Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

у жовтні 2016 року КП «Спецжитлофонд» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2014 року по 01.09.2016 року в розмірі 11 816,42 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2 458,51 грн., 3% річних у розмірі 422,06 грн. та судового збору у розмірі 1378,00 грн. Вимоги обґрунтувало тим, що відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 24.09.2004 року № 1785 «Про будинки та виробничі споруди у пров. Моторному, 3-А, 4, 6, 8» будинок № 8 по пров. Моторному в м. Києві було закріплено за КП «Спецжитлофонд» на праві повного господарського відання. Згідно акту прийому-передачі основних засобів від 01.02.2005 року вказаний житловий будинок прийнято на баланс КП «Спецжитлофонд». Після проведення будівництва відповідно до норм чинного законодавства розпорядженням Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 14.03.2014 року № 106 «Про присвоєння поштової адреси закінченого будівництвом об'єкта (черги, окремого пускового комплексу): «Будівництво будинків з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом (1 черга) за адресою: пров. Моторний, 3-А, 4, 6, 8 у Голосіївському районі м. Києва» поштову адресу: житловий будинок № 1 - пров. Моторний, 9, житловий будинок № 2 - пров. Моторний, 9-А» закінченому будівництву об'єкта (черги, окремого пускового комплексу): «Будівництво будинків з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом (1 черга) за адресою: пров. Моторний, 3-А, 4, 6, 8 у Голосіївському районі м. Києва» присвоєно поштову адресу: житловий будинок № 1 - пров. Моторний, 9, житловий будинок № 2 - пров. Моторний, 9-А. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] З нею укладено договір № 05/01-923 від 23.07.2014 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та договір № 05/01-925к від 23.07.2014 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, однак, остання умов договорів не виконує, своєчасно плату за користування квартирою та за надані комунальні послуги не вносить, в результаті виникла заборгованість, яку на підставі ст. ст. 64-68 ЖК України КП «Спецжитлофонд» з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України просило стягнути. Ухвалою від 13.10.2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 14.11.2018 року справу прийнято до провадження суддею Хоменко В.С. та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, подав до заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначенням того, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 24.09.2004 року № 1785 «Про будинки та виробничі споруди у пров. Моторному, 3-А, 4, 6, 8» будинок № 8 по пров. Моторному в м. Києві було закріплено за КП «Спецжитлофонд» на праві повного господарського відання. Згідно акту прийому-передачі основних засобів від 01.02.2005 року вказаний житловий будинок прийнято на баланс КП «Спецжитлофонд» (а.с. 8-10). Після проведення будівництва відповідно до норм чинного законодавства розпорядженням Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 14.03.2014 року № 106 «Про присвоєння поштової адреси закінченого будівництвом об'єкта (черги, окремого пускового комплексу): «Будівництво будинків з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом (1 черга) за адресою: пров. Моторний, 3-А, 4, 6, 8 у Голосіївському районі м. Києва» поштову адресу: житловий будинок № 1 - пров. Моторний, 9, житловий будинок № 2 - пров. Моторний, 9-А» закінченому будівництву об'єкта (черги, окремого пускового комплексу): «Будівництво будинків з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом (1 черга) за адресою: пров. Моторний, 3-А, 4, 6, 8 у Голосіївському районі м. Києва» присвоєно поштову адресу: житловий будинок № 1 - пров. Моторний, 9, житловий будинок № 2 - пров. Моторний, 9-А (а.с. 11). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] 23.07.2014 року між КП «Спецжитлофонд» та [PERSON] укладено договір № 05/01-923 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та договір № 05/01-925к від 23.07.2014 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (а.с. 12-15). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] в порушення умов укладених договорів, оплату за отримані житлово-комунальні послуги не сплачує, що має наслідком заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2014 року по 01.09.2016 року в розмірі 11 816,42 грн., інфляційні втрати - 2 458,51 грн., 3% річних - 422,06 грн. (а.с. 16). В силу положень ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Згідно з положеннями ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Судом також встановлено, що позивач забезпечив надання відповідачу житлово-комунальних послуг, до переліку яких належать: утримання будинку та прибудинкової території, постачання холодної та гарячої води, водовідведення тощо. Жодних повідомлень про непроживання у квартирі [ADDRESS] та неотримання комунальних послуг від відповідача на адресу позивача не надходило. Між сторонами укладено відповідні договори, на підставі яких у відповідача виник обов'язок сплачувати квартплату та за надані комунальні послуги. Відповідно до ст. 66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Згідно з ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5. ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найом житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене, оскільки, на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про погашення нею заборгованості та неспростовані в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України доводи позивача, суд приходить до висновку про те, що позов КП «Спецжитлофонд» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню. Крім того, на думку суду, підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів інфляційної складової боргу за період прострочення та трьох відсотків річних від суми заборгованості з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Згідно з наданим позивачем розрахунком, інфляційна складова боргу за період прострочення становить 2 458,51 грн., 3% річних від суми боргу - 422,06 грн. Оскільки на спростування наданого розрахунку будь-яких доказів не надано, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved