Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

у жовтні 2018 року ТОВ «Французький стоматологічний центр» звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що з 14.05.2016 року по 29.04.2017 року за усним договором [PERSON] за обумовлену плату було надано стоматологічні, ортодонтичні та хірургічні послуги на загальну суму 92 976,00 грн., а з врахуванням 5% знижки - на 87 957,80 грн. Однак, фактично [PERSON] було сплачено лише 24 452,10 грн. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконав, через що утворилась заборгованість у розмірі 63 505,70 грн. Враховуючи те, що відповідач у добровільному порядку заборгованості не погашає, просило стягнути з відповідача вказану суму заборгованості з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді від 24.10.2018 року у справі відкрито провадження призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін (ч. 2 ст. 274 ЦПК України). При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання(ч. ч. 1, 2 ст. 901 ЦК України). Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору(ч. ч. 1, 2 ст. 902 ЦК України). Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Французький стоматологічний центр» відповідно до ліцензії АВ № 554597, виданої 10.09.2010 року Міністерством охорони здоров'я України, надає платні послуги щодо медичного обслуговування населення та проводить медичну практику щодо стоматології, ортопедичної стоматології, терапевтичної стоматології, дитячої стоматології, хірургічної стоматології та ортодонтії (а.с. 4). 30.08.2018 року Міністерством охорони здоров'я України видано акредитаційний сертифікат серії МЗ № 014118, яким підтверджено кваліфікацію фахівців ТОВ «Французький стоматологічний центр» (а.с. 5). З матеріалів справи також вбачається, що між сторонами у справі за взаємною згодою в усній формі укладено договір, за умовами якого позивач зобов'язався особисто надати позивачеві стоматологічні, ортодонтичні та хірургічні послуги, а відповідач взяв на себе обов'язок їх оплатити. На виконання умов вказаного договору ТОВ «Французький стоматологічний центр» було заведено медична картка стоматологічного хворого (а.с. 20-37). З наданої позивачем виписки, вбачається, що товариством з 14.05.2016 року по 29.04.2017 року було надано стоматологічні, ортодонтичні та хірургічні послуги на загальну суму 92 976,00 грн., а з врахуванням 5% знижки - на 87 957,80 грн. (а.с. 14-15). При зверненні до суду, позивачем вказано, що [PERSON] сплачено за отримані послуги лише 24 452,10 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою ТОВ «Французький стоматологічний центр» № 34 від 30.08.2018 року та виписками в квитанцій (а.с. 16-19, 38). Відповідно до розрахунку заборгованості з урахуванням часткової сплати, заборгованість за вказаним договором становить 63 505,70 грн. 31.08.2018 року ТОВ «Французький стоматологічний центр» за вихідним номером 39 відповідачу направлено претензію з вимогою погашення виниклої заборгованості, проте, остання відповідачем не виконана, в добровільному порядку борг не погашено. Докази на підтвердження зворотного в матеріалах справи відсутні. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Наданий позивачем розрахунок заборгованості в повній мірі відображає перелік наданих відповідачу послуг та застосовані при цьому тарифи, з боку відповідача розмір заборгованості не спростовано. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Відповідачем, всупереч вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих йому послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг, як і не надано доказів необґрунтованості та безпідставності позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості послуги з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних втрат є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позовних вимог відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved