Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] університет харчових технологій звернулося до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь плату за навчання у розмірі 3\~000 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог зазначається , що 12 серпня 2013 року між [PERSON] університетом харчових технологій та [PERSON] укладено договір № 039-БОз13Б про навчання і підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр. Відповідно до умов даного договору загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 15 000,00 грн. без ПДВ. Згідно із наказом № 1032-кс від 11 серпня 2013 року [PERSON] зараховано на навчання. Наказом від 26 лютого 2015 року № 170-кс відповідача відраховано з університету відповідно до пункту 2 частини першої статті 46 Закону України «Про вищу освіту». Згідно із пунктом 5.3 договору відповідач мав перерахувати кошти на розрахунковий рахунок університету у вигляді попередньої оплати у розмірі 3 000 грн. 00 коп. за семестр до початку відповідного осіннього та весняного семестрів до 01 вересня та 01 лютого поточного року. Згідно з довідкою- розрахунком заборгованість на надання послуг по навчанню складає 3 000 грн. 00 коп. Вартість навчання за рік - 6 000,00 грн. 00 коп. Вартість за семестр навчання - 3 000 грн. 00 коп. Студентка відрахована з університету з 26 лютого 2015 року, сума заборгованості складає 3\~000 грн. 00 коп. У судове засідання позивач [PERSON] університет харчових технологій свого представника не направив. 23 травня 2017 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 12 серпня 2013 року між [PERSON] університетом харчових технологій та [PERSON] укладено договір про навчання і підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня Бакалавр в [PERSON] університеті харчових технологій. Відповідно до пункту 2.1 договору виконавець ([PERSON] університет харчових технологій) зобовязався надати студенту освітню послугу на основі новітніх досягнень науки, техніки та технологій, згідно із навчальним планом і навчальними програмами, які відповідають міжнародним освітнім стандартам та затверджені Вченою радою [PERSON] університету харчових технологій. Згідно із пунктами 5.2, 5.3 договору загальна вартість освітньої послуги для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня Бакалавр за весь період навчання студента становить 15\~000 грн. 00 коп. Замовник перераховує кошти на розрахунковий рахунок виконавця у вигляді попередньої оплати у розмірі 3\~000 грн. 00 коп. за семестр до початку відповідного осіннього та весняного семестрів відповідно до 01 вересня та 01 лютого поточного року. Відповідно до витягу із наказу № 170-кс по [PERSON] університету харчових технологій від 26 лютого 2015 року [PERSON], 2 курс, напрям підготовки «Облік і аудит» відраховано з університету за порушення умов договору з 09 лютого 2015 року. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованість на надання послуг по навчанню складає - 3\~000 грн. 00 коп. [PERSON] відрахована з університету за порушення умов договору з 09 лютого 2015 року згідно із наказом № 170-кс від 26 лютого 2015 року. Як вбачається з пункту 3.1 договору, замовник (студент) зобов'язується своєчасно вносити плату за освітню послугу у розмірах та у строки, що встановлені договором. При розгляді даної справи по суті встановлено, що позивач виконав всі умови договору та надав освітні послуги. Взяті на себе зобовязання щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу відповідач не виконала. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати догові про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач своїх зобов'язань по укладеному між сторонами договору № 039-БОз13Б від 12 серпня 2013 року не виконала, а тому, враховуючи вищевикладене є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] університету харчових технологій та стягнення з [PERSON] боргу по оплаті за навчання у розмірі 3\~000 грн. 00 коп. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved