Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 23 липня 1983 року, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з 23 березня 1999 року та подальше окреме проживання. Дітей від шлюбу не мають. Шлюб існує формально, підстави для примирення відсутні. Спір про майно відсутній, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Азарова». Сторони на судове засідання не прибули, згідно поданої заяви Позивач просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує і не заперечує проти заочного розгляду справи /ас. 41/. Відповідач повторно не зявився в судове засідання, повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий курєр» № 238(5858) від 17 грудня року / копія ас.44 /, причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб на підставі наявних у ній доказів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення відповідно до положень статей 158, 169, 197, 224 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що сторони у справі з 23 липня 1983 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Єрмолинською селищною Радою Боровського району Калужської області, актовий запис за № 55; подружжя проживає окремо, від шлюбу неповнолітніх дітей не має, але між ними не досягнуто згоди розірвати шлюб державним органом реєстрації актів цивільного стану /копія ас. 4, ас.5,7/. Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин, \~врегульовані нормами статей 21, 24, 56, 110 113, 115 Сімейного Кодексу України /далі СК України/. Так, відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд розглядає справу у відповідності до вимог статті 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статей 60, 137 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Отже, суд знаходить, що сімейне життя сторін не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім'ю, знайшло свого підтвердження формальність шлюбних відносин, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення; з часу знаходження позовної заяви в суді примирення не відбулося, доводи позивача відповідачем не спростовані, тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. Спір про майно відсутній. Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до статті 113 СК України при державній реєстрації розірвання шлюбу суд залишає [PERSON] прізвище «Азарова». Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір». При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд стягує з відповідача 971 грн. 20 коп. судових витрат, що включає 551 грн. 20 коп. судового збору та 420 грн. витрат, пов`язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved