Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, посилаючись на те, що в жовтні 2016 року їй стало відомо, що належна їй земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, виставлена на продаж, власником якої нібито є відповідач [PERSON]. Крім того, в жовтні 2016 року вона дізналась про те, що 07 листопада 2008 року без її відома та участі було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, в якому значиться, що вона, [PERSON], як продавець, з однієї сторони, та [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO], іменований як покупець, з другої сторони, уклали договір про те, що продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001:0277. В п. 2 вищевказаного договору купівлі-продажу вказується, що земельна ділянка, яка відчужується за цим договором, належить продавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON] сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 13 серпня 2008 року (бланк акту серії ЯД № 334320) на підставі рішення 10 сесії У скликання [PERSON] сільської ради від 15 листопада 2007 року № 45. Державний акт зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010938477312. В оспорюваному договорі купівлі-продажу земельної ділянки підпис від імені продавця вчинений не нею, а іншою їй невідомою особою. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 листопада 2008 року площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001:0277, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зобов»язати [PERSON] повернути їй в натурі земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001:0277. В послідуючому позивач [PERSON] подала до суду заяву в порядку вимог ст. 31 ЦПК України, в якій зазначала, що жовтні 2016 року їй стало відомо, що належна їй земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, виставлена на продаж, власником якої нібито є відповідач [PERSON]. Крім того, в жовтні 2016 року вона дізналась про те, що 07 листопада 2008 року без її відома та участі було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, в якому значиться, що вона, [PERSON], як продавець, з однієї сторони, та [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO], іменований як покупець, з другої сторони, уклали договір про те, що продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001:0277. В п. 2 вищевказаного договору купівлі-продажу вказується, що земельна ділянка, яка відчужується за цим договором, належить продавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON] сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 13 серпня 2008 року (бланк акту серії ЯД № 334320) на підставі рішення 10 сесії У скликання [PERSON] сільської ради від 15 листопада 2007 року № 45. Державний акт зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010938477312. Зазначений вище договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Однак, в листі приватного нотаріуса [PERSON] № 5/01-16 від 17 січня 2017 року на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області зазначено, що громадяни [PERSON], [PERSON] ніколи не зверталися до нього для вчинення нотаріальних дій. Вказаний в ухвалі договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 3222485900:001:0277, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, в його реєстрах для реєстрації нотаріальних дій не зареєстрований. Крім того, в оспорюваному договорі купівлі-продажу земельної ділянки підпис від імені продавця вчинено не нею, а іншою особою. А отже, враховуючи викладене, позивач [PERSON] вважала, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 листопада 2008 року, розташованої в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, по вул. Харківська, 36, не є дійсним, а тому не може залишатися в силі. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 334320 від 13 серпня 2008 року щодо земельної ділянки, що знаходиться в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, по вул. Харківська, 36, також є недійсним. Підставами для визнання вищезгаданого Державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого було посвідчено оспорюваний договір купівлі-продажу земельної ділянки, виданого на її ім»я, недійсним є посилання в акті на рішення 10 сесії У скликання [PERSON] сільської ради від 15 листопада 2007 року № 45, яке стосується зовсім іншої особи, а саме [PERSON] і зовсім іншої земельної ділянки. А саме в зазначеному рішенні сесії значиться нумерація земельної ділянки 38, а не 36, як зазначено в державному акті. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 15, 16, 21, 328, 215, 216, 203, 236 ЦК України, ст. ст. 12, 116, 118, 152, 158 Земельного кодексу України просив визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 3222485900:001:0277, розташовану за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, Києво-Святошинського району, Київської області, з цільовим призначенням-для будівництва та обслуговування житлового будинку серії ЯД № 334320, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 019938477312, виданий Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі 13 серпня 2008 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 листопада 2008 року, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001:0277, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр за № 31544; зобов»язати [PERSON] повернути їй в натурі земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001:0277. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представники позивача позов підтримали і просили його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. У судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. У судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] і представник Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно вимог ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,-відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв»язку з вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред»явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Згідно вимог ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов»язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно вимог ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Судом встановлено, що згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку 13 серпня 2005 року на ім»я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 334320, згідно якого на підставі рішення 10 сесії У скликання [PERSON] сільської ради від 15 листопада 2007 року № 45 вона є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, цільове призначення (використання) земельної ділянки-для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001:0277. На зазначеній копії Державного акта на право власності на вказану земельну ділянку наявна відмітка, що 07 листопада 2008 року [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу засвідчено вірність цієї копії з документа, у якому підчисток, дописок, закреслених слів, інших незастережених виправлень або якихось інших особливостей не виявлено, і зареєстровано в реєстрі за № 1538. З наявної в матеріалах справи копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 листопада 2008 року вбачається, що [PERSON] і [PERSON] уклали цей договір про таке, а саме продавець [PERSON] продала, а покупець [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,1000 га, розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001:0277. В п. 2 вищевказаного договору купівлі-продажу вказується, що земельна ділянка, яка відчужується за цим договором, належить продавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON] сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 13 серпня 2008 року (бланк акту серії ЯД № 334320) на підставі рішення 10 сесії У скликання [PERSON] сільської ради від 15 листопада 2007 року № 45. Державний акт зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010938477312. У вказаному договорі зазначено, що 07 листопада 208 року цей договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Однак, з наданої суду відповіді від 17 січня 2017 року № 5/01-16 від 17 січня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] повідомив суду, що громадяни [PERSON] і [PERSON] ніколи не зверталися до нього для вчинення нотаріальних дій. Вказаний Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер № 3222485900:036001:0277, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, в його реєстрах для реєстрації нотаріальних дій не зареєстрований. Враховуючи викладене, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] інформував суд, що договір купівлі-продажу земельної ділянки між [PERSON] і [PERSON] ним ніколи не посвідчувався і є підробним. Також слід зазначити, що в п. 2 вищевказаного договору купівлі-продажу вказується, що земельна ділянка, яка відчужується за цим договором, належить продавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON] сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 13 серпня 2008 року (бланк акту серії ЯД № 334320) на підставі рішення 10 сесії У скликання [PERSON] сільської ради від 15 листопада 2007 року № 45. Однак, з наявної в матеріалах справи копії рішення № 45 10 сесії У скликання [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15 листопада 2007 року вбачається, що воно прийнято відносно іншої особи-Іванова [PERSON], та вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,1000 га у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] в с. Петропавлівська Борщагівка [PERSON] сільської ради по вул. Харківська, 38, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивачці ж у справі [PERSON] було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки під індивідуальну житлову забудову по вул. Харківська, 36, про що було видано зовсім інше рішення, ніж вказано в оскаржуваному договорі купівлі-продажу земельної ділянки, а саме рішення [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 3 сесії У скликання від 27 липня 2006 року № 302 «Про надання дозволу на складання проекту відводу земель під індивідуальну забудову гр. [PERSON]». Крім того, у відповіді Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 27 лютого 2017 року № 9-28-0.134-2698/2-17 повідомлено, що бланк Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 334320 Державним комітетом України по земельних ресурсах передано Волинському обласному головному управлінню земельних ресурсів згідно з накладною від 10 липня 2006 № 213849. З наявних доказів у справі суд дійшов висновку, що Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 листопада 2008 року між [PERSON] і [PERSON] не укладався на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, цільове призначення (використання) земельної ділянки-для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001:0277, і також не посвідчувався 07 листопада 2008 року [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Також і не видавався позивачу [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 334326 від 13 серпня 2008 року на ім»я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, цільове призначення (використання) земельної ділянки-для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001: 0277, і вказане в державному акті на право власності на земельну ділянку і в зазначеному договорі купівлі-продажу земельної ділянки рішення № 45 10 сесії У скликання [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15 листопада 2007 року відносно [PERSON] не приймалось. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин суд, зясувавши дійсні обставини та аналізуючи зібрані в справі докази, дійшов висновку, що позивачем доведено і надано суду належні і допустимі докази на підтвердження заявлених вимог про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку і договору купівлі-продажу земельної ділянки, і тому слід визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 334326 від 13 серпня 2008 року на ім»я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, цільове призначення (використання) земельної ділянки-для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001:0277, та визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 листопада 2008 року, укладений між [PERSON] і [PERSON], на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, цільове призначення (використання) земельної ділянки-для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001:0277, і тому в цій частині вимог позов підлягає задоволенню. Щодо заявлених вимог позивача [PERSON] про зобов»язання [PERSON] повернути їй в натурі земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Харківська, 36, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:001:0277, то суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині вимог, оскільки позивачем не надано суду доказів, що відповідач [PERSON] користується і володіє вказаною земельною ділянкою і дана земельна ділянка знаходиться в натурі у відповідача [PERSON]. Оскільки позов [PERSON] задоволено частково, то підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2151 грн. 20 коп., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial