Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «Універсал Банк», третя особа [PERSON], про визнання поруки припиненою. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 25.09.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-2914/840-202. В забезпечення виконання позичальником умов вказаного кредитного договору між нею позивачкою та ПАТ «Універсал Банк» укладено договір поруки № 001-2914/840-202-Р від 25.09.2007 року. Оскільки порука за укладеним з ПАТ «Універсал Банк»договором припинилася у зв'язку із закінченням строку пред'явлення вимоги до поручителя, однак банк звернувся до суду з позовом до неї та [PERSON] та [PERSON] з вимогою про солідарне стягнення з них кредитної заборгованості, [PERSON] просить визнати її поруку за договором № 001-2914/840-202-Р припиненою. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник ПАТ «Універсал Банк» у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що самостійно буде відповідати за зобов'язаннями перед ПАТ «Універсал Банк». Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 25.09.2007 року між ВАТ «Універсал Банк», що в подальшому змінило назву на ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-2914/840-202 за умовами якого [PERSON] надано кредит 290 600 доларів СШАзі сплатою процентів за користування в розмірі 11,95 річних на строк до 10.09.2027 року (а.с. 5-14). В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, 25.09.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 001-2914/840-202-Р (а.с. 15-17). З наданого відповідачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 001-2914/840-202 від 25.09.2007 року вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 06.09.2016 року складає 207 916 доларів США 58 центів, останній платіж на погашення кредитної заборгованості сплачено 01.109.2014 року (а.с. 59-62). Відповідно до листа від 19.03.2014 року [PERSON] звертався до ПАТ «Універсал Банк» з пропозицією способу погашення заборгованості за кредитним договором № 001-2914/840-202 від 25.09.2007 року, в якому зазначав свою адресу проживання: [ADDRESS] (а.с. 66). Крім того, звертаючись до ПАТ «Універсал Банк» з листами від 08.04.2014 року, 16.07.2014 року та 19.02.2015 року [PERSON] зазначав своєю адресою: [ADDRESS] (а.с. 67-69). Заявою від 20.02.2015 року [PERSON] звертався до ПАТ «Універсал Банк» про визнання заборгованості спірною із зазначенням адреси проживання: [ADDRESS], яка отримана банком відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 23.02.2015 року (а.с. 70-71). ПАТ «Універсал Банк» листами № 18093 від 17.03.2014 року, № 18569 від 15.04.2014 року, № 20212 від 01.08.2014 року, № 23048 від 18.03.2015 року, № 23348 від 03.04.2015 року та № 23099 від 20.03.2015 року надавало відповіді на звернення [PERSON] на адресу: [ADDRESS] (а.с. 72-79). 07.10.2014 року ПАТ «Універсал Банк» зверталось до [PERSON] із вимогою про повернення заборгованості. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визначається банком таким, що настав достроково на 61-ий день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку з покладенням інших витрат (а.с. 18). Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] 18.10.2014 року отримав листва від ПАТ «Універсал Банк» (а.с. 48). 14.04.2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Печерського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, про що свідчить відмітка канцелярії цього суду (а.с. 45-47). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2015 року позовну заяву ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] повернуто позивачу для подання до належного суду (а.с. 19-20). Крім того, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.11.2015 року позовну заяву ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] повернуто позивачу для подання до належного суду (а.с. 21). Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.03.2016 року відкрито провадження за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 22). Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Згідно правового висновку Верховного Суду України, зробленого у постанові від 17.09.2014 року у справі № 6-53цс14, який відповідно до ч. 1 ст. 360 -7 ЦПК України є обов'язковим при застосуванні норм права, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Тобто строк, протягом якого діє порука не може бути перерваний пред'явленням вимог до суду, оскільки не є строком позовної давності, тому його закінчення свідчить про припинення зобов'язання поручителя. Враховуючи, що в судовому засіданні установлено, що між сторонами укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за укладеним з ПАТ «Універсал Банк» кредитним договором; ПАТ «Універсал Банк» скористалось своїм правом на дострокове стягнення кредитної заборгованості, який настав 18.12.2014 року; з 18.03.2016 року в провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] та [PERSON], як солідарного боржника за договором поруки, про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про припинення поруки [PERSON] в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки з позовом до поручителя банк звернувся після спливу шестимісячного строку настання виконання основним боржником зобов'язань за кредитним договором. При цьому безпідставними є доводи представника ПАТ «Універсал Банк» про те, що строк на пред'явлення вимог до поручителя був перерваний зверненням до Печерського та Голосіївського районних судів міста Києва з аналогічним позовами, оскільки суперечить вимогам закону. Крім того, судом враховується безпідставне подання банком позову до цих суддів у зв'язку з обізнаністю про зареєстроване місце проживання відповідачки та [PERSON], як боржника за основним зобов'язанням у Вишгородському районі Київської області. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved