Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У жовтні 2014 року до суду надійшов позов ПАТ «Перший український міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ») до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 17 лютого 2006 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 10, за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 20 000 доларів США. Відповідач у свою чергу зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах, порядку та в строки, визначені договором. До кредитного договору були укладені додаткові угоди: додаткова угода № 1 від 20 грудня 2008 року, додаткова угода № 2 від 29 травня 2009 року, додткова угода № 3 від 29 березня 2010 року, ддаткова угода № 4 від 27 вересня 2010 року, дадаткова угода № 12102832 від 30 липня 2012 року, додаткова угода № 15758491 від 30 липня 2012 року. Відповідно до умов додаткової угоди № 15758491 від 30 липня 2012 року відбулось рефінансування кредиту у гривні, тобто сторони прийшли згоди про додаткове надання відповідачу другого траншу (частини) кредиту у розмірі 130269,80 гривень, що було еквівалентно на дату укладення додаткової угоди 16122,50 доларів США. Однак [PERSON] своєчасно зобов'язання за договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 20 жовтня 2014 року має заборгованість перед банком в сумі 146453,24 гривень, яка включає: 120333,47 гривень - заборгованість за кредитом, 10387,44 гривень - заборгованість по непогашеним процентам за користування кредитом, 1680,63 гривень - пеня за порушення строків виконання зобов?язань за кредитним договором, 1302,70 гривень - штраф за порушення обов?язків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору, 12749 гривень - штраф за порушення обов?язків щодо поновлення дії договорів страхування. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборговансіть за кредитним договором в сумі 146453,24 гривень, а також судові витрати. Представник позивача Ніколенко М.Ю., діючий на підставі довіреності, у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У відкрите судове засідання представник позивача не з?явився, від представника за довіреністю Д?яконової К.І. надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з?явився. Судові повістки про виклик до суду неодноразово надсилались рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою проживання відповідача, однак конверти були повернуті поштовим відділенням за закінченням строку зберігання. На телефонні дзвінки за номерами, зазначеними у позові, жодного разу ніхто не відповів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що розмір пені за прострочення платежу обмежений подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Матеріалами справи встановлено, що 17 лютого 2006 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», в особі директора філії ЗАТ «Донгорбанк» в місті Маріуполі Ульяницької Н.С. з одного боку, та [PERSON], з іншого, був укладений кредитний договір № 10, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 20000 доларів США на капітальний ремонт квартири зі строком повернення кредиту згідно графіку, узгодженого сторонами, із кінцевою датою його повернення - 16 лютого 2021 року, та додаткові угоди до нього, які є невід'ємною частиною даного договору, а саме: додаткова угода № 1 від 20 грудня 2008 року, за якою було змінено графік та суми повернення кредиту, та узгоджено новий (Додаток № 2 до договору) (а.с. 19), додаткова угода № 2 від 29 травня 2009 року, за якою було змінено графік та суми повернення кредиту, та узгоджено новий (Додаток № 3 до договору) (а.с. 26), додаткова угода № 3 від 29 березня 2010 року, за якою було змінено графік та суми повернення кредиту з основної суми боргу, який наведений у Додатку № 4, та реструктуризованої частки заборгованості, який наведений у Додатку № 5, узгоджені проценти за користування кредитом по поточній заборгованості у розмірі 13% річних, по реструктуризованій частці - у розмірі 13,5 % річних, проценти за безпідставне користування кредитом по простроченій заборгованості у розмірі 18% річних, проценти по реструктуризованій частці у розмірі 18,5 % річних (а.с. 30); додаткова угода № 4 від 27 вересня 2010 року, за якою узгоджено, що сума кредиту становить 20000 доларів США (заборгованість 1), у тому числі реструктуризована заборгованість в сумі 664,59 доларів США (заборгованість 2), реструктуризована заборгованість в сумі 768,94 доларів США (заборгованість 3), строк повернення кредиту відповідно до графіків, наведеним у Додатку № 6 (заборгованість 1), Додатку № 5 (заборгованість 2), Додатку № 7 (заборгованість 3), проценти за користування кредитом по поточній заборгованості у розмірі 13% річних (заборгованість 1), по реструктуризованій частці - у розмірі 13,5 % річних (заборгованість 2), 14% річних (заборгованість 3), проценти за безпідставне користування кредитом по простроченій заборгованості у розмірі 18% річних (заборгованість 1), проценти по реструктуризованій частці у розмірі 18,5 % річних (заборгованість 2) та 19% річних (заборгованість 3) (а.с. 35); додаткова угода № 12102832 від 30 липня 2012 року, за якою у зв'язку з реорганізацією юридичної особи за законодавством України - Публічного акціонерного товариства «Донгорбанк» шляхом приєднання та переходом усіх прав та обов'язків до юридичної особи - Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», сторони вирішили викласти кредитний договір № 10 від 17 лютого 2006 року у новій редакції (а.с. 40); та додаткова угода № 15758491 від 30 липня 2012 року, за якою відбулось рефінансування кредиту у гривні, а саме позичальнику [PERSON] було надано другий транш кредиту у розмірі 130269,80 гривень, що еквівалентно частині заборгованості за кредитом в іноземній валюті в розмірі 16122,50 доларів США, за курсом 8,080 гривень за 1 долар, з процентною ставкою за користування траншем 19%. Цільовим призначенням другого траншу є погашення частини заборгованості позичальника за раніше наданим першим траншем (а.с. 47). Відповідач у свою чергу зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором. Таким чином, згідно п. 3.1.1 кредитного договору з урахуванням змін, узгоджених сторонами у додаткових угодах, за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку проценти за ставкою, зазначеною в п. 1.3. цього договору, в порядку і на умовах, обумовлених п.