Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] поданому позові [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 29 серпня 2015 року. Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, у зв'язку із чим позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки. На сьогоднішній день сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач ухиляється від її утримання та між ними не досягнуто згоди з приводу її утримання, у зв'язку із чим позивач звернулася до суду. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність коштів для сплати аліментів. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 29 серпня 2015 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 14 січня 2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частиною 2 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто основною обов'язковою умовою для надання матеріальної допомоги дружині до досягнення дитиною трирічного віку, є існування об'єктивної можливості чоловіка надавати таку допомогу. У судовому засіданні позивач пояснив, що він офіційно працевлаштований та має регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Ураховуючи, що відповідач у справі має офіційне місце роботи та отримує регулярний дохід, суд вважає, що відповідач є таким, що може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка виховує малолітню дитину, приймаючи до уваги, майновий стан відповідача, а також те, що розмір стягнень не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати,суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини розміру заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 05 квітня 2017 року і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Ураховуючи вимоги ст. 79 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 05 квітня 2017 року. Пунктом 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial