Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача публічного акціонерного товариства Універсал Банк (далі ПАТ Універсал Банк), про визнання поруки за договором поруки припиненою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що між відкритим акціонерним товариством Універсал Банк (далі ВАТ Універсал Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір від 06.03.2008 року №СL22914, відповідно до умов якого банком надано позичальнику кредит у сумі 9000,00 долаірв США на строк з 06.03.2008 року до 25.02.2015 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 24% річних. Погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному графіком щомісячних платежів, який є невідємним додатком до кредитного договору. З метою забезпечення належного виконання позичальником [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором від 06.03.2008 року №СL22914 між ВАТ Універсал Банк та [PERSON] було укладено договір поруки від 06.03.2008 року №СL22914, за умовами якого позивач зобовязалася відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобовязань, які виникають з кредитного договору від 06.03.2008 року №СL22914. [PERSON] зазначив, що між позичальником та ПАТ « Універсал Банк» 16.11.2012р. була укладена угода про припинення зобов'язань за кредитним договором від 06.03.2008 року №СL22914, згідно умов, якої розмір заборгованості складає 8213,63 доларів США та в період до 16.10.2014р. сплатити 5 749,54 доларів США, однак позивача жодним чином не було повідомлено про укладення цієї угоди, тому, відповідно до ст.559 ЦК України порука за договором поруки №СL22914 від 06.03.2008 року припинилась. З цих підстав [PERSON] просив суд припинити поруку за договором поруки №СL22914 від 06.03.2008 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, мотивуючи це тим, що поручитель [PERSON] несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов грошового зобовязання. При цьому у договорі поруки зазначено, що порука за договором поруки №СL22914 від 06.03.2008року припиняється з припиненням всіх зобовязань боржника за основним договором, що забезпечуються такою порукою. Крім того угода про припинення зобов'язань за кредитним договором від 06.03.2008 року №СL22914, жодним чином не збільшила обсягу відповідальності поручителя. За таких обставин представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між відкритим акціонерним товариством Універсал Банк (далі ВАТ Універсал Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір від 06.03.2008 року №СL22914, відповідно до умов якого банком надано позичальнику кредит у сумі 9000,00 долаірв США на строк з 06.03.2008 року до 25.02.2015 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 24% річних. Погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному графіком щомісячних платежів, який є невідємним додатком до кредитного договору (а.с.8-10). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобовязується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ВАТ Універсал Банк позичальнику [PERSON], які він використав за цільовим призначенням. У свою чергу, [PERSON] не виконував належним чином зобовязання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати усіх платежів за кредитним договором, допустив заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування. З метою забезпечення належного виконання позичальником [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором від 06.03.2008 року №СL22914 між ВАТ Універсал Банк та [PERSON] було укладено договір поруки від 06.03.2008 року №СL22914, за умовами якого позивач зобовязався відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобовязань, які виникають з кредитного договору від 06.03.2008 року №СL22914 (а.с.13-15). П.1.2. договору поруки передбачено, що поручитель засвідчує, що йому відомі усі умови вищезазначеного основного договору і він погоджується з ними, зокрема: сума основного договору 9 000 доларів США; 24% річних розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів; 72% річних розмір підвищення процентної ставки за користування кредитом понад встановлені терміни сплати платежів; термін повного виконання зобовязань боржника не пізніше 25.02.2015 року, якщо згідно з умовами основного договору не буде застосовані інші терміни виконання таких зобовязань. Відповідно до п.1.3. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в тому числі суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Наслідки для поручителя, які виникають при порушенні боржником зобовязання забезпеченого порукою передбачені у ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України, а саме: 1) у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; 2) поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ця норма є логічним продовженням правила, закріпленого у п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, за яким підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини. Законодавець встановлює достатньо чіткі правила щодо умов та підстав виникнення права у кредитора звернутися з вимогою про виконання зобовязання до поручителя, встановлюючи, зокрема у ст.15 ЦК України гарантію того, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальне правило припинення зобовязання передбачене ст.599 ЦК України. Так, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за ІІ півріччя 2013 року, за змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України підставою припинення поруки є такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Оскільки судом не встановлено, що банком було змінено зобов'язання без згоди поручителя та збільшення обсягу відповідальності поручителя, підстави для задоволення позову про визнання поруки, такою, що припинена, відсутні. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 251, 252, 526, 553, 554, 559, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: dismissed