції № 631726 від 30.03.2015 р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER], становить 4 441,38 грн. ПАТ «СК «ВУСО» сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 4 441,38 грн. На підставі ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ СК «ВУСО» кошти в розмірі понесених витрат в сумі 2 220,00 грн. та судовий збір в розмірі 1 218,00 грн. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував (а.с. 31). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача остання до суду не надсилала. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» і [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповдіальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3694548 від 05.12.2014 р., за яким страховик зобов'язався відшкодувати шкоду заподіяну страхуваьником життю здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля [NUMBER] (а.с. 7). 25 грудня 2015 року в місті Києві сталася дорожньо-траспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля [NUMBER], під управлінням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під управлінням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 17.03.2015 р. особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є [PERSON] (а.с. 6). Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до калькуляції № 631726 від 30.03.2015 р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER], становить 4 441,38 грн. (а.с. 8-10). ПАТ «СК «ВУСО» сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 4 441,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6740 від 16.06.2015 р. (а.с. 11). Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатити страхове відшкодування за договором майнового страхування. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, позивач набуває права стягнення в порядку регресу суми збитків з відповідача [PERSON]. Отже, враховуючи вищевикладене відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем тому суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору у розмірі 1 218,00 грн. (а.с. 1). Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved