Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] від імені та в інтересах якої діє адвокат Ташкова Анастасія Олександрівна, звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу; заінтересована особа: Бериславська міська рада Херсонської області. В своїй заяві посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . При житті [PERSON] залишила на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області, зареєстрований в реєстрі за № 654, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право.Приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області заведена спадкова справа № 100/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON] в установлений законодавством строк. Інші заяви про прийняття спадщини до спадкової справи не надходили.У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] відмовлено через те, що у свідоцтві про смерть та у документі, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок (договір купівлі-продажу від 18 вересня 1964 року, що посвідчений нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори, за реєстром №1838) не співпадають прізвища, ім`я та по батькові, в зв`язку з чим нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту. В зв`язку з чим заявник просить суд встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , договору купівлі-продажу, що посвідчений нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори 18 вересня 1964 року, за реєстром №1838 на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22.10.2021 року було відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, з`явилася її представник адвокат Ташкова А.О. Представник Бериславської міської ради в судове засідання не з`явився, заявою від 10.11.2021 року просив справу розглядати за відсутності їх представника, проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі заявниці та представника Бериславської міської ради. Представник заявниці - адвокат Ташкова А.О. в судовому засідання наполягала на задоволенні заяви з підстав викладених у заяві. Просила суд Встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , договору купівлі-продажу, що посвідчений нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори 18 вересня 1964 року, за реєстром №1838, укладеного між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Заслухавши представника заявниці - адвоката Ташкову А.О., дослідивши матеріали справи та копію спадкової справи, суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони до суду заяв та клопотань не надавали. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. На підставі ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. ст. 293, 294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право зі звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Судом встановлено, що 18.09.1964 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, про те, що [PERSON] продала, а [PERSON] купила жилий будинок на три кімнати та сарай, що знаходиться в [ADDRESS] . Договір нотаріально посвідчила Літвінова Г.М. нотаріус Бериславської державної нотаріальної контори, за реєстром №1838, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с. 17-18). Домовласником будинку [ADDRESS] зазначено - [PERSON] (запис вчинено на російській мові), [INFO] , що підтверджується копією домової книги (а.с. 19-21). [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, яке буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, а також всього того, що згідно із законодавством України може бути успадкованим, заповіла [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у рівних частках кожному. Даний заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Литовченко І.А., 22.10.2014 року, зареєстрований в реєстрі за №654 (а.с. 16). [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у віці 81 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] видане Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), 23 лютого 2021 року (а.с. 14). Відповідно до глави 10 частини 4 пунктів 4.1, 4.2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Згідно листа приватного нотаріуса Литовченко І.А. від 30.08.2021 року № 440/02-14 нею заведена спадкова справа №100/2021 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , за заявою [PERSON] .Інші заяви про прийняття спадщини до спадкової справи не надходили. [PERSON] звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини. Для оформлення спадщини заявником надано договір купівлі-продажу посвідченого Бериславською державною нотаріальною конторою 18.09.1964 року за реєстром №1838 на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] . В зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища, ім`я та по-батькові померлої, [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту. Встановлення факту для заявника має юридичне значення, оскільки з ним пов`язане оформлення спадщини. Та у п. 2, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Внести зміни у правочин - договір купівлі-продажу, у якомузаявник не є стороною в позасудовому порядку заявник не має можливості, оскільки такий порядок не передбачений законодавством. Таким чином, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу від 18 вересня 1964 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори, за реєстром № 1838, належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Підстав для відмови в задоволенні заяви у суду немає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved