Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 23 вересня 2014 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, та є та батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Спільні відносини з відповідачем не склались через протилежні погляди на життя. Після народження дитини вони проживають окремо, вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. На даний час позивачка не працює. Відповідач проживає в іншому місці, коштів на утримання дочки не надає, не цікавиться її вихованням. Він працює неофіційно, інших утриманців не має, аліменти нікому не сплачує. Вважає, що може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень, щомісячно. Судові витрати просить стягнути з відповідача. Сторони в судове засідання не з»явились, на на адресу суду спрямували заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з такого. Судом встановлено, що 23 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с. 6). Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 8). Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного Кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами першою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини. А тому аліменти слід стягувати за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, позов визнав у повному обсязі і судом не встановлено підстав для неприйняття визнання позову, а отже слід стягувати аліменти в розмірі який просить позивачка - 1000 грн. щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років та обовязку обох батьків утримувати дитину. Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті \~367 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 640 гривень, слід стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до частини першої\~статті 88 ЦПК України\~судові витрати позивачки по сплаті судового збору та на правову допомогу(а.с. 2, 10), всього в розмірі 1140 грн. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved