Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №113 будинку№№7 по вул.Янгеля в м. Дніпро, зняття її з реєстрації та стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що вона - [PERSON], разом зі своєю бабусею [PERSON], зареєстровані та проживають у квартирі, яка розташована за адресою: м.Дніпро, вул.Янгеля 7/113. Дана квартира, не приватизована та згідно ордеру №257 від 15.03.1972 року була надана її дідусю, [PERSON], який у свій час працював на Південному машинобудівному заводі. На момент отримання житла, мій дідусь, [PERSON], та її бабуся, [PERSON], знаходилися у шлюбі, але 20.08.1985 року шлюб між ними було розірвано та дідусь, згідно ордеру переоформив квартиру на її батька, [PERSON], який помер 21.05.2017р. Після смерті батька основним квартиронаймачем є бабуся, [PERSON] Разом з ними у квартирі зареєстрована її мати [PERSON]В, яка з 2002 року у квартирі не проживає, господарство вести не допомагає, її особистих речей у квартирі немає, що підтверджується актом про непроживання, складеного у присутності свідків та засвідченого головою ОСББ «Академіка [PERSON] 7». З 2002 року вони з бабусею сплачують за відповідачку всі комунальні послуги, хоча вона вже більше ніж 15 років не проживає з ними, та не допомагає вести господарство, а її реєстрація в квартирі не дозволяє зробити приватизацію житла, обмежуючи при цьому їх законні права. Відповідно до вищевикладеного вважають, що відповідачка - [PERSON] є такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. У судове засідання позивачі не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Третя особа Виконавчий комітет Чечелівської районної у м. Дніпрі ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до п.п. 9 ч. 1 Перехідних положень Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти з початком роботи Верховного суду, тобто з 15 грудня 2017 року, передбачених новим ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15 березня 1972 року Південним машинобудівним заводом на підставі рішення адміністрації і заводського комітету, [PERSON], та членам його родини: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, видано ордер № 257 на право зайняття квартири [ADDRESS]. (а.с.11-12). Згідно свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР №350634 від 01 жовтня 1961 року, виданого миколаївським с/бюро ЗАГС Криничанського району, 01 жовтня 1961 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.50). 20 серпня 1985 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії ІІ-КИ №342959, виданого Красногвардійським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська 20 серпня 1985 року, актовий запис №952 (а.с.49). Розпорядженням № 329 від 30.08.1985 року, особистий рахунок на квартиру в будинку № 7 по вул. Свобода в м. Дніпропетровську переоформлений на сина наймача - [PERSON], про що свідчить запис, зазначений у вищевказаному в ордері №257 (а.с.11). Згідно листа Департаменту по роботі з активами головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради від 12 грудня 2017 року за № 12/19-165, згідно з рішенням виконкому міської Ради депутатів трудящих від 22 жовтня 1981 року за № 638 «Про увічнення пам'яті академіка [PERSON]К.» вулиця Свободи була перейменована на вулицю Академіка [PERSON] (а.с.86). Згідно рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 638 від 22 жовтня 1981 року «Про увічнення пам'яті академіка [PERSON]К.», вулиця Свободи (Красногвардійський район) була перейменована на вулицю Академіка [PERSON] (а.с.92). Пізніше, з пояснень позивачів, було змінено й нумерацію будинків по вул. Янгеля, будинок № 25 було змінено на будинок № 7. 21 травня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №758442, виданим 29 травня 2017 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1052 (а.с.51). Після смерті [PERSON] особистий рахунок № 52822 на квартиру [ADDRESS] було відкрито на імя [PERSON] (а.с.94, зворотній бік), та посвідчено печаткою КП «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради. Відповідно до довідки № 15543 від 06.07.2017 року, виданої Єдиним абонентським відділом №2, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] з 06.04.1972 року, [PERSON] з 20.02.2008 року, [PERSON] з 28.11.1989 року, [PERSON], з 23.05.1985 року по 06.07.2017 року, знятий з реєстрації у зязку зі смертю 21.05.2-017 року (актовий запис №1052 від 29.05.2017 року) (а.с.13). Відповідно до Акту від 09 жовтня 2017 року, складеного [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченого головою ОСББ «Академіка [PERSON] 7» [PERSON], [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO] [PERSON][ADDRESS], починаючи з травня 2002 року [PERSON] не проживає за вказаною адресою, особистих речей та спального місця, що підтверджує фактичне місце проживання, не має, домашнє господарство не веде та оплату комунальних платежів не здійснює (а.с.10). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи всі докази, які були досліджені судом при розгляді справи, у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачами \~позовних \~вимог \~щодо визнання [PERSON] такою, що втратив право користування жилим приміщенням та вважає необхідним дані\~позовні вимоги задовольнити, оскільки відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації тривалий час, з травня 2002 року. Що стосується позовних вимог в частині зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Доказів на підтвердження того, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, не буде виконане та особа не буде знята з реєстраційного обліку позивачем не надано, а тому вимоги позивача є передчасними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача [PERSON], якою був сплачений судовий збір при подачі позову, повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі вищенаведеного ст.ст. 71,72 ЦК України, та

Outcome: partial