Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

У жовтні 2019 року позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Іллічівська» (далі - ТДВ «СК «Іллічівська») про захист прав споживача та стягнення викупної суми. В обґрунтування позову зазначено, що між позивачкою та ТДВ «СК «Іллічівська» було укладено Договір добровільного страхування життя. На підтвердження укладення зазначеного договору їй було оформлено поліс страхування життя серії ІЛ №005408, в якому вказано, що строк дії договору становить 24 роки, початок дії страхового захисту - 17.12.2013 року. Позивачка належним чином виконувала свої зобов`язання за договором, та з метою реалізації своїх прав встановлених договором, звернулась до відповідача із заявою від 07.06.2019 року про дострокове припинення дії договору та виплати викупної суми. В заяві позивачка повідомила про те, що відповідно до умов договору розмір гарантованої викупної суми становить 5471,50 грн., однак, відповідач свої зобов`язання не виконав, та викупна сума позивачці виплачена не була, в зв`язку з чим позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути з відповідача на її користь в примусовому порядку викупну суму в розмірі 5471,50 грн. Позивачка та її представник [PERSON] , який діє на підставі договору про надання юридичних послуг №010/11/19-ЮП/ІL від 06.02.2019 року, у судове засідання не з`явились, надали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Представник відповідача у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. Ухвалою суду від 12.12.2019 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки представник відповідача, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, між [PERSON] (страхувальником) та ТДВ «СК «Іллічівська» (страховиком) було укладено Договір добровільного страхування життя, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані із життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням застрахованої особи - [PERSON] , [INFO] . На підтвердження укладення вказаного договору позивачці було оформлено поліс страхування життя ІЛ №005408, в якому вказано, що строк дії договору становить 24 роки, початок дії договору - 17.12.2013 р., розмір страхових платежів 1478,55 грн. Позивачка у відповідності до вимог договору виконувала свої зобов`язання по сплаті страхових внесків, що підтверджується відповідними копіями чеків. Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 4 Закону України «Про страхування» передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування). Відповідно до ст.6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути, зокрема, страхування життя. Частинами 6-8 ст.28 Закону України «Про страхування» визначено, що у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід`ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми. В матеріалах справи відсутні докази щодо порушення будь-яких умов договору страхування з боку позивачки. Крім того, умовами зазначеного договору передбачено, що про намір достроково припинити програму страхування або договір в цілому сторона ініціатор повинна письмово сповістити іншу сторону не менше ніж за 30 календарних днів до дати припинення. У разі дострокового припинення дії договору страховик має виплатити страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Розмір гарантованих викупних сум за умови своєчасної сплати страхувальником страхових платежів на останнє число року дії договору визначається у % від суми фактично сплачених страхувальником страхових платежів. 07.06.2019 року позивачка звернулася із заявою до відповідача про дострокове припинення дії договору та виплату викупної суми. Однак, викупна сума позивачці відповідачем виплачена не була, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Стороною позивачки в позові наведено розрахунок викупної суми в розмірі 5471,50 грн., який судом було перевірено та який відповідає встановленим договором вимогам, в зв`язку з чим, за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача зазначений розрахунок приймається судом до уваги, як вірний та такий, що підтверджує належний розмір викупної суми, яка підлягає стягненню з відповідача. Приписами ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На час розгляду даного позову в суді стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження належного виконання умов договору в частині повернення позивачу викупної суми, що свідчить про порушення прав позивачки, як споживача. Крім того, суд звертає увагу на те, що сторона відповідача не скористалась своїм процесуальним правом надати докази, які б підтверджували виконання договірних зобов`язань щодо повернення позивачу викупної суми, або ж докази, які б спростовували доводи позову в цілому. Як визначено в статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обставини викладені в позові, не спростовані відповідачем, який не скористався процесуальним правом подати відзив (заперечення проти позову) та докази на спростування заявлених позовних вимог, а тому суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі до суду даного позову.

Outcome: approved