Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення способу у вихованні дитини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 06.06.1997 року по 10.01.2013 року перебував у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу в них є спільна донька [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишилась проживати з відповідачкою [PERSON] Розпорядженням Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 88 від 19.02.2016 року визначено порядок спілкування з дитиною та спосіб участі в її вихованні зі встановленням відповідного графіку спілкування. Оскільки розпорядження державної адміністрації відповідачкою не виконується, самостійно узгодити часи спілкування позивача з дитиною вони не можуть, [PERSON] просить суд зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з донькою [PERSON]; визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини з 17 год. що четверга по 15 год. неділі з дозволом проживання за місцезнаходженням батька за умови повідомлення про таке місцезнаходження матері; визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини способом спільного святкування сімейних свят, а саме дні народження бабусі та дідуся доньки по лінії батька ([INFO] та [INFO]), рідної тітки та дядька ([INFO], [INFO]), двоюрідного брата ([INFO]), дня народження доньки ([INFO]), батька ([INFO]), святкування Нового року Різдва Христового, Пасхи, а також інших днів за умови виявлення бажання дитини; визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини способом спільного відпочину 2 рази на рік, протягом 20 днів під час літніх канікул та 10 днів під час інших шкільних канікул за умови наявності бажання дитини. У судовому засіданні [PERSON] та його представник позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. [PERSON] та її представник у судовому засіданні заперечували проти запропонованого позивачем порядку спілкування з дитиною, наполягаючи на залишенні порядку, визначеного органом опіки та піклування. Представник органу опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві адміністрації у судовому засіданні підтримав розпорядження державної адміністрації про визначення порядок спілкування з дитиною та просив вирішити спір з урахуванням інтересів дитини. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.06.1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.01.2013 року (а.с.12-13). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що посвідчується свідоцтвом про народження від 29.11.2004 року (а.с. 14-15). Згідно довідки виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 675 від 09.11.2015 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації (а.с. 16). Донька сторін [PERSON] після розлучення батьків проживає з матерю [PERSON], що сторонами не заперечується. [PERSON] цікавиться життям доньки [PERSON] та бере активну участь у її вихованні, що підтверджується її характеристикою з місця навчання та довідкою класного керівником у Колегіуму «Олімп», договором № Р 9-54 про надання платних освітніх послуг Колегіум «Олімп», довідкою Колегіуму «Олімп» № 18 від 03.02.2016 року, квитками до театрів, подякою навчального закладу за небайдуже ставлення до виховання дитини, копіями проїзних квитків, роздруківками щодо бронювання готелів, а також відмітки про перетинання кордону у паспортах позивача та його доньки, що свідчить про їх спільний відпочинок, а також роздруківкою переписки у «viber» (а.с. 17, 24-64, 164-176). Згідно розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 88 від 19.02.2016 року [PERSON] встановлено спосіб участі у вихованні доньки [PERSON] наступним способом: спілкуватися з донькою щосуботи з 10 год. по 21 год. та щочетверга з 17 год. по 21 год; спільним відпочинком протягом 20 днів під час літніх канікул та 10 днів під час інших шкільних канікул, з обов'язковим поверненням дитини на постійне місце проживання матері, за згодою дитини та попередньою домовленістю з матір'ю; інші дні та години за згодою дитини (а.с. 80). Відповідно до письмових заяв [PERSON] від 27.02.2016 року, 05.03.2016 року, 19.03.2016 року, 26.03.2016 року, 31.03.2016 року та 02.04.2016 року він був свідком того, як [PERSON] неодноразово перешкоджала у спілкуванні [PERSON] з дочкою (а.с. 18). Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] підтвердив викладені в заявах факти, надавши показання, що був присутній під час телефонних розмов [PERSON] з [PERSON] у яких остання повідомляла позивача про неможливість побачень з дитиною. У позасудовому порядку врегулювати питання часу спілкування [PERSON] з донькою сторонам не вдалось, що підтверджується листами позивача від 02.02.2016 року, 09.03.2016 року та 04.04.2016 року до [PERSON] (а.с. 81-90). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 104-4637 від 05.07.2016 року щодо участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] встановлено наступний порядок: спілкуватися з донькою щосуботи з 10 год. по 21 год. та щочетверга з 17 год. по 21 год; спільним відпочинком протягом 20 днів під час літніх канікул та 10 днів під час інших шкільних канікул, з обов'язковим поверненням дитини на постійне місце проживання матері, за згодою дитини та попередньою домовленістю з матір'ю; інші дні та години за згодою дитини (а.с. 138-139). Згідно довідки № 73 від 01.06.2016 року [PERSON] навчається у Колегіумі «Олімп» з 2011 року (1 клас) по день складання довідки (6 клас), а також [PERSON] відвідувала позашкільне навчання за яке сплачував кошти батько [PERSON] (а.с. 141). [PERSON] звертався заявою від 10.06.2016 року до ТОВ «Колегіумі «Олімп» про надання пояснень з приводу переведення дочки [PERSON] до іншого навчального закладу (а.с. 142). Листом № 86 від 16.06.2016 року [PERSON] повідомили, що дочку [PERSON] переведено до іншого навчального закладу у зв'язку з закінченням дії договору про надання платних освітніх послуг (а.с. 143). Довідка НВК № 20 Оболонського району м. Києва № 333 від 23.12.2016 року свідчить, що [PERSON] навчається у 6-б класі цього навчального закладу (а.с. 156). За змістом письмових пояснень професора кафедри психології і педагогіки Національного педагогічного університету ім. Драгоманова [PERSON] та результатів огляду президентом Професіональною асоціацією дитячих аналітичних психологів [PERSON] неповнолітньої [PERSON] вона переживає взаємовідносини з батьками (а.с. 157-161). Згідно довідок від 19.01.2017 року та 20.01.2017 року [PERSON] відвідує позашкільні заняття, в тому числі по вівторках та четвергах з 18.00 до 20.00 (а.с. 162-163). 27.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 177). Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 26.09.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 2 000 грн. щомісячно (а.с. 186-188). Поштовими переказами [PERSON] переслав на адресу [PERSON] грошові кошти в рахунок сплати аліментів (а.с. 189-194). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ст. 157, ч. 1, ч. 2, ч. 3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Отже, обов'язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що рішення органу опіки та піклування щодо визначених часів спілкування [PERSON] з донькою не виконується, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та визначення часу спілкування позивача з донькою з урахуванням права обох батьків на участь у її вихованні та інтересів дитини, а також її зайнятості у навчальному процесі.

Outcome: partial