Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про визнання укладеним договір купівлі-продажу автомобілів та визнання права власності на автомобіль, посилаючись на те, що у 2006 році [PERSON] придбав два автомобіля за кредитними договорами № 15-64/06-А від 07 квітня 2006 року і № 15-247/06-А від 13 жовтня 2006 року, які були укладені із філією «Центральне РУ «Банк Фінанси та кредит», а саме DAEWOO Nexia, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований МРЕВ ДАІ 05 березня 2011 року, а також автомобіль Honda Accord, державний номерний знак [NUMBER]. Оскільки [PERSON] не мав можливості виконувати свої зобов'язання за кредитними договорами, тому він передав свої автомобілі DAEWOO Nexia та Honda Accord [PERSON] за умовами, що [PERSON] буде виплачувати кредити [PERSON] за якого кредитними договорами за № 15-64/06-А від 07 квітня 2006 року і № 15-247/06-А від 13 жовтня 2006 року. Після виплати кредитів за укладеними договорами [PERSON] обіцяв оформити письмові договори купівлі-продажу автомобілів [PERSON]. У листопаді 2006 року [PERSON] за згодою [PERSON] фактично переступив своє право на автомобіль DAEWOO Nexia для [PERSON], отримавши від нього грошові кошти в якості компенсації за сплату кредитних зобов'язань по зобов'язаннях [PERSON] перед філією «Центральне РУ «Банк Фінанси та кредит». Станом на листопад 2006 року [PERSON] вже виплатив банку близько 16 000 грн. замість [PERSON] за кредитним договором № 15-64/06-А від 07 квітня 2006 року. З листопада 2006 року до жовтня 2009 року [PERSON] користувався автомобілем DAEWOO Nexia і виплачував кредит від імені [PERSON] за кредитним договором № 15-64/06-А від 07 квітня 2006 року. До серпня 2009 року [PERSON] користувався автомобілем Honda Accord та виконував кредитні зобов'язання [PERSON] З урахуванням вимог ч. 1 ст. 520 ЦК України [PERSON] переступив своє право на автомобіль Honda Accord для [PERSON], отримавши від нього грошові кошти в якості компенсації за сплату кредитних зобов'язань по зобов'язанню [PERSON] перед філією «Центральне РУ «Банк Фінанси та кредит». Станом на серпень 2009 року [PERSON] вже виплати банку близько 112 000 грн. замість [PERSON] по кредитному договору за № 15-247/06-А від 13 жовтня 2006 року. Підтвердженням вказаних усних домовленостей між [PERSON] та [PERSON] є та обставина, що 21 серпня 2009 року [PERSON] нотаріально оформив у приватного нотаріуса та видав [PERSON] довіреність на користування автомобілем Honda Accord. Моментом укладення усного договору купівлі-продажу автомобіля Honda Accord є день видачі [PERSON] довіреності на користування автомобілем Honda Accord для [PERSON], а саме 21 серпня 2009 року. У зв'язку з тим, що 19 грудня 2010 року [PERSON] втратив технічний паспорт та довіреність на автомобіль Honda Accord, 01 лютого 2011 року [PERSON] оформив ще одну довіреність на ім'я [PERSON] щодо Honda Accord та отримав у ДАІ ще один екземпляр технічного паспорта на автомобіль. Автомобіль ситуація склалася із автомобілем DAEWOO Nexia щодо якого [PERSON] уклав усний договір купівлі-продажу із розстрочкою оплати з [PERSON] за умови, що [PERSON] буде надалі виплачувати кредит [PERSON] за кредитним договором № 15-64/06-А від 07 квітня 2006 року. Після досягнення усних домовленостей між [PERSON] та [PERSON] 28 жовтня 2009 року [PERSON] нотаріально оформив у нотаріуса та видав на ім'я [PERSON] довіреність на право користування автомобілем DAEWOO Nexia. За автомобіль DAEWOO Nexia з квітня 2006 року до листопада 2006 року платив [PERSON], потім сплачена ним частина кредиту була відшкодована [PERSON] [PERSON], який починаючи з листопада 2006 року оплачував кредит до жовтня 2009 року після чого переступив своє право [PERSON], який продовжував платити кредит до його повного погашення у 2012 році. За автомобіль Honda Accord з жовтня 2006 року до серпня 2009 року платив [PERSON], потім сплачена ним частина кредиту була відшкодована [PERSON] [PERSON], який, починаючи з серпня 2009 року оплачував кредит до його погашення. [PERSON] та [PERSON] неодноразово звертались до [PERSON] з необхідністю переоформити право власності на вказані автомобілі. Проте [PERSON] під різними приводами затягував переоформлення права власності на автомобілі. Наприкінці 2013 року [PERSON] скасував видану ним довіреність на [PERSON] і оголосив автомобіль Honda Accord у розшук. Підтвердженням того, що договори купівлі-продажу були укладені є досягнення згоди між сторонами щодо предметів договорів, в якості яких виступали автомобілі DAEWOO Nexia та Honda Accord. [PERSON] та [PERSON] погасили в повному обсязі за свій рахунок зобов'язання [PERSON] за кредитними договорами № 15-64/06-А від 07 квітня 2006 року і № 15-247/06-А від 13 жовтня 2006 року. Враховуючи викладене, позивачі [PERSON] та [PERSON] просили визнати, що 21 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки Honda Accord, державний номерний знак [NUMBER], куплений за кредитним договором № 15-247/06-А від 13 жовтня 2006 року; визнати, що 28 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки DAEWOO Nexia, державний номерний знак [NUMBER], куплений за кредитним договором № 15-64/06-А від 07 квітня 2006 року; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки Honda Accord державний номерний знак [NUMBER]; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки DAEWOO Nexia, державний номерний знак [NUMBER]. У судовому засіданні позивач [PERSON] який і представляє інтереси позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб Honda Accord, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], легковий седан-В, номер кузова [NUMBER], що підтверджується наявним в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданного 05 березня 2011 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА № 119960 від 01 квітня 2006 року, [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб DAEWOO Nexia, 2005 року випуску, синього кольору, державний номерний знак [NUMBER], номер шасі [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що вищевказані автомобілі були придбані [PERSON] на підставі Кредитних договорів за № 15-64/06-А від 07 квітня 2006 року і № 15-247/06-А від 13 жовтня 2006 року, які були укладені між ним та філією «Центральне РУ «Банк Фінанси та кредит». Згідно наявного в матеріалах справи листа ПАТ «Банк Фінанси та кредит» від 28 березня 2012 року за № 15-12/75 адресованого на ім'я начальника відділення № 15 Філії «Центральне РУ АТ «Банку «Фінанси та кредит» вбачається, що [PERSON] не має зобов'язань перед філією «Центральне РУ АТ «Банку «Фінанси та кредит» по кредиту з заставою автомобіля DAEWOO Nexia, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в м. Боярка 05 квітня 2006 року . Згідно листа «Банк Фінанси та кредит» від 28 березня 2012 року за № 15-12/75 вбачається, що відповідач [PERSON] повністю виконав свої зобов'язання перед філією «Центральне РУ АТ «Банку «Фінанси та кредит» по кредитному договору № 15-64/06_а від 07 квітня 2006 року. Станом на 28 березня 2012 року його кредит погашено в повному обсязі. Згідно листа ПАТ «Банк Фінанси та кредит» за № 15-12/83 від 09 квітня 2012 року вбачається, що станом на 09 квітня 2012 року [PERSON] у повному обсязі виконав зобов'язання за кредитним договором № 15-247/06-А від 13 жовтня 2006 року, кредит погашено у повному обсязі. Як вбачається з позовної заяви позивачі вважають, що на підставі вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України між ними та відповідачем [PERSON] було укладено усні договори купівлі-продажу автомобілів DAEWOO Nexia, державний номерний знак [NUMBER] та Honda Accord державний номерний знак [NUMBER]. 01 лютого 2011 року [PERSON] видав на ім'я [PERSON] довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, згідно якої [PERSON] уповноважено представляти інтереси [PERSON] в органах Державтоінспекції, на митниці або у будь-яких інших установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією належного автомобіля марки Honda Accord державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, проводити його ремонт, визначати на власний розсуд місце стоянки автомобіля, подавати та одержувати відповідні довідки та документи, сплачувати всі необхідні автотранспортні платежі, а також на період дії цієї довіреності керувати цим автомобілем на території України. 28 жовтня 2009 року [PERSON] видав на ім'я [PERSON] довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровану в реєстрі під № 2589, згідно якої [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником в в органах Державтоінспекції, у будь-яких інших установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності з питань, пов'язаних з проходженням технічного огляду, ремонтом експлуатацією належним на підставі свідоцтва про реєстрації транспортного засобу. Надано право керування вказаним транспортним засобом, подавати від його імені необхідні довідки та документи. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян повинні вчинятися у письмові формі. Письмова форма договору купівлі - продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1338, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок. Пунктом 4 зазначених Правил встановлено, що перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з реєстраційного обліку в підрозділі ДАІ. Відповідно до п. 44 зазначених Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога позивачів про визнання права власності за ними на зазначені вище транспортні засоби не підлягає задоволенню, у зв'язку з відсутністю на те законних підстав. Видані на ім'я позивачів не дають підстав на виникнення права власності на спірні транспортні засоби. Оскільки транспортний засіб є спеціальним об'єктом права власності, який підлягає державній реєстрації, то в даному випадку між сторонами мав укладатись договір в письмовій формі. Посилання позивачів на те, що між ними та відповідачем були укладені усні договори купівлі-продажу є безпідставними, та не можуть бути враховані як підстава для визнання договору купівлі-продажу укладеним. Пунктом 43 Правил встановлено, що у випадку зняття транспортного засобу з реєстраційного обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України. Пунктом 8 зазначених правил встановлено, що правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема, довідкою - рахунком, виданою за формою згідно з додатком № 1 Правил, договором або іншими посвідченими у встановленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки у встановленому законом порядку позивачі не набули права власності на спірні автомобілі, підстав суд не вбачає, позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed