Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем має сина [PERSON] , [INFO] . Вказала, що однією родиною з [PERSON] не проживають, добровільної матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини він не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, адже вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитини, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 21.09.2021 року Кальміуським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №60. За довідкою №235 від 30.09.2021 року, виданою головою ОСББ «Машинобудівельник», до складу родини [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , входить, [PERSON] , 2021 р.н. Місце реєстрації позивачки - [ADDRESS] , також підтверджене довідкою про реєстрацію місця проживання особи №09-13.01-0200 від 02.02.2021 року, виданою Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради. Відповідно до довідки ПрАТ «ММК ім.Ілліча» від 09.09.2021 року, [PERSON] працює у конвертерному цеху вказаному підприємстві у дільниці з експлуатації кранового устаткування на посаді машиніста крана металургійного виробництва. Знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 08.03.2021 року по 15.01.2024 року. Відтак, позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню, у урахуванням вимог ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України. У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вбачає достатні підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved