Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У квітні 2017 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський Політехнічний інститут» про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, що підлягала стягненню за рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.09.2005 р. зі 150 грн. до 1445 грн., з урахуванням збільшення розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 01.04.2017 р. та просив також стягнути одноразово 38306 грн. 34 коп. за період з 01.01.2006 р. по 31.03.2017 р., посилаючись на те, що у зазначений період часу відбулося підвищення вартості життя, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1208 ЦК України визначена судовим рішенням компенсація підлягала індексації, проте жодого разу відповідач не здійснив перерахунок. Представник відповідача позов не визнав, надав письмові заперечення та стверджував, що [PERSON] , починаючи з 01.01.2006 р. своїм правом на звернення до суду після змін розміру мінімальної заробітної плати не скористався, тому відповідач самостійно не мав можливості підвищувати суму стягнення, при ухваленні рішення про стягнення шкоди суд виходив з розміру мінімальної заробітної плати, яка становила на час винесення рішення 332 грн. Оскільки судом не встановлено відшкодування у відсоткам, а у твердій сумі, на думку представника відповідача, відшкодування можливе у розмірі 1000 грн. Суд, вислухавшщи пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 13.05.2004 р. по 05.11.2004 р. проходив дійсну військову службу на факультеті військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури та був достроково звільнений через хворобу. 22.07.2004 р. внаслідок роботи на верстаку за розпорядженням командира роти, ліва рука позивача попала під лезо і він фактично лишився трьох пальців. Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 15.12.2004 р. серії ХАР № 000824 , [PERSON] інвалідність не призначалась, а ступінь втрати професійної працезданості склав 30 % з 05.11.2004 р. одноразово. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.09.2005 р. частково задоволено позов [PERSON] та стягнуто з Факультету військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури щомісячні платежі на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я в сумі 150 грн., починаючи з 01.06.2005 р. Як випливає з рішення суду, причинами нещасного випадку, крім особистої необережності та виробничої недисциплінованості [PERSON], є недостатній контроль з боку майстра виробничого навчання.Враховуючи, що груба необережність потерпілого сприяла настанню нещасного випаадку та виникненню шкоди його здоров'ю, суд вважав за необхідне зменшити розмір щомісячних відшкодувань, які просив стягнути [PERSON] у розмірі 393 грн., до 150 грн. на місяць., починаючи з 01.06.2005 р. Частиною 1 ст. 1208 ЦК визначено, що за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду ( ч.2 ст. 1208 ЦК). Позивач, як на підставу позову посилається саме на збільшення відшкодування шкоди через підвищення розміру мінімальної заробітної плати за період з 2005 р. по 2017 р. з 332 грн. до 3200 грн. ( у 9,63 рази), а тому пропорційно має бути підвищено розмір шкоди до 1445 грн. Суд вважає такі доводи позивача обгрунтованими, тому як внаслідок підвищення вартості життя, зміни розміру мінімальної заробітної плати виникли правові підстави для збільшення розміру відшкодування шкоди, починаючи з дня звернення потерпілого з такою заявою-11.04.2017 р. Що стосується вимог про стягнення відшкодування шкоди одноразово за період з 01.01.2006 р. по 31.03.2017 р., то [PERSON], здійснюючи розрахунок, виходить з вимог Закону України «Про Державний бюджет України» про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на кожен рік. Разом з тим, при ухваленні рішення позивачу визначено розмір відшкодування шкоди не у відповідності до мінімальної заробітної плати. Положення ч.1 ст. 1208 ЦК України передбачають проведення індексації за заявою потерпілого, з якою [PERSON] до суду не звертався Відповідно самостійно Факультет військової підготовки не мав можливості виплачувати без рішення суду відшкодування шкоди з індексацією суми виплати. На підставі викладеного і

Outcome: partial