п. 3.1.2, 3.1.3 цього договору, а у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту - за ставкою і на умовах, зазначених в п. 3.1.4 договору. Відповідно до п. 1.1, 1.3 договору проценти за користування кредитом становлять: 13% річних за заборгованістю 1 (сума заборгованості за кредитом), 13,5 % річних за заборгованістю 2 (реструктуризована заборгованість в сумі 664,59 доларів США), 14% річних за заборгованістю 3 (реструктуризована заборгованість в сумі 768,94 доларів США). Згідно п. 3.1.2, 3.1.3 договору проценти за користування першим траншем кредиту розраховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за цим траншем протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання першого траншу кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за ним (не враховуючи цей день). Проценти розраховуються виходячи з 360 днів у році та нараховуються щоденно. Проценти за користування другим траншем кредиту розраховуються виходячи з залишку заборгованості за цим траншем на початок кожного розрахункового періоду згідно з графіком повернення другого траншу кредиту та сплати процентів за користування ним, та виходячи з 360 днів на рік та однакової кількості днів у кожному розрахунковому періоді, протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання другого траншу кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за ним (не враховуючи цей день). Нарахування процентів здійснюється щоденно. Проценти за користування кредитом повинні сплачуватися позичальником в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в додатку № 6 (заборгованість 1), додатку № 5 (заборгованість 2), додатку № 7 (заборгованість 3), які підписані сторонами і є невід'ємною частиною цього договору. За п. 3.1.4 кредитного договору у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту, нарахування процентів на заборгованість за основною сумою кредиту, яку не було своєчасно повернуто позичальником відповідно до графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в додатку № 6 (заборгованість 1), додатку № 5 (заборгованість 2), додатку № 7 (заборгованість 3) до цього договору, здійснюється щоденно на суму такої заборгованості за ставкою: 18% річних за заборгованістю 1, 18,5 % річних за заборгованістю 2, 19% річних за заборгованістю 3, виходячи з 360 днів у році. За умовами кредитного договору, з урахуванням змін, узгоджених сторонами у додаткових угодах № 12102832 від 30 липня 2012 року, № 15758491 від 30 липня 2012 року (а.с. 41, 48), забезпеченням виконання зобов'язань позичальника за цим договором є іпотека об'єкту нерухомості, який належить позичальнику на праві власності, зокрема, двокімнатної квартири [ADDRESS]. Позичальник зобов'язався за свій рахунок та на користь банку страхувати майно, яке буде передане банку в забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, на строк не менше одного року у страховика, схваленого банком. Відповідне майно має бути застраховане на суму, не меншу ніж буде узгоджена у відповідній угоді про забезпечення зобов'язань позичальника з цим договором, від ризиків, попередньо узгоджених банком. Згідно п. 4.3.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний протягом строку дії кредитного договору щорічно, до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, поновлювати дію договорів страхування, укладення яких передбачено кредитним договором, на умовах попередньо погоджених з Банком, при цьому страхова сума за договорами страхування, що будуть укладатись на новий строк, має бути не меншою, ніж сума поточної заборгованості позичальника за основною сумою кредиту і не меншою дійсної вартості майна на момент укладення таких договорів страхування, а за договорами страхування нерухомого майна - не меншою, ніж його повна (оціночна) вартість, зазначена в договорі забезпечення. На підтвердження виконання умов цього пункту позичальник зобов'язаний до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, надавати Банку, як вигодонабувачу, по одному оригінальному примірнику цих договорів страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів в повному обсязі за період, на який було поновлено дію договорів страхування. Як вбачається з договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією майна фізичних осіб № 019 0218578 063 від 14 червня 2010 року, укладеному між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та [PERSON], де вигодонабувачем є ПАТ «Донгорбанк», місцем дії договору є двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], страхова сума договору - 127490 гривень, строк дії договору - з 15 червня 2010 року по 14 червня 2011 року. Дані щодо поновлення його дії у договорі, та в матеріалах справи відсутні, що дає підстави вважати порушеними вимоги п. 4.3.1 кредитного договору. Згідно п. 5.4. кредитного договору за кожний випадок порушення позичальником обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Банку на його користь штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування. Крім того, згідно п. 5.2 Кредитного договору, з урахуванням змін, узгоджених сторонами у додатковій угоді № 12102832 від 30 липня 2012 року, в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Відповідно п. 5.5 Кредитного договору за кожний випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Банку на його користь штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості за вказаним договором, [PERSON] умови договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 20 жовтня 2014 року заборгованість відповідача за кредитом становить 120333,47 гривень, заборгованість по непогашеним процентам за користування кредитом становить 10387,44 гривень, пеня за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором становить 1680,63 гривень, штраф за порушення відповідачем обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2 - 4.3.6 кредитного договору становить 1302,70 гривень, штраф за порушення відповідачем обов'язку щодо поновлення дії договорів страхування становить 12749 гривень, а всього 146453,24 гривень (а.с. 6-11). Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, пеня розрахована в межах строку позовної давності в один рік, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Також встановлено, що 10 вересня 2014 року на адресу [PERSON] була спрямована вимога про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користування ним, яку відповідач отримав 17 вересня 2014 року особисто (а.с. 65-67). Однак вказана вимога позичальником була проігнорована. Таким чином, на підставі вивчених доказів в їх сукупності, суд вважає встановленим факт порушення позичальником [PERSON] умов кредитного договору № 10 від 17 лютого 2006 року, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обов'язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього грошових сум та їх розміру. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які складають 1464,54 гривень. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved