Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, треті особи [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначили, що [INFO] помер [PERSON], а [INFO] померла [PERSON] Вказані особи постійно проживали в с. Савинці Тростянецького району Вінницької області та були членами одного колгоспного двору, що знаходився в [ADDRESS]. Окрім них, членами двору, станом на 15.04.1991р., були також [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] є спадкоємцем по закону до майна покійного її батька, [PERSON] Спадкоємцем до майна померлої [PERSON] є її онука - [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, тому що постійно проживала з померлою в [ADDRESS]. Позивачі звернулися до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності за законом на 1/6 частину житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в [ADDRESS]. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності за заповітом на 1/6 частину житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в [ADDRESS]. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 11.02.2019 р. справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 08.04.2019 р. у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до Савинецької сільської ради, залучено до участі в справі в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] Позивачі в судове засідання не з'явилися, по день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивачів подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Савинецької сільської ради, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнав в повному обсязі. Треті особа [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяви від 03.05.2019 р., засвідчені секретарем Савинецької сільської ради, в яких зазначено, що позовні вимоги підтримують та просять розглянути справу без їх участі. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії паспорта серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], в селі Савинці Тростянецького району Вінницької області. Зареєстроване місце проживання Вінницька область, Тростянецький район, с. Савинці, з 03.06.1996р. (а.с.4-5). [PERSON] народилася [INFO], в с. Савинці Тростянецького району Вінницької області, зареєстроване місце проживання Вінницька область, Тростянецький район, с. Савинці, з 03.06.1996р., що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть цього ж числа зроблений запис за №25 (а.с.8). У листі Тростянецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області від 26.02.2018р. №403-16.25-38 на №98, що смерть [PERSON] зареєстровано в 1991 році виконавчим комітетом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, дата смерті [INFO] Актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] за 1945-1955 роки по с. Савинці Тростянецького району Вінницької області в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану Вінницької області відсутній (а.с.9). Згідно довідки виконавчого комітету Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], були зареєстровані і проживали до дня своєї смерті в [ADDRESS]. Спадкоємцем після смерті 1991 року [PERSON] є його дочка [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, тому що фактично вступила в управління спадковим майном, була зареєстрована та проживала разом з померлим за адресою: [ADDRESS] з 1944 року по [INFO], що підтверджується записами у погосподарській книзі Савинецької сільської ради. Спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] на підставі заповіту, який посвідчений від її імені секретарем Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області 24 липня 2000 року є її онука [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, тому що була зареєстрована та проживала разом з померлою за адресою: [ADDRESS] з 1975 року по даний час, що підтверджується записами у погосподарській книзі Савинецької сільської ради. До складу спадкового майна належить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. За даними земельно-шнурової книги №1 сільської ради запис №3, біля господарства за адресою: [ADDRESS] числиться земельна ділянка площею 0,43 га, з правовим режимом: 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0,18 га для ведення особистого селянського господарства. За даними погосподарських книг сільської ради станом на 15 квітня 1991 року господарство відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: голова двору [PERSON], який помер [INFO] та члени двору: дружина [PERSON], яка померла [INFO], дочка [PERSON], зять [PERSON], онука [PERSON], онук [PERSON] (а.с.10). 24.07.2000р. секретар виконкому Савинецької сільської ради народних депутатів посвідчила заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №102, згідно якого [PERSON], що мешкає в селі Савинцях Тростянецького району Вінницької області по вулиці Шевченка, на випадок її смерті зробила заповітне розпорядження на все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок і господарські будівлі заповіла [PERSON] (а.с.11). 13.03.2018р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, просили видати: [PERSON] відповідно до ст. 1223 ЦК України свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку та господарських споруд, які розташовані в [ADDRESS]; [PERSON] відповідно до ст. 1223 ЦК України свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину житлового будинку та господарських споруд, які розташовані в [ADDRESS]. У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 28.03.2018р. №179/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищезазначений житловий будинок у них відсутній, вони мають право звернутися до суду з позовом для визнання за ними права власності на вказані вище частки житлового будинку після померлих (а.с.13). У довідці Савинецької сільської ради від 05.02.2018р. №260 вказано, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO], на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], про що свідчить запис в по господарській книзі (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 21.05.1955р. зроблений відповідний запис за №17. Батьки: [PERSON], [PERSON] (а.с.15). У Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, житловий будинок загальною площею 92,2 кв.м, житловою площею 67,8 кв.м, складається з житлового будинку, А; веранди а; літньої кухні Б; погребу Б/П; веранди б; сараю б1; сараю В; жомової ями В; гаражу Г; огорожі 1-3. Форма власності приватна, спільна часткова власність, розмір частки 1/6, власник [PERSON] (а.с.16). Ухвалою суду від 08.04.2019р. залучено до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] та [PERSON], які подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об'єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року господарство, що розташоване за адресою: [ADDRESS], відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: голова двору [PERSON], який помер [INFO] та члени двору: дружина [PERSON], яка померла [INFO], дочка [PERSON], зять [PERSON], онука [PERSON], онук [PERSON], а отже кожному з них належало по 1/6 частині майна колгоспного двору розташованого за адресою [ADDRESS]. Згідно копії спадкової справи №535/03р. до майна померлої [INFO] [PERSON], із заявою про прийняття спадщини за заповітом, а саме право на земельну частку (пай) у розмірі 1,93 га звертався [PERSON] Як роз'яснено у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» в редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин, правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (частина перша статті 524 ЦК УРСР). Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачам, нотаріусом фактично було відмовлено у зв'язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] помер [INFO], і спадкоємцем по закону до його майна є [PERSON], яка прийняла спадщину, так як постійно проживала разом з померлим і фактично вступила в управління спадковим майном, то позовні вимоги в частині визнання права власності [PERSON] на спадкове майно за законом, після смерті [PERSON], а саме 1/6 частину житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS], яка належала останньому за життя, підлягають задоволенню. Також так як [PERSON] померла [INFO] і спадкоємцем за заповітом до її майна є [PERSON], що підтверджується копією заповіту віл 21.07.2000р., то позовні вимоги в частині визнання права власності [PERSON] на спадкове майно за заповітом, після смерті [PERSON], а саме 1/6 частину житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS], яка належала останній за життя, підлягають задоволенню.

Outcome: approved