Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку [ADDRESS], який належав померлому. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька. Зазначаючи, що у зв'язку з відсутністю у правовстановлюючому документі на будинок - свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок печатки органу, який видавав цей документ, існуючого на той момент зразка і підпису голови виконкому, вона не має змоги оформити спадщину на житловий будинок, позивач прохала визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями у порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Представник відповідача до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позовних вимог. Треті особи без самостійних вимог на предмет спору подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та про підтримання позовних вимог. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] помер [INFO] у віці 69 років (а.с.6). Після його смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської селищної ради депутатів трудящихся №16 від 30 березня 1977 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS]. З свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради народних депутатів 29 червня 1987 року [PERSON] вбачається, що йому належить вказаний житловий будинок. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2014 року встановлено факт належності [PERSON], який помер [INFO] правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності № 1264, виданого 29.06.1987 року виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради народних депутатів на ім'я [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS]. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1987 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР та 15 січня 1966 року Верховним судом Української РСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п.п. 1, 7 цієї Інструкції реєстрація будинків провадилася бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів), визначених у додатку № 1. За змістом п.13 цієї Інструкції за відсутності правовстановлюючих документів бюро технічної інвентаризації на підставі зібраних матеріалів складає мотивований висновок про те, чи належить будівля заявнику, і подає його виконкому місцевої ради депутатів трудящих, який виносить відповідне рішення. Після винесення виконкомом рішення про оформлення право власності на будинок або домоволодіння, органи комунального господарства, а де їх немає - виконком місцевої ради трудящих видає власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок. Однак свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане на ім'я спадкодавця не містить печатки органу, який видавав цей документ, існуючого на той момент зразка, і підпису голови виконкому. Законодавством, яке діяло на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. У відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Позивач є рідною донькою спадкодавця [PERSON], що встановлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2014 року та спадкоємицею першої черги за законом. Позивач у встановлений законом 6-місячний строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та на підставі її заяви заведено спадкову справу № 76/2014 у Южноукраїнській державній нотаріальній конторі Миколаївської області. Інший спадкоємець - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи. Державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого у зв'язку із відсутністю у свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданому на ім'я спадкодавця печатки органу, який видавав цей документ, існуючого на той момент зразка, і підпису голови виконкому. У відповідності до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п. п. 4.1.4, 4.15. Порядку ведення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 36/5 від 22.02.2012 року при видані свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Оскільки належним чином оформленого документа про право власності на житловий будинок спадкодавець за життя не мав, а позивач позбавлена можливості оформити своє право власності на нерухоме майно у нотаріальній конторі, суд вважає, що позовна заява про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкоємства підлягає задоволенню.

Outcome: approved