Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 27 липня 2004 року у виконкомі Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області був зареєстрований шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний актовий запис за № 4 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-БК № 244318. В шлюбі подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з [PERSON] не склались. вони не можуть дійти порозуміння, оскільки протягом тривалого часу між ними виникали постійно суперечки, що негативно впливали на нормальний психологічний стан сім»ї. Основною причиною розпаду сім»ї є різниця характерів і спільних інтересів, різні підходи до виховання дитини, втрата один до одного почуття любові, довіри, взаємної поваги, у результаті чого між ними склались неприязні стосунки. Крім того, [PERSON] застосовує насилля відносно неї навіть у присутності дитини. Як зазначала позивач [PERSON], близько двох місяців вони разом не проживають, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] вважала, що за сукупності таких обставин примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а тому він підлягає розірванню без надання терміну на примирення.. На даний час відповідач [PERSON] допомогу на утримання дитини надає недостатньо, хоча їй відомо, що він працює і має постійний заробіток. Утримувати їй доньку дуже важко, і тому в цьому їй допомагають її батьки. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 27 липня 2004 року у виконкомі Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 4, і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Піскова, та винести рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь, на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову. В листопаді 2015 року позивач [PERSON] подала суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] і його представник позов в частині розірвання шлюбу визнали і не заперечували проти його задоволення, в решті вимог про стягнення аліментів на дитину позов не визнали і заперечували проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 27 липня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БК № 244318, виданого виконавчим комітетом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Позивач [PERSON] в позовній заяві і представник позивача в судовому засіданні зазначали, що сімейне життя між нею і [PERSON] не склалось, вони не можуть дійти порозуміння, оскільки протягом тривалого часу між ними виникали постійно суперечки, що негативно впливали на нормальний психологічний стан всієї сім»ї. Основною причиною розпаду сім»ї є різниця характерів і спільних інтересів, різні підходи до виховання дитини, втрата один до одного почуттів любові, довіри, взаємної поваги, у результаті чого між ними склались неприязні стосунки. Вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Різні погляди на життя, його цінності, в тому числі і на сім»ю, зумовили припинення між ними бажання продовжувати сімейне життя і подальше спільне проживання. Позивач [PERSON] вважала, що примирення між ними неможливе, шлюб існує лише формально, і тому його необхідно розірвати без надання терміну на примирення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] також вважав неможливим збереження шлюбу і сім»ї та недоцільним надання судом строку для їхнього примирення, позов про розірвання шлюбу визнав і не заперечував проти його задоволення. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть і не підтримують шлюбно-сімейних відносин, шлюб носить формальний характер, і подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача та їхньої дитини, а тому позов в частині розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу суд залишає прізвище позивачу [PERSON]- [PERSON], що відповідає вимогам ст. 113 Сімейного кодексу України. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що в шлюбі [PERSON] і [PERSON] мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 284251, виданого виконавчим комітетом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 23 вересня 2004 року, запис за № 39. В позовній заяві позивач [PERSON] просила стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову, посилаючись на те, що на даний час відповідач [PERSON] допомогу на утримання дитини надає недостатньо, хоча їй відомо, що він працює і має постійний заробіток, а утримувати їй доньку самій важко. Однак, з такими доводами позивача [PERSON] погодитись неможливо з огляду на наступне. Згідно наданої характеристики учениці [INFO], [INFO], зарекомендувала себе як старанна, працелюбна учениця, володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні, має хороший фізичний і розумовий розвиток, бере активну участь у громадському житі школи та класу, роботі учнівського самоврядування, культмасових заходах, спортивному житі школи, відвідує гуртки, скромна, товариська, стримана, дисциплінована, самостійна, користується повагою серед вчителів та має авторитет серед товаришів, мати приділяє належну увагу вихованню і навчанню дочки. Відповідно до наданої суду характеристики і довідки про доходи ФОП [PERSON], [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді вихователя з 08 жовтня 2013 року по даний час. За період роботи зарекомендувала себе виключно позитивно, вміє проявляти ініціативу, відповідальна, користується авторитетом і повагою в колективі, і загальна сума доходу за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року складає 9045 грн.. Згідно наданої суду позивачем довідки від 23 жовтня 2015 року № 653 виконавчий комітет Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області повідомив про те, що [PERSON] дійсно проживає без реєстрації в с. Хотів, вул. М. Чирки, 14, Києво-Святошинського району Київської області, і разом з нею проживає [PERSON], [INFO], та знаходиться на її утриманні. В складеному Акті депутата Хотівської сільської ради [PERSON] вказано, що 23 жовтня 2015 року він склав акт про те, що [PERSON] проживає разом з матір»ю [PERSON], і після подальшого обстеження домоволодіння в с. Хотів, вул. Чирки, 14 було виявлено, що дитина [PERSON] не проживає постійно з матір»ю. Акт від 23 жовтня 2015 року був складений на підставі одного відвідування і не відповідає дійсності. Відповідно до Актів перевірки депутата Хотівської сільської ради [PERSON] від 29 жовтня 2015 року і від 01 листопада 2015 року було встановлено, що [PERSON], [INFO], більшість часу проживає в [INFO] з своїм батьком [PERSON], та відвідує школу в с. Хотів, їдучи маршрутним автобусом з с. Кременища в с. Хотів. Також і 12 листопада 2015 року депутатом Хотівської сільської ради [PERSON] був складений Акт достовірності проживання [PERSON] і встановлено, що дитина знаходилась за вказаною адресою: с. Кременище, вул. Якуніна, 48, з своїм батьком [PERSON] і прабабкою [PERSON]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 04 листопада 2015 року № 671, [PERSON] мешкає в с. Кременище, вул. Якуніна, 52 (раніше № 48), і в склад його сім»ї входить і дитина [PERSON], [INFO], яка й зареєстрована за даною адресою. Згідно характеристики ТОВ «Мойдодир» і виданої довідки від 05 листопада 2015 року № 05/11/15 [PERSON] працює в ТОВ «Мойдодир» з 21 липня 2015 року по даний час водієм, і за час роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, як скромний, стриманий, відповідальний працівник, до своїх обов»язків відноситься добросовісно, в колективі користується авторитетом, порушень трудової дисципліни не має, та його дохід за період з 21 липня 2015 року по 31 жовтня 2015 року склав 5 426 грн. 09 коп.. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з ним і знаходиться на його матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] зазначив, що майже всі витрати на дитину на її харчування, одяг, навчання несе він, батько. В судовому засіданні відповідач надав щоденник своєї дочки на підтвердження того, що дитина проживає з ним, він займається її вихованням і матеріально утримує, та щотижня підписується в щоденнику в графі «підпис батьків». Відповідач [PERSON] заперечував проти стягнення з нього аліментів на дитину, посилаючись на те, що він забезпечує і матеріально утримує свою дитину. Представник позивача [PERSON] не заперечував, що дитина [PERSON] проживає як з матір»ю, так і з батьком, та батько і мати забезпечують матеріально свою дитину. Слід зазначити, що чинним сімейним законодавством України надається право вибору способу виконання батьками обов»язку утримувати дитину. Якщо батьки проживають однією сім»єю і між ними не виникає суперечок з приводу утримання дитини, то виконання обов»язку утримання дітей знаходиться поза межами правового регулювання. Якщо батьки проживають окремо, то той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій формі і (або) натуральній формі. В кожному випадку обрання способу утримання дитини залежить від домовленості сторін, виходячи з інтересів дитини. При невиконанні батьками обов»язку утримувати дитину добровільно або невиконанні його належним чином кошти на утримання дитини можуть бути стягненні за рішенням суду. Позивачем [PERSON] і представником позивача не доведено і не надано належних та безспірних доказів, що дитина [PERSON], [INFO], проживає постійно разом з матір»ю і знаходиться на її утриманні, та що батько дитини [PERSON] неналежним чином виконує свої обов»язки по матеріальному забезпеченню дитини, та недостатньо надає грошових коштів на утримання їхньої дочки. Представником позивача [PERSON] не спростовано ніякими доказами доводи і надані докази відповідачем [PERSON], що дитина більшість часу проживає разом з своїм батьком за адресою: с. Кременище, вул. Якуніна, 48, та що батько матеріально забезпечує свою дочку [PERSON], [INFO]. Більше того, в судовому засіданні представник позивача [PERSON] не заперечував, що дитина [PERSON] також проживає з батьком, як із матір»ю, та батько і мати забезпечують матеріально свою дитину. Суд оцінив докази та надані пояснення сторонами у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, і дійшов висновку, що вказані вимоги позивача [PERSON] не були підтверджені належними доказами, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання їхньої дитини, і тому відмовляє у задоволенні позову в цій частині вимог.

Outcome: partial