overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У жовтні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] і прохало стягнути з неї 23871,68 грн. заборгованості за кредитним договором і сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн. Свої вимоги банк мотивував тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання відповідно укладеного кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує заочному розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 25.10.2010 р. Відповідно умов договору банк надав відповідачеві кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 11). Пунктом 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена відповідальність за порушення будь-якого із зобовязання, а саме: при порушенні позичальником строків платежів передбачених Договором, по будь-якому з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі якого встановлено тарифами договору (а. с. 35). Відповідач, отримавши грошові кошти, не виконує своїх зобов'язань та станом на 31.08.2016 року має заборгованість на загальну суму 23871,68 грн., що складається: 8570,99 грн. тіло кредиту; 2510,14 грн. нараховано відсотків за користуванням кредитом; 9977,61 грн. нараховано пені за прострочене зобовязання; 1200,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.. А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1112,94 грн. штраф (процентна складова). Згідно статтей 526, 530, 551, 625,1054 ЦК України з відповідача на користь банка необхідно стягнути 23871,61 грн. заборгованості за кредитним договором і сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У жовтні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] і прохало стягнути з нього 24976,77 грн. заборгованості за кредитним договором і сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн. Свої вимоги банк мотивував тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання відповідно укладеного кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує заочному розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 11.11.2012 р. Відповідно умов договору банк надав відповідачеві кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 6). Пунктом 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена відповідальність за порушення будь-якого із зобовязання, а саме: при порушенні позичальником строків платежів передбачених Договором, по будь-якому з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову (а. с. 28). Відповідач, отримавши грошові кошти, не виконує своїх зобов'язань та станом на 31.08.2016 року має заборгованість на загальну суму 24976,77 грн., що складається: 1976,00 грн. заборгованість за кредитом; 18091,96 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 3243,25 грн. заборгованість за пенею та комісією. А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1165,56 грн. штраф (процентна складова). Згідно статтей 526, 530, 551, 625,1054 ЦК України з відповідача на користь банка необхідно стягнути 24976,77 грн. заборгованості за кредитним договором і сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] Жислен звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач та його представник не з»явилися, разом з тим подали до суду заяви, в якій просять справу розглядати без їх участі та просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, разом з тим подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 25 серпня 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1003, свідоцтво про шлюб 1-КЕ № 073812. Від вказаного шлюбу [PERSON] Жислен та [PERSON] мають двох дітей [PERSON] Евон, 06 грудня 2010 року та [PERSON] Шеллі-Анн [INFO]. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Босирівської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] в м. Чорткові Тернопільської області. [INFO] в с. Босири Чортківського району померла його баба [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: на земельні ділянки (пай), яка належала їй на праві приватної власності згідно Державних актів на земельну ділянку від 16 жовтня 2003 року. Відповідно до чинного законодавства [PERSON], як внук [PERSON], є спадкоємцем за правом представлення. Позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що перебував на роботі за межами України. Тому позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від Босирівської сільської ради найдійшла в судове засідання заява, з якої вбачається, що вони позов визнають, просить справу розглядати без участі їхнього представника. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що позивач [PERSON] перебував на роботі закордоном. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, то

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він з 2000 року по 19.12.2015 року офіційно проживав та працював у м.Пасаайк штат Нью-Джерсі США. Протягом трьох років, а саме період з жовтня 2005 року по вересень 2008 року він переказав своїй дочці відповідачці [PERSON] грошові кошти в сумі 108590,00 доларів США. Вказані грошові кошти він перераховував на ім'я дочки на виконання їх усної домовленості, з метою їх збереження та повернення цих коштів після його повернення в Україну зі США. Повернувшись на територію України він 19.12.2015 року звернувся до відповідача з вимогою про повернення вказаної суми коштів, однак [PERSON] відмовилася їх повертати мотивуючи, що вона на вказані кошти придбала майно, яке згодом відчужила. В порядку врегулювання спору мирним шляхом [PERSON] повернула йому частину коштів в розмірі 25000 доларів США та 38 000 грн., іншу частину коштів відповідач повертати відмовилася. Вважає, що відповідач [PERSON], відмовляючись повернути йому грошові кошти в сумі 2 101 904 грн. 00 коп., набула вказані кошти та їх зберігає без достатньої правової підстави. У зв'язку наведеним просить суд поновити його порушене право шляхом стягнення з [PERSON] коштів в сумі 2 101 904 грн. 00 коп. Адвокат [PERSON], який діє в інтересах відповідача [PERSON], подав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позов не визнає, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки правовідносини між позивачем та відповідачем не підлягають врегулюванню на підставі ст.1212 ЦК України, з огляду на те, що грошові кошти [PERSON] переказував їй добровільно, без будь-яких домовленостей та договорів щодо розпорядження чи використання коштів, як безповоротну фінансову допомогу. Крім того, просить суд відмовити у позові у зв'язку зі спливом позовної давності. Скориставшись своїм правом, передбаченим ст.179 ЦПК України, представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала суду відповідь на відзив, у якому із відзивом не погодилась та вважає, що обставини, на які посилається відповідач та його представник не відповідають фактичним обставинам справи оскільки правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем регулюються саме ст.1212 ЦК України, а твердження відповідача про отримання нею грошових коштів у якості безповоротної фінансової допомоги є намаганням ввести суд в оману з метою уникнення повернення коштів переданих на зберігання. Зазначає, що відповідачу достеменно було відомо про обов'язок повернення коштів, які остання виконала лише частково. Окрім того, позивач вважає, що строків позовної давності звернення до суду ним не пропущено, оскільки про порушення свого права він дізнався лише 19 грудня 2015 року після свого повернення в Україну, пред'явлення відповідачу вимоги щодо повернення коштів та отримання відмови. Суд, на основі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 12.09.2008 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 437. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору та спору щодо місця проживання дітей вони не мають. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище Герасименко. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2008 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 437. Від даного шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дітей, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 14.06.2014 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 269. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище Булах. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2014 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 269. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дітей, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20.04.1996 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 169. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені з листопада 2012 року по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору сторони не мають. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в позовні заяві просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище Бугайцова. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.04.1996 року, шлюб зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 169. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати його шлюб з відповідачкою - [PERSON], зареєстрований 04 травня 2012 року у відділі ДРАЦС по місту Бердичеву Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 140. Від шлюбу дітей немає. Спільні діти від вказаного шлюбу відсутні. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що подружні відносини останнім часом почали погіршуватись, подружжя втратили взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім'ю та ведення спільного господарства. Протягом останнього часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу та підстав для примирення немає. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце була належним чином повідомлена згідно ст.74-78 ЦК України, причини неявки суду не відомі, заперечень, заяви на примирення до суду від неї не надходило. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.6) та врахувавши обставини справи, викладені в позовній заяві, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Враховуючи, що стосунки в сторін розладналися, вони як сім'я не проживають, миритися не бажають, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з»явився, разом з тим подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилась, разом з тим подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 580, свідоцтво про шлюб 1-КЕ № 068811. Від вказаного шлюбу спільних дітей не мають. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved