Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона з 10 лютого 2007 року знаходиться із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З серпня 2016 року сторони разом не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, у звязку із чим [PERSON] була вимушена звернутися до суду із цим позовом та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття дочкою [PERSON], після чого стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття дочкою [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 080013, виданого 10.02.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 10 лютого 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що складено актовий запис № 57. Після одруження нареченій змінено прізвище на «Засоріна». Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 168092, виданого 10.01.2008 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис № 18. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 315711, виданого 16.02.2010 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис № 135. Згідно довідки № 564, виданої 31.03.2017 року ЖПК «Керуюча компанія «Кальміуська», неповнолітні діти : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкають разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання,яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд вважає, що вимога позивачки про визначення розміру аліментів у вигляді 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття дочкою [PERSON], а після чого у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття дочкою [PERSON], є передчасною, оскільки відповідно до ч.3 ст.183 СК України, питання про визначення (зміну) розміру аліментів на інших дітей вирішується після досягнення повноліття найстаршою дитиною шляхом подання відповідного позову до суду. Проте, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки законом передбачений лише мінімальний розмір аліментів, суд вважає можливим призначити з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що буде складати 50% відрахувань. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640,00 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial