Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

\~\~\~\~ У жовтняі 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення грошової суми за невиконання договору про наміри, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму в розмірі 2000 (дві тисячі доларів США.). В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки [PERSON] грошову суму у розмірі 51873, 80 грн., а також моральну шкоду у розмірі 50000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що 19 серпня 2016 року між нею та відповідачем було укладено договір про наміри укласти до 17 години 00 хвилин 30 вересня 2016 року договір купівлі-продажу квартири № 1 за адресою: [ADDRESS]. Згідно умов договору, підтверджуючи свій намір укласти договір купівлі-продажу врна передала, а відповідачка\~отримала суму завдатку у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США 00 центів за курсом, встановленим НБУ на дату укладання договору.\~ В обумовлений строк вона зявилась до приватного нотаріуса [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. Чубаря, 1, який був зазначений в договорі про наміри, для оформлення договору купівлі-продажу. Відповідач не зявилась у визначений час та місце укладення договору купівлі - продажу зазначеної квартири, чим порушила п.5.3 Договору, а отже повинна повернути суму, яка передана на підставі п.3.2 Договору, тобто 1000 (одну тисячу доларів США) та додатково ще одну суму у розмірі 100% від зазначеної в п.3.2. Договору, а саме 1000 (одну тисячу доларів США). Станом на 03.10.2016 року на підставі інформації з офіційного сайту Національного банку України було встановлено офіційний курс гривні до долару США (100 доларів США дорівнює 2593,69 коп.). Отже загальна сума, яку повинна сплатити їй [PERSON] за невиконання нею договору про наміри від 19 вересня 2016 року складає 2000 доларів США* 25,9369=51873,80 грн. Відповідач в порушення умов договору про наміри свої обовязки не виконала, що призвело до неможливості укладення договору купівлі-продажу, відтак відповідно до п. 5.4 мала повернути суму завдатку в подвійному розмірі. На звернення з вимогою щодо повернення коштів, відповідач не відреагувала, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення суми завдатку. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки позовні вимоги підтримали і дали пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідачка і представник відповідача проти задоволення позову заперечували, зазначивши, що її провини в зриві договору купівлі продажу квартири не було, оскільки продажем квартири займався ріелтар [PERSON]. 19.08.2016 року вони уклали договір і [PERSON] передала 1000 доларів США [PERSON], яка взяла їх для продажу інших квартир. Повернути отриману суму [PERSON] відмовляється, оскільки вона ці гроші не брала. Допитані у якості свідків [PERSON], [PERSON] дали такі ж покази про факти, зазначені в позовній заяві. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. 19 серпня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про наміри укласти до 17 години 00 хвилин 30 вересня 2016 року договір купівлі-продажу квартири № 1 за адресою: [ADDRESS]. Згідно умов договору, підтверджуючи свій намір укласти договір купівлі-продажу позивач передала, а відповідач\~отримала суму завдатку у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США 00 центів за курсом, встановленим НБУ на дату укладання договору.\~ В обумовлений строк позивач зявилась до приватного нотаріуса [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. Чубаря, 1, який був зазначений в договорі про наміри, для оформлення договору купівлі-продажу. Пунктом 3.2 договору встановлено що\~до підписання договору, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу та своєї платіжної спроможності, позивач передала, а відповідач отримала суму завдатку у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США 00 центів за курсом, встановленим НБУ на дату укладання договору. Крім того відповідно до п. 5.1 договору про наміри за домовленістю сторін укладення та нотаріальне посвідчення Основного договору повинно було відбутися 30 вересня 2016 року, о 17 год. 00 хв. у приміщенні приватного нотаріуса [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. вул. Чубаря, 1. В зазначені в п. 5.1 договору дату, час та місце відповідач не зявилася до нотаріуса для укладання договору купівлі-продажу квартири № 1 за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, буд. 17. Відповідно до змісту ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладання договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором, або цивільним - законодавством. Договором про угоду сторін з продажу обєкта нерухомого майна від 19.09.2016 року визначено істотні умови основного договору: обєкт нерухомості, що має бути відчуженим; ціна основного договору - сума коштів, за яку має бути продана квартира; валюта виконання грошового зобовязання; строк укладення основного договору - 30.09.2016 року; умови забезпечення виконання цього договору та відповідальність за його невиконання, а також зобовязання сторін укласти в обумовлений строк основний договір на умовах, встановлених цим договором.(а.с.3-4). Враховуючи, що сторони на порушення вимог ч.1 ст. 635 ЦК України не дотримали нотаріальної форми посвідчення договору, встановленої ст. 657 ЦК України для основного договору - до зазначеної угоди повинні бути застосовані правила ч. 1 ст. 220 ЦК України - визнання цього договору нікчемним. Таким чином суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача суми збитків. Згідно до ч.2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. У випадку розірвання договору, чи невиконання отримувачем авансу своїх зобовязань - аванс підлягає поверненню. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України.\~\~ Cуд вважає, що позивачкою не надано доказів того, що відповідачка вчинила стосовно неї протиправні дії, чим заподіяла моральну шкоду, а також обґрунтування заявленої суми моральної шкоди, тому суд відмовляє у задоволенні цих позовних вимог. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума авансу в розмірі 25936 грн. 89 коп. та судові витрати, які згідно до матеріалів справи складають 827 грн. 82 коп. \~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial