Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що з 27 березня 1999 року позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Лучинецької сільської ради , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №1. У них є спільна дитина Мар`яна. Їхні сімейні стосунки припинено, спільно не проживають з 2011 року, їх шлюб носить формальний характер. Кожен живе своїм життям, спільних інтересів у них немає . На даний час вона з дочкою тимчасово проживає в м. Порту, Португалія . Примирення між ними неможливе . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив , що з 2011 року вони проживають окремо, шлюбно- сімейні відносини не підтримують , миритись не бажає . Заслухавши пояснення представника позивача , відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 березня 1999 року одружились [PERSON] та Ковальська ( після одруження [PERSON