Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

У жовтні 2017 року до Ізяславського районного суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту перебування її на утриманні сина [PERSON] , посилаючись на те, що вона проживала разом з ним по [ADDRESS] та вели спільне господарство. [INFO] її син [PERSON] помер. Заявниця перебувала на його утриманні, оскільки він був військовим пенсіонером, регулярно працював на тимчасових заробітках, надавав їй постійну матеріальну допомогу, оплачував її лікування, оскільки заявниця постійно лікується у зв`язку із серцево-судинними, неврологічними хворобами. Доходи сина були постійним джерелом для її існування, які вона втратила у зв`язку із смертю сина. Встановлення зазначеного факту необхідно [PERSON] для призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Іншим чином довести цей юридичний факт вона не має змоги, а тому і звернулася з вказаною заявою до суду. Ухвалою суду від 08 листопада 2017 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити.\~\~ Представник заінтересованої особи Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Лукащук О.Я. проти задоволення поданої заяви не заперечувала, надала суду обґрунтовані пояснення щодо обставин справи та зазначила, що покладається на думку суду при прийнятті рішення у даній справі. Представник заінтересованої особи головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Роюк В.Ю. у надісланих на адресу суду письмових поясненнях просила суд дослідити об`єктивно матеріали справи та ухвалити обґрунтоване рішення, а також слухати дану справу у її відсутності. Вислухавши пояснення представника заявниці, з`ясувавши позицію заінтересованих осіб, допитавши свідків, перевіривши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що заявниця [PERSON] та її син [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство та були об`єднані спільним побутом, витрати на господарські потреби здійснювались сином [PERSON] . Лікар Ізяславської районної центральної лікарні Ліфантьєва Л.Г. дала суду покази, що заявниця [PERSON] часто перебувала на лікуванні у зв`язку з серцево-судинними та неврологічними захворюваннями. Під час лікування її син постійно перебував із нею, забезпечував її медичними препаратами, що призначались лікарями, підтримував її матеріально, купував усі необхідні медикаменти. Також допитана в якості свідка [PERSON] , яка являється дочкою померлого, суду показала, що її батько [PERSON] постійно проживав з [PERSON] , оскільки остання тяжко хворіє та потребує сторонньої допомоги. Батько здійснював догляд за [PERSON] , купував продукти харчування, медикаменти, речі першого вжитку. Крім того, перебуваючи на пенсії він влаштовувався на різні неофіційні роботи для того щоб підтримувати матеріально свою матір [PERSON] . Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. За змістом ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Статтею 31 вказаного закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Зі змісту вказаних норм матеріального права вбачається, що дійсно право на пенсію в разі втрати годувальника має, зокрема, мати померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та перебувала на утриманні свого сина. Чинним законодавством України визначено певний порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника. Так, відповідно до п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, для призначення пенсії в разі втрати годувальника подається, зокрема, довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. У даній справі відсутність документів, які підтверджують факт перебування заявниці на утриманні сина, є підставою для звернення до суду з заявою про встановлення вказаного факту, що має юридичне значення. Судом об`єктивно встановлено, що заявниця є матір`ю померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 травня 1965 року. Смерть [PERSON] підтверджується скороченим витягом про смерть УСЦ/ОС/3 АБ 8411360 Мазовецького воєводства РАЦС міста столичного Варшави про те, що останній помер [INFO] в м. Варшава, республіка Польща. Факт спільного проживання заявниці із [PERSON] та ведення спільного господарства до дня смерті останнього підтвердили суду свідки [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . Згідно посвідчення серії [NUMBER] виданого 07 лютого 2002 року [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни. Посвідченням серії [NUMBER] виданого 07 лютого 2002 року закріплено, що [PERSON] має право на виплату пенсії за віком. Стан здоров`я заявниці підтверджується дослідженими судом медичними документами Ізяславської центральної районної лікарні, ЦМЛ м. Рівне, хірургічного відділення військової частини [NUMBER] . Довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області передбачено, що [PERSON] з 01.01.2007 року по 31.08.2017 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та отримував пенсію за вислугу років. Виплата пенсії припинена з 01.09.2017 року у зв`язку із смертю [INFO] . Сума пенсій останнього за період з 01.08.2012 року по 02.08.2017 року склала 81\~120 грн. 02 коп. З наведеного вбачається, що заявниця [PERSON] проживала спільно із сином [PERSON] , який здійснював забезпечення її проживання та лікування, остання є особою пенсійного віку та хворіє, внаслідок чого постійно перебувала на стаціонарному лікуванні лікарських закладів, в тому числі для військових. В свою чергу син заявниці [PERSON] до дня своєї смерті регулярно отримував пенсію щомісячно, яка в зальному за період з 01.08.2012 року по 02.08.2017 року склала 81\~120 грн. 02 коп. Зазначене разом з іншими доказами по справі вказує на те, що [PERSON] перебувала на утриманні свого сина, пенсія та тимчасові доходи останнього були основним джерелом доходу їх сім`ї, саме за рахунок його пенсії проводилась оплата продуктів харчування, лікування заявниці та інших необхідних для їх постійного проживання витрат. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пленум Верховного Суду України в п. 8 своєї Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, враховуючи, що в даній справі спір про право відсутній, а факт перебування заявниці на утриманні сина знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і іншим чином довести зазначений факт вона не має можливості, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] \~ підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved