Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт смерті 10 червня 2018 року у місті Харцизьк Донецької області його матері [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначив, що 10 червня 2018 року у місті Харцизьк Донецької області у віці 84 років померла його мати [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №\~345, виданим 11 червня 2018 року Центральною міською лікарнею міста Харцизьк Донецької області, причина смерті: хронічна сердечно-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз із гіпертензією, на підставі чого на тимчасово окупованій території Донецької області йому видали свідоцтво про смерть матері. Похованням матері [PERSON] він займався самостійно, поховання відбулося за місцем її смерті у місті Харцизьк Донецької області. Після смерті матері залишилося спадкове майно, зокрема, неотримана нею за життя сума пенсії. Для вирішення питання щодо спадкування йому необхідно зареєструвати факт смерті матері відповідно до вимог законодавства України. Для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] його дружина звернулася до Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі Відділ РАЦС), однак рішенням цього Відділу РАЦС від 19 вересня 2018 року №\~3269/16.6-30 у проведенні державної реєстрації смерті матері відмовлено, посилаючись на те, що на підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень. Таке рішення Відділу РАЦС ґрунтується на вимогах закону, проте зареєструвати смерть матері та отримати свідоцтво про її смерть він не має можливості, тому змушений звернутися до суду. Встановлення факту смерті [PERSON] йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть матері, встановленого законодавством України зразка, прийняття ним спадщини після її смерті та одержання держаної допомоги на поховання матері. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином за вказаною у заяві адресою, його неявка розгляду заяви не перешкоджає, оскільки згідно із вимогами ч. 2 ст. 371 ЦПК України такі заяви розглядаються судом невідкладно. Заінтересована особа: Відділ РАЦС у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що заявник [PERSON] народився 27 грудня 1965 року у місті Харцизьк Донецької області, його батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. З 24 лютого 2007 року заявник [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб. Відповідно до копії паспорта громадянина України ВВ №\~400957 заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно із копією довідки від 06 липня 2016 року №\~[NUMBER] про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, тимчасово зареєстрованим фактичним місцем проживання заявника [PERSON] є адресою: [ADDRESS]. Із копії лікарського свідоцтва про смерть за №\~345 від 11 червня 2018 року, виданого Центральною міською лікарнею міста Харцизьк Донецької області, вбачається, що 10 червня 2018 року померла [PERSON], [INFO], причина смерті: хронічна сердечно-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз із гіпертензією, місце смерті: місто Харцизьк Донецької області. На підставі цього свідоцтва органом на тимчасово окупованій території Донецької області заявнику було видано 11 червня 2018 року свідоцтво про смерть матері. Вказані документи видані органом на тимчасово окупованій території України, де державні органи своїх повноважень не здійснюють. Рішенням Відділу РАЦС від 19 вересня 2018 року №\~3269/16.6-30 дружині заявника [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті 10 червня 2018 року [PERSON] відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті даної особи було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. [PERSON] населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №\~1085-р, видно, що місто Харцизьк Донецької області включено до вказаного переліку населених пунктів. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15 квітня 2014 року №\~1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У ч. 1 ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану від 01 липня 2010 року №\~2398-VI визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За змістом п. 1 розділу І, п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №\~52/5 (у редакції наказу від 24 грудня 2010 року №\~3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведене, обставини справи, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті 10 червня 2018 року його матері [PERSON] у місті Харцизьк Донецької області підлягає задоволенню. Факт смерті 10 червня 2018 року [PERSON] судом встановлено для державної реєстрації смерті даної особи у встановленому законодавством України порядку та оформлення заявником своїх спадкових прав після смерті матері. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved