overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 7476 грн. 16 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову він вказав на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], послуги по теплопостачанню позивачем були надані за місцем мешкання відповідачів. Плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися споживачами теплової енергії щомісячно за отриману теплову енергію. Однак, відповідачі оплату за спожиту теплову енергію не проводили, у результаті чого, станом на 01.06.2013 року утворилася заборгованість у сумі 7476 грн. 16 коп., у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ст. ст. 64, 67 ЖК України плата за комунальні послуги стягується незалежно від квартирної плати згідно затвердженим у встановленому порядку тарифам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS]. Позивач здійснює послуги по теплопостачанню. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно розрахунку суми заборгованості за спожиту теплову енергію, заборгованість станом на 01.06.2013 року складає 7476 грн. 16 коп., яку потрібно стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Також, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 7776 грн. 82 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову він вказав на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], послуги по теплопостачанню позивачем були надані за місцем мешкання відповідачів. Плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися споживачами теплової енергії щомісячно за отриману теплову енергію. Однак, відповідачі оплату за спожиту теплову енергію не проводили, у результаті чого, станом на 01.11.2013 року утворилася заборгованість у сумі 7776 грн. 82 коп., у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ст. ст. 64, 67 ЖК України плата за комунальні послуги стягується незалежно від квартирної плати згідно затвердженим у встановленому порядку тарифам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS]. Позивач здійснює послуги по теплопостачанню. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно розрахунку суми заборгованості за спожиту теплову енергію, заборгованість станом на 01.11.2013 року складає 7776 грн. 82 коп., яку потрібно стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Також, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 7991 грн. 87 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову він вказав на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], послуги по теплопостачанню позивачем були надані за місцем мешкання відповідачів. Плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися споживачами теплової енергії щомісячно за отриману теплову енергію. Однак, відповідачі оплату за спожиту теплову енергію не проводили, у результаті чого, станом на 04.10.2013 року утворилася заборгованість у сумі 7991 грн. 87 коп., у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ст. ст. 64, 67 ЖК України плата за комунальні послуги стягується незалежно від квартирної плати згідно затвердженим у встановленому порядку тарифам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS]. Позивач здійснює послуги по теплопостачанню. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно розрахунку суми заборгованості за спожиту теплову енергію, заборгованість станом на 04.10.2013 року складає 7991 грн. 87 коп., яку потрібно стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Також, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 8874 грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову він вказав на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], послуги по теплопостачанню позивачем були надані за місцем мешкання відповідачів. Плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися споживачами теплової енергії щомісячно за отриману теплову енергію. Однак, відповідачі оплату за спожиту теплову енергію не проводили, у результаті чого, станом на 01.06.2013 року утворилася заборгованість у сумі 8874 грн. 30 коп., у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ст. ст. 64, 67 ЖК України плата за комунальні послуги стягується незалежно від квартирної плати згідно затвердженим у встановленому порядку тарифам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS]. Позивач здійснює послуги по теплопостачанню. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно розрахунку суми заборгованості за спожиту теплову енергію, заборгованість станом на 01.06.2013 року складає 8874 грн. 30 коп., яку потрібно стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Також, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №255 - розірвати. В обґрунтування позову він вказував на те, що від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явився про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідачка не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30 серпня 2003 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 04 липня 2003 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 491. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спору щодо проживання та виховання дітей в них немає. Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2014 року та відновлення подружніх стосунків, збереження сім'ї стало неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та відсутністю взаєморозуміння з різних питань сімейного життя та ведення господарства. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просив розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнавала, просила надати строк на примирення. Після наданого судом строку для примирення позовні вимоги визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила залишити шлюбне прізвище. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 04 липня 2003 року, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 491. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, так як вони мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо. Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їх неповнолітньої дитини. При цьому суд також враховує, що рішення сторін прийнято з усвідомленням його наслідків. Судом вживалися заходи щодо збереження шлюбу шляхом надання строку для примирення, проте подружні стосунки сторонами не були відновлені. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка висловила думку щодо залишення їй шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до особистого рахунку на кооперативну квартиру [ADDRESS] квартироз`ємником є [PERSON] Відповідачка квартирну плату сплачує не регулярно. У зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з квітня 2012 року по грудень 2012 року у розмірі 472,37грн. Про те, що мається заборгованості відповідачка повідомлена належним чином, але на даний час борг не погасила. На підставі цього ЖБК «Шипка» був вимушений звернутись до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідачки заборгованість за квартирну плату у сумі - 472,37грн. та судовий збір 243,60грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартироз`ємником на кооперативну квартиру [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується особовим рахунком. Як вбачається з довідки про заборгованість про оплату комунальних платежів відповідачка має заборгованість за період з квітня 2012 року по грудень 2012 року у розмірі 472,37грн. Відповідно до ст.162 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», наймачі, як споживачі наданих послуг, зобов'язані своєчасно та в установлені договором строки оплачувати надані послуги. Питання оплати комунальних послуг для власників квартир також регулюються п.17 Правил користування приміщення жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р., з наступними змінами. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду понесений судовий збір у розмірі 243,60грн., то у порядку передбаченому ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У квітні 2014 року Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними було припинено, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе. З'явившись у судове засідання Позивач позовну заяву повністю підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала щодо його задоволення не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення позивача, пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 20 червня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва, актовий запис № 275. В даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам позивача. Майновий спір між сторонами відсутній. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER]. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 30.07.1991 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку за актовим записом № 397. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені у листопаді 2001 року. Причинами розпаду сім'ї послужила відсутність взаєморозуміння, через що виникали сварки та скандали на побутовому ґрунті. Вважає, що сім'ю з відповідачем зберегти неможливо. Просив шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу з відповідачем, пояснивши, що примирення між ним та відповідачем неможливе, просив по справі прийняти заочне рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розгляд справи у його відсутність у відповідності зі ст.224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 30.07.1991 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку за актовим записом № 397 (а.с. 7). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я остаточно розпалася та її зберегти неможливо, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у листопаді 2001 року, з цього часу сторони проживають окремо, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 26.08.06 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач надала заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.08.06 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1234. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved