Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову вказує, що він є власником житлового будинку по [ADDRESS] і проживає в ньому разом зі своєю дочкою [PERSON] . У даному будинку зареєстрований колишній співмешканець його дочки [PERSON] - [PERSON] , який з квітня 2020 року у даному житловому будинку не проживає, житловою площею не користується. У зв`язку із реєстрацією відповідача у даному житловому будинку він не може належним чином користуватись ним, зокрема, не може оформити субсидію, а в добровільному порядку [PERSON] не бажає зніматись з реєстрації, тому просить в судовому порядку захистити його права, як власника житлового будинку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Віхерко Н.О. позов підтримала, просить задоволити. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2021 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно з статтею Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч.1 та ч.4 ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 04 жовтня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є., зареєстрованим в реєстрі за №1608, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №183620027 від 04 жовтня 2019 року. У зазначеному житловому будинку з 09 жовтня 2019 року зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , який був співмешканцем доньки позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №2546/03-27/2021 від 12 жовтня 2021 року. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації №96 від 15 вересня 2021 року, складеного старостою Григорівського старостинського округу Гаєвським І.А., [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Крім того, допитаний судом свідок [PERSON] , яка є дочкою позивача, підтвердила, що [PERSON] , який є її колишнім співмешканцем, у житловому будинку по [ADDRESS] не проживає з квітня 2020 року, житловою площею не користується, не несе ніяких витрат по утриманню даного житла, оскільки зібрав усі свої речі та виїхав на інше постійне місце проживання в м. Старокостянтинів. Оцінивши усі надані докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] , оскільки відсутній у ньому без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Оскільки позов [PERSON] задоволено, й останній звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю ІІ групи, тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 908 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved