Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У квітні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій вона просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини від усього заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], який народився [INFO] у шлюбі між сторонами, що був укладений 07.03.1998 року та розірваний 22.10.1999 року 13 травня 2015 року відповідач подав до суду зустрічний позов про оспорювання батьківства, в якому просив виключити із актового запису № 08, вчиненого 04.10.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського районного управління юстиції в Запорізькій області про народження [PERSON], відомостей про нього - [PERSON], як про батька дитини. У судовому засіданні 14.05.2015 року позивач за первісним позовом [PERSON] подала письмову заяву про відмову від своїх позовних вимог, яку підтримала, вказавши, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком дитини - [PERSON] Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.05.2015 року відмова [PERSON] від позову про стягнення аліментів була судом прийнята, провадження у справі в частині розгляду первісного позову - закрито. Розгляд зустрічного позову продовжений в загальному порядку. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав, пославшись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження [PERSON] запису про [PERSON] як про батька дитини - визнала, вказавши на те, що позивач [PERSON] дійсно не є біологічним батьком дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з 07.03.1998 року по 22.10.1999 року сторони перебували у шлюбі зареєстрованому Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Під час цього шлюбу, а саме [INFO] відповідач [PERSON] народила дитину - [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області в книзі записів актів громадянського стану про народження 04.10.1999 року було зроблено актовий запис № 08. В цьому актовому записі батьком дитини зазначений позивач - [PERSON], що підтверджується Свідцотвом про народження серії [NUMBER], виданим 14.12.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області. Запис про позивача як батька дитини був зроблений за заявою відповідача як матері дитини в порядку ст. 54 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ту обставину, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком дитини, визнала сама матір дитини - відповідач по справі [PERSON], про що свідчить її письмова заява, приєднана до справи. З пояснень позивача, визнаних відповідачем, позивачу стало відомо про існування дитини лише після отримання копії позову про стягнення аліментів, тобто у квітні 2015 року. З огляду на це, суд вважає встановленим той факт, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис. Відповідно до ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Суд роз'яснив відповідачу [PERSON] наслідки визнання позову, та засвідчився у добровільності подання цієї заяви та розуміння відповідачем наслідків визнання позову. Підстав для неприйняття судом заяви відповідача про визнання позову не вбачається. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 56 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст. 136 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved