Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є дядьком [PERSON], [INFO]. Матір'ю дитини є сестра позивача - [PERSON], а батьком - [PERSON]. Батьки дитини вихованням та розвитком дитини не займаються, матеріально її не утримують. З народження дитина проживає разом із позивачем, бабусею та старшою сестрою. Просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] року народження. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив позбавити відповідачів батьківських прав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились за невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Прокурор не заперечував проти позбавлення відповідачів батьківських прав. Представник Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно сина. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 17.12.1999 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 695 (а.с. 6). Судом встановлено, що дитина [PERSON], 1999 р. н., мешкає однією сім'єю разом із бабусею [PERSON], 1956 р.н., та сестрою [PERSON], 1996 р.н., за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка № 495 від 08.04.2015 року, видана начальником ЖКП (а.с. 16). Крім того, згідно довідки від 30.03.2015 року № 01/20-410 дитина [PERSON], [INFO] р. н. проживає за адресою: [ADDRESS] та спостерігається в ЦПМСД № 1 амбулаторія № 3. Амбулаторію разом із дитиною відвідує мати, бабця та старша сестра. Рекомендації на призначення лікарів виконують. Згідно листа завідувача Маріупольського НКП Синявської Н.В. дитина [PERSON], 1999 р. н., навчається у 8-му класі Міжобласної спеціальної вечірньої (змінної школи) ІІ-ІІІ ступенів Шевченківського р-ну м. Києва на Маріупольському НКП з 2011 року. Хлопець проживає з бабусею та сестрою. Батьки розлучені. Мати з дітьми не проживає і вихованням не займається, оскільки веде асоціальний спосіб життя та використовує дитячі кошти на свої потреби. [PERSON], яка є бабусею [PERSON], приймає активну участь у вихованні онука, підтримує зв'язок зі школою. Так, факт тривалого ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків щодо сина підтверджується характеристиками на [PERSON] № 123 від 17.03.2015 року та № 303 від 17.07.2015 року, наданих головою КСН «Іллічівець», відповідачка ніде не працює, веде антисоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, вихованням сина не займається, використовує дитячі кошти на свої потреби. Фактично вихованням хлопця займається бабуся. Крім того, факт тривалого ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків щодо сина підтверджується характеристикою на [PERSON] № 319 від 17.07.2015 року, наданої головою КСН «Іллічівець», відповідач з 1998 року разом із сім'єю у [ADDRESS] не проживає, вихованням дітей не займається, матеріальне не допомагає. Відповідно до висновку від 12.06.2015 року № 02/3-506-07 Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації від 10.06.2015 року № 12, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] року народження. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у будь-якому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості тощо. Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то суд приходить до висновку про наявність законних підстав для позбавлення [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього сина. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн., то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved