Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала у трудових відносинах із відповідачем, яким не проводилась індексація її заробітної плати, передбачена діючим законодавством, внаслідок чого порушені її права на оплату праці, які мають бути відновлені шляхом стягнення з відповідача несплачених сум. Просила стягнути з [PERSON] ЦРКЛ суму індексації за період з червня 2015 року по грудень 2015 року в розмірі 4104,18 грн.. Під час розгляду справи позивачем [PERSON] збільшено позовні вимоги, а сааме: просить суд стягнути з відповідача суму індексації за липень 2015 року 919 грн. 59 коп., за серпень 2015 року 919 грн. 59 коп., за вересень 2015 року 1040 грн. 39 коп., жовтень 2015 року 1040 грн. 39 коп., грудень 2015 року 1040 грн. 39 коп. разом сума компенсації становить 6000 грн. 74 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] центральної районної комунальної лікарні [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, подав заперечення на позов, посилаючись на те, що кошторисом на 2015 рік не передбачено коштів на проведення індексації і тому за період липень-грудень 2015 року позивачу індексація не нараховувалась та, відповідно, не виплачувалась. Щодо уточнених позовних вимог, то сторона відповідача вважає їх необґрунтованими посилаючись на те, що грошові кошти позивача за липень не підлягають індексації, оскільки [PERSON] перебувала в відпустці. В вересні 2015 року заробітна плата [PERSON] збільшилась на 360 грн. в порівнянні з січнем 2013 року, про те при розрахунку індексації за вересень, жовтень, листопад 2015 року дане підвищення не враховано, а отже індексації за дані місяці завищена, а також при обчисленні індексації за грудень 2015 року не враховано підвищення заробітної плати [PERSON] на 226 грн. 20 коп.. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що вбачається із копії трудової книжки [PERSON] з 19 березня 1980 року по 16 березня 2016 року працювала медсестрою [PERSON] центральної комунальної районної лікарні. 16 березня 2016 року звільнена з посади медсестри [PERSON] центральної комунальної районної лікарні по скороченню штату на підставі п.1 ст. 40 КЗпПУ. (а.с.7-8) Як вбачається із довідок, виданих [PERSON] центральною комунальною районною лікарнею від 01.04.2016 року №392, 04.05.2016 року № 506, позивачу за період з 01.01.2015 року по 31.05.2015 року та 50% за червень 2015 року нараховано та виплачено індексацію на заробітну плату в сумі 2414,66. В звязку з відсутністю фінансових призначень, а також з метою недопущення заборгованості із виплати заробітної плати, індексація заробітної плати [PERSON] з липня по грудень 2015 року не проводилась. (а.с.3, 19). Зазначені обставини визнаються сторонами в справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд приходить до наступних висновків. Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею , яку він вільно обирає або на яку на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.6 статті 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Пунктом 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення). Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у звязку з індексацією за рахунок власних коштів. У відповідності до вимог п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого Постановою КМУ ВІД 17.07.2003 року №1078 у разі переведення працівників на інші посади або на інші підприємства, установи та організації, базовим місяцем під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації є місяць, у якому відбулося підвищення грошових доходів населення. При цьому сума підвищення грошових доходів має перевищувати суму індексації, яка має нараховуватись у місяці підвищення. За цей місяць індексація не нараховується. Ч. 2 ст. 233 КЗпП України встановлює, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь- яким строком. Відповідно до ст.33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація заробітної плати проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації. Встановлено, що в період часу з липня 2015 року до грудня 2015 року величина індексу споживчих цін неодноразово перевищувала поріг індексації. У зв'язку з цією обставиною у позивача виникло право на отримання індексації заробітної плати в розмірі 6000 гривень 74 копійок. Ця обставина підтверджується таким розрахунком. Позивача було прийнято на роботу 19 березня 1980 року. Індексація заробітної плати [PERSON] з липня по грудень 2015 року не проводилась. Обчислення індексу споживчих цін починається із липня 2015 року. Як вбачається з матеріалів справи 01.01.2013 року посадовий оклад [PERSON] підвищено і він становив 1474 грн. Зазначений місяць буде базовим для нарахування індексації за липень-грудень 2015 року, оскільки це сума підвищення перевищує суму індексації, яка має нараховуватись у місяці підвищення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Прожитковий мінімум становив: липень-серпень 2015 року 1218 грн.; вересень- грудень 2015 року 1378 грн. Індекси споживчих цін за 2015 рік становили: липень 2015 року - 99,0 %; серпень 2015 року - 99,2 %; вересень 2015 року - 102,3 %; жовтень 2015 року - 98,7 %; листопад 2015 року - 102,0 %; грудень 2015 року 100,7 %. Таким чином підлягає стягненню з відповідача індексація заробітної плати за липень-грудень 2015 року в розрізі місяців: 1.Липень 2015 року 919, 59 грн.; 2.Серпень 2015 року 919 грн. 59 коп., 3.Вересень 2015 року 1040 грн. 39 коп., 4.Жовтень 2015 року 1040 грн. 39 коп., 5.Грудень 2015 року 1040 грн. 39 коп. Разом сума індексації заробітної плати становить 6000 грн. 74 коп. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому його слід задовольнити. Твердження сторони відповідача на те, що індексація заробітної плати за вказаний період позивачу не проводилась у звязку з відсутністю фінансових призначень є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на Конституції України. У звязку з цим, суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сук проти України» від 10.03.2011 року, заява № 10972/05-ЄСПЛ. Суд визнав порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Суд зауважив, що вимога заявника ґрунтувалась на чіткому положенні на той час національного законодавства, відтак заявник міг вважатися таким, що мав обґрунтовані сподівання, якщо не право отримати відповідну виплату. Відповідно до усталеної практики Суду, державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобовязань, тому остаточна відмова національних органів у праві заявника на цю доплату за період, що розглядається, є свавільною і такою, що не ґрунтується на законі. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] центральної районної комунальної лікарні на користь держбюджету Гусятинського району (одержувач УДКУ в [PERSON] районі, код ЄДРПОУ суду 02886568, банк одержувача ГУДКУ в Тернопільській області, МФО 838012, р/р 31216206700116, код класифікації доходів бюджету 22030001, код отримувача коштів (код за ЄДРПОУ) судовий збір 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved