Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

У квітні 2015 р. ПАТ «Чернігівобленерго» пред'явило позов до [PERSON], в якому просило стягти з останнього на свою користь 10671 грн. 23 коп. на відшкодування збитків і судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05.02.2015 р. при перевірці дотримання відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення за адресою: [ADDRESS], працівниками товариства виявлено порушення п. 48 вказаних [PERSON], а саме самовільне підключення відповідачем електроустановок, струмоприймачів до електромережі ПАТ «Чернігівобленерго» з порушенням схеми обліку - улаштування додаткового відгалуження до засобу обліку та підключення до нього струмоприймачів, внаслідок чого електроенергія споживалася, а лічильником не обліковувалася, про що було складено відповідний акт. Рішенням комісії з розгляду актів про порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення Ріпкинського району електромереж ПАТ «Чернігівобленерго» від 16.02.2015 р. (протокол № 392) відповідно до п/п 5 п. 3.1, п. п. 3.2, 3.3 гл. 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначено, що вартість не облікованої електроенергії, спожитої [PERSON] за період з 05.02.2014 р. по 04.02.2015 р., становить 10671 грн. 23 коп. Останньому позивачем було виставлено рахунок на оплату вказаної суми збитків, який по цей час не оплачено. Оскаржуваним рішенням позов задоволено; з відповідача на користь позивача стягнуто 243 грн. 60 коп. на відшкодування судових витрат. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення. Доводи скарги зводяться до такого: - оскільки працівники Ріпкинського району електромереж ПАТ «Чернігівобленерго» незаконно проникли до будинку відповідача, то він не мав наміру підписувати складені ними документи. Як згодом виявилося, відповідач не підписав акт про порушення ним правил користування електроенергією. Цей акт складено з порушенням законодавства, т.я.: - його склало два представники енергопостачальника, а не три, як то зазначено у акті, третій - водій - під час складання акту знаходився в автомобілі, - в акті не вказано перерізи провідників у точках вихідних та вхідних клем, чітко не вказано точку самовільного приєднання та самовільного підключення електропроводки до електромережі, перерізів та матеріалів всіх проводів (кабелів), які зображено на доданій до акту схемі електропостачання та використані у схемі підключення. Отже позивач при здійсненні розрахунку обсягу та вартості не облікованої електроенергії на підставі згаданого акту неправомірно застосував положення Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, - ПАТ «Чернігівобленерго» протиправно відключило будинок відповідача від електромережі, - на підтвердження позовних вимог представник позивача надав суду відеозапис, зроблений мобільним телефоном. Але цей запис не є доказом по справі у зв'язку з неможливістю встановити, що його зроблено у належному [PERSON] будинку, - твердження представника позивача про недопуск відповідачем працівників Ріпкинського району електромереж ПАТ «Чернігівобленерго» до обстеження приладу обліку та огляду схем включення електроустановок у будинку є неправдивою інформацією, - судом проігноровано відповідь компетентного органу - Сектору НКРЕКП у Чернігівській області від 12.03.2015 р., у якій зазначається про незаконність дій працівників Ріпкинського Ріпкинського району електромереж. У судовому засіданні [PERSON] підтримав апеляційну скаргу, а представник ПАТ «Чернігівобленерго» просила її відхилити за безпідставністю. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що позивач довів свої вимоги належними й допустимими доказами. Цей висновок суду є вірним. Так, по справі встановлено наступне. 28.03.2013 р. сторони уклали тимчасовий договір про користування електричною енергією № 51/568 на строк до 28.03.2014 р. і угоду про внесення доповнень до нього (їх копії на а.с. 13-14, 15). Згідно з цими правочинами, ПАТ «Чернігівобленерго» постачає [PERSON] електроенергію за адресою: [ADDRESS], у необхідних йому обсягах, а останній зобов'язується її оплачувати за обумовленими тарифами відповідно до показань приладу обліку електроенергії. У пунктах 11, 9 договору зазначено, що ПАТ «Чернігівобленерго» має право перевіряти стан приладів обліку й вимагати відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними [PERSON] під час користування електроенергією, а останній зобов'язаний забезпечувати доступ представникам товариства, які пред'явили свої службові посвідчення, до квартири або іншого об'єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки. Наступний договір аналогічного змісту строком на 3 роки і угоду про внесення доповнень до нього сторони уклали 16.02.2015 р. (їх копії на а.с. 20-21, 22). При перевірці 05.02.2015 р. працівниками Ріпкинського району електромереж ПАТ «Чернігівобленерго» дотримання [PERSON] користування електричною енергією для населення за адресою: [ADDRESS], працівниками товариства (заступником директора [PERSON], старшим інспектором [PERSON]. і водієм [PERSON].) виявлене порушення п. 48 вказаних [PERSON], а саме самовільне підключення відповідачем електроустановок, струмоприймачів до електромережі ПАТ «Чернігівобленерго» з порушенням схеми обліку - улаштування додаткового відгалуження до засобу обліку та підключення до нього струмоприймачів, внаслідок чого електроенергія споживалася, а лічильником не обліковувалася. Це підтверджено складеним вказаними працівниками актом про порушення від 05.02.2015 р. № 007606 і додатком до нього - схемою підключення (а.с. 5, 6), умовні позначення у якій розшифровано у запереченнях на апеляційну скаргу (а.с. 125-134), а також дослідженими судом І інстанції копіями відеозаписів, зроблених [PERSON] під час перевірки. Від ознайомлення із згаданим актом [PERSON] відмовився, про що у ньому зроблено відповідний запис. У ході вказаної перевірки відповідач чинив представникам Ріпкинського району електромереж ПАТ «Чернігівобленерго» опір та перешкоди, що підтверджується копією доповідної записки директорові Ріпкинського району електромереж його заступника [PERSON] (який брав участь у перевірці) та показаннями останнього під час допиту у суді І інстанції як свідка, а також показаннями [PERSON] й [PERSON], яких теж у суді І інстанції допитано як свідків. Рішенням комісії з розгляду актів про порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення Ріпкинського району електромереж ПАТ «Чернігівобленерго» від 16.02.2015 р. (протокол № 392) відповідно до п/п 5 п. 3.1, п. п. 3.2, 3.3 гл. 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, що затверджена постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562, визначено, що вартість не облікованої електроенергії, спожитої [PERSON] за період з 05.02.2014 р. по 04.02.2015 р., становить 10671 грн. 23 коп., про що останньому позивачем було виставлено рахунок, який по цей час не оплачено. Засідання комісії відбулося за участю відповідача; від ознайомлення з протоколом засідання комісії останній відмовився, про що у ньому зроблено запис. Ці обставини підтверджено копіями названих протоколу, розрахунку вартості спожитої [PERSON] не облікованої електроенергії й рахунку на її оплату, листа ПАТ «Чернігівобленерго» відповідачеві від 16.02.2015 р. № 03/304 та повідомлення про вручення його відповідачеві, а також витягом з обігової відомості абонента [PERSON] (а.с. 10, 11, 12, 16, 17, 18); детальну розшифровку розрахунку вартості безобліково спожитої відповідачем електроенергії протягом спірного періоду наведено у запереченнях на апеляційну скаргу (а.с. 125-134). 19.02.2015 р. [PERSON] звертався з заявами до Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області й до прокурора Ріпкинського району, у яких просив порушити відносно працівників Ріпкинського району електромереж ПАТ «Чернігівобленерго» кримінальне провадження за самоправство, за ст. 356 КК України. У цій заяві [PERSON] вказував, що 05.02.2015 р. вночі до його помешкання вдерлися працівники Ріпкинського району електромереж ПАТ «Чернігівобленерго» та оглядали його. За наслідками вирішення цих заяв Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області складено висновок від 27.02.2015 р. про припинення їх перевірки. Це підтверджується матеріалами перевірки Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області вказаних заяв № 284 за 2015 р. Стосовно складання працівниками Ріпкинського району електромереж ПАТ «Чернігівобленерго» акту про порушення [PERSON] правил користування електроенергією для населення останній звертався до Сектору НКЕРПКП у Чернігівській області, який йому надав відповідь у листі від 12.03.2015 р. № 57-35/50 (копія даного листа на а.с. 41-43). У цій відповіді в контексті спору між сторонами зазначено, що у зв'язку з відсутністю в акті, про який йдеться, опису місця самовільного підключення електропроводки до електромережі та інформації про переріз ввідного провідника енергопостачальник не мав підстав для застосування положень Методики при здійсненні розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії на підставі цього акту. Крім того, у відповіді також зазначено, що розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії на підставі акту про порушення [PERSON]. правил користування електроенергії має здійснюватися, зокрема, за період не більше загальної кількості днів за 6 календарних місяців, які передували дню виявлення порушення, та що чинним законодавством не передбачено, які дії повинен вчинити енергопостачальник у разі, якщо неповнота опису порушення споживачем правил користування електроенергією у акті спричинена недопуском споживачем працівників РЕМ для обстеження засобу обліку та електромережі. З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Факт порушення [PERSON] [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабміну України від 26.07.1999 р. № 1357 (з наступними змінами), у вказаний у позовній заяві спосіб доведено належними й допустимими доказами. Розмір збитків, завданих відповідачем шляхом вчинення описаного вище порушення, позивачем визначено вірно - у повній відповідності до пунктів 48 (абз. 5), 53 [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабміну України від 26.07.1999 р. № 1357 (з наступними змінами) і пунктів 3.1, 3.5, 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яку затверджено Постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. N 562 (зареєстровано в Мін'юсті України 04.07.2006 р. за N 782/12656). У запереченні на позов [PERSON] зазначав, що згідно з п. 3.3 цієї Методики розрахунок вартості спожитої ним необлікованої електричної енергії має бути здійснено не більш ніж за 6 календарних місяців, що передували дню виявлення порушення (а.с. 39). Дане твердження є юридично хибним виходячи з припису п/п «б» п. 3.3 Методики, про яку йдеться. Доводи апеляційної скарги суд відкидає, виходячи з такого: - жодного доказу незаконності проникнення працівниками Ріпкинського району електромереж ПАТ «Чернігівобленерго» до будинку відповідача у ході розгляду справи не встановлено, - твердження апелянта про те, що акт про порушення ним правил користування електроенергією склало два представники енергопостачальника, а не три, як то зазначено у акті, спростовується змістом цього акту та показаннями допитаних судом І інстанції свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON], - посилання апелянта на те, що в акті про порушення ним правил користування електроенергією не вказано перерізи провідників у точках вихідних та вхідних клем, не є підставою для відхилення позову, т.я. відповідач підтверджує факт недопуску ним працівників Ріпкинського району електромереж до приладу обліку, - в схемі, доданій до акту про порушення [PERSON] правил користування електроенергією, точку самовільного приєднання та самовільного підключення електропроводки до електромережі вказано настільки точно, наскільки це було можливо в умовах протидії [PERSON] складанню цих акту та схеми. Тому позивач при здійсненні розрахунку обсягу та вартості не облікованої електроенергії на підставі згаданого акту правомірно застосував положення Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Цей висновок апеляційним судом зроблено з урахуванням і того, що відповідачем протилежне у судовому засіданні не доведено, - факт відключення ПАТ «Чернігівобленерго» будинку відповідача від електромережі не має юридичного значення для вирішення спору між сторонами, - надані представником позивача суду І інстанції копії відеозаписів, зроблених мобільним телефоном, в силу ч. 2 ст. 57 ЦПК України є допустимими доказами. У ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушення судом І інстанції передбаченої ст.ст. 188, 212 ЦПК України процедури дослідження і оцінки цих доказів. - твердження відповідача про те, що не мало місця недопуску ним працівників Ріпкинського району електромереж ПАТ «Чернігівобленерго» до обстеження приладу обліку й до огляду схем включення електроустановок у будинку, спростовується змістом акту про порушення відповідачем правил користування електроенергією та показаннями допитаних судом І інстанції свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON], - відповіді Сектору НКРЕКП у Чернігівській області від 12.03.2015 р. судом І інстанції дано належну оцінку - без порушень приписів ст. 212 ЦПК України. Разом з тим до справи у суді І інстанції приєднано копію посвідчення про наявність у [PERSON] статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, наданого йому з 26.03.1996 р. безстроково (а.с. 36). Тож в силу п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. Отже в силу ч. 2 ст. 88 ЦПК України і роз'яснення, викладеного в абз. 2 п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відшкодування позивачеві судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. (платіжне доручення на а.с. 1) у зв'язку з задоволенням позову має бути здійснено з бюджету, а не відповідачем. Таким чином, оскаржуване рішення підлягає зміні в частині розподілу судових витрат шляхом приведення його у відповідність до вищевикладеного, а в іншій частині воно підлягає залишенню без змін.

Outcome: partial