Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив суд визнати повністю недійсним патент України на промисловий зразок «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ» № 31302 від 12.01.2016 року на ім»я [PERSON] недійсним повністю від дати публікації відомостей про його видачу та зобов`язати Державну службу інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості про визнання недійсним повністю Патенту України на промисловий зразок № 31302 від 12.01.2016 року та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», вирішити питання про судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що позивач [PERSON] є власником патенту на промисловий зразок № 24754 від 13.05.2013 року «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ», який виданий Державною службою інтелектуальної власності України. У вересні 2015 року позивачеві стало відомо, що [PERSON] подав заявку на участь у конкурсі закупівель групи Метінвест на поставку до ПАТ «Інгулецький ГЗК» продукції решітки - «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ». Разом з тим промисловий зразок на дану модель (продукцію) відповідно до законодавства міг використовуватися тільки з дозволу позивача. Згідно публікації в офіційному бюлетні «Промислова власність» №1 від 12.01.2016 року, Державною службою інтелектуальної власності України на підставі заявки № s201501695 від 18.11.2015 року видала Патент на промисловий зразок «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ» № 31302 на ім»я [PERSON]. Промисловий зразок «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ» позивачем одержано раніше, промисловий зразок за Патентом України № 31302 на ім»я [PERSON] не є новим. Будь якого дозволу [PERSON] на використання промислового зразку\~ позивач не давав\~ та вважає неправомірними дії відповідача щодо використання вже зареєстрованого промислового зразку. А тому звернувся за захистом порушеного права. Позивач [PERSON] до суду не з»явився, його представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, на позовних вимогах наполягали, просили задовольнити позов в повному обсязі та не заперечували проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся належним чином відповідно до положень\~ст.74 ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявні заперечення Державної служби інтелектуальної власності України, з яких вбачається, що вони категорично заперечують проти задоволення позову, зазначаючи про те, що вимоги є недоведеними, в запереченнях вказано, що при видачі патенту відповідач не дає гарантії щодо чинності патенту, патент на промисловий зразок відповідно ст. 18 ЗУ «Про охорону прав на промислові зразки» видається під відповідальність його власника без гарантії чинності патенту. Тому усі дії Державної служби щодо видачі патенту України № 31302 на промисловий зразок\~ «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ» від 12.01.2016 року\~ є такими , що відповідають повністю законодавству України. (а.с.\~ 17-19). Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником патенту на промисловий зразок № 24754 від 13.05.2013 року «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ», який виданий Державною службою інтелектуальної власності України. (а.с. 5-12). Згідно публікації в офіційному бюлетні «Промислова власність» №1 від 12.01.2016 року, Державною службою інтелектуальної власності України на підставі заявки № s201501695 від 18.11.2015 року видала Патент на промисловий зразок «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ» № 31302 на ім»я [PERSON]. (а.с. 21). Відповідно до\~ст. 214 ЦПК України\~суд при постановленні рішення вирішує, зокрема, питання про те, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ч.1\~ст.5 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки»\~правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоспроможності. Частиною 6 цієї статті визначено, що обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні (зображеннях) виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу. Тлумачення ознак промислового зразка повинно здійснюватися в межах його опису. Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону промисловий зразок відповідає умовам патентоспроможності, якщо він є новим. Промисловий зразок визнається новим, якщо сукупність його суттєвих ознак не стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Крім того, у процесі встановлення новизни промислового зразка береться до уваги зміст усіх раніше одержаних установою заявок, за винятком тих, що на зазначену дату вважаються відкликаними, відкликані або за ними установою прийняті рішення про відмову у видачі патентів і вичерпані можливості оскарження таких рішень. Відповідно до ч.1.\~ст.461 ЦК України\~промисловий зразок вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього, якщо він, відповідно до закону, є новим. Згідно з ч.1\~ст.462 ЦК\~набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Статтею 469 ЦК\~визначено, що права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом. В п.1\~ст.14 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки»\~зазначено, що закладом експертизи відповідно до цього\~Закону\~та Правил розгляду заявки на промисловий зразок, державною установою проводиться експертиза заявки. Пунктом 8 ст.14 Закону встановлено, що за заявкою на промисловий зразок проводиться формальна експертиза, під час якої встановлюється дата подання заявки на підставі\~статті 12 цього Закону; визначається, чи належить об'єкт, що заявляється, до об'єктів, зазначених у пункті 2\~статті 5 цього Закону\~та правилам, встановленим на його основі Установою; документ про сплату збору за подання заявки перевіряється на відповідність встановленим вимогам. Положеннями абзацу 2 п.1 статті 18 Закону передбачено, що патент видається під відповідальність його власника без гарантії чинності патенту.\~\~ \~\~ Відповідно до висновку судової експертизи № 005/17 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі № 211/1796/16 ц від 10.02.2017 року\~ «У промисловому зразку «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ» за Патентом № 31302 на ім»я [PERSON] використані всі суттєві ознаки промислового зразку за Патентом на промисловий зразок № 24754 «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ» виданого на ім»я [PERSON]. Промисловий зразок «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ» за Патентом № 31302 на ім»я [PERSON] (заява на одержання якого подана 18.11.2015 року) не відповідає умові патентоздатності «новизна» з урахуванням наявності патенту на промисловий зразок № 24754 «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ» виданого на ім»я [PERSON]. Таким чином, промисловий зразок за патентом України № 31302 на ім»я [PERSON]\~ не відповідає умові патентоздатності «новизна». Промисловий зразок «РЕШТКА СЕКТОРУ ДИСКОВОГО ВАКУУМ-ФІЛЬТРУ» позивачем одержано раніше, промисловий зразок за Патентом України № 31302 на ім»я [PERSON] не є новим. Відповідно до\~ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки»\~невідповідність зареєстрованого промислового зразку умовам надання правової охорони є підставою для визнання патенту недійсним повністю чи частково. Виходячи з цих обставин, наданих у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Відповідно до статті 18 Закону патент видається під відповідальність його власника без гарантії чинності патенту. В Положенні про Державний реєстр патентів України зазначено, що у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання патенту недійсним повністю або частково і такі відомості (зміни щодо правового статусу патенту), в силу вказаного положення, ДСІВУ публікує в офіційному бюлетені «Промислова власність». Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч.1 ст.57, ч.1 ст.58 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Будь-яких доказів, які б спростували твердження позивача і висновки суду, викладені вище, відповідач суду не представив. Виходячи з цього суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині зобов'язання ДСІВУ внести до Державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості про визнання недійсним даного патенту України на промисловий зразок та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». Відповідно до ч.ч.1,3\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що ДСІВУ, відповідно до покладених на неї повноважень, не здійснює контроль за використанням товарних знаків їх власниками, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] 551,20 грн. судового збору та 16523, 52 грн. витрати на експертизу на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved