Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

у жовтні 2016 року [PERSON] представник за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 14.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в інтересах останньої посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 03 вересня 2011 року. Від шлюбу у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Подружні відносини між ними припиненні з серпня 2016 року, з того часу як сімя не проживають. За час окремого проживання відповідач надає кошти на утримання дітей у визначеному розмірі на власний розсуд, що є недостатнім для їх належного забезпечення та без будь-якої періодичності, чим ухиляється від покладеного на нього у відповідності ст. 180 СК України обовязку утримувати своїх дітей. Позивач [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн., інших доходів не має, що є недостатнім для належного утримання дітей та забезпечення їх нормального розвитку. Відповідач [PERSON] працює на посаді завідувача відділення організації надання адресної грошової та натуральної допомоги в Шепетівському територіальному центрі соціального обслуговування, має постійний заробіток, на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків не має. А тому, просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила обставини, викладені в ньому. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача та її представника, з'ясувавши письмову думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2\~ст.182 Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в суді, сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 088835, виданого 03.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтв про їх народження. Згідно довідки № 1807 від 14.09.2016 року, виданої приватним підприємством Управлінська компанія «Житлофонд», діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем [PERSON] в [ADDRESS]. Також, судом встановлено, що позивач [PERSON] не працює, перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн., за період з березня 2016 року по серпень 2016 року сума її доходу становить 5160 грн., що підтверджується відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів від 22.09.2016 року № 30518 та довідкою УПСЗН Шепетівської міської ради від 21.09.2016 року. Відповідач [PERSON] працює в Шепетівському територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на посаді завідувача відділення організації надання адресної грошової та натуральної допомоги, загальна сума його доходу за період з березня 2016 року по серпня 2016 року становить 29055 грн. 67 коп., що підтверджується довідкою про доходи, виданою Шепетівським територіальним центром соціального обслуговування від 20.09.2016 року № 29. Згідно із\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини і він є працездатною особою, то зобовязаний таку надавати. Отже, вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів є справедливими, обґрунтованими та підставними. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, наявність на його утриманні двох дітей, відсутність на його утриманні інших непрацездатних осіб, визнання відповідачем позову, що свідчить про змогу останнього сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Отже, підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, оскільки сторони, які є батьками [PERSON] та [PERSON], в рівній мірі несуть обовязки щодо їх виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивача. На підставі\~п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ч.3 ст.88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved