Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим по [ADDRESS] та зняття з реєстраційного обліку. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала і послалася на те, що їй на праві власності належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є її зятем і в 2010 році за її згодою, його, як члена сім`ї, було зареєстровано у вище вказаному житловому будинку. В січні 2011 року подружні стосунки між її донькою [PERSON] та [PERSON] було припиненно. З липня 2012 року [PERSON] в належному їй будинку не проживає і на теперішній час його місце знаходження їй не відоме, його речей у будинку не має. Оскільки реєстрація відповідача заважає їй, як власнику будинку, розпоряджатися своїм майном за власним розсудом, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом і просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлялася в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через газету «Одеські вісті» від 21 жовтня 2014 року № 115 (4680) /а. с. 29/, в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комінтернівського РС ГУ ДМС України в Одеській області в судове засідання не з`явився, надавши до суду листа про розгляд справи за його відсутність /а. с. 19/. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Відповідно ст. 405 ЦК України члені сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усенення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні установлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування від 24.10.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстраційний № 2322 і зареєстрованого в КП «Комінтернівське РБТІ» в реєстраційній книзі № 136 за № 300 стор.80 /а. с. 8/. Згідно довідки Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 28.03.2014 року встановлено, що [PERSON], 1979 року народження, зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON] /а. с. 5/. Факт не проживання відповідача в житловому будинку [ADDRESS], підтверджується актом від 26.03.2014 року, складеним депутатом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області [PERSON], за участю сусідів: [PERSON] і [PERSON] в якому зазначено, що [PERSON] зареєстрований за вище вказаною адресою, але з липня 2012 року за місцем реєстрації не проживає /а. с. 6/. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає за вище вказаною адресою за власним бажанням понад один рік, вимога позивачки про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням є обгрунтованою і є такою, що підлягає задоволенню. Право на свободу пересування і вибору місця проживання в України визначено Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-ІУ. Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання, визначені ст. 7 Закону №1382-ІУ, згідно з якої підставами для зняття з реєстрації місця проживання є: заява особи, запит органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточне рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Отже, підставою для зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання відповідним органом є рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у зв'язку з чим, вимога про зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання заявлена необґрунтовано, оскільки ця дія є наслідком викнання Комінтернівським РС ГУ ДМС України в Одеській області рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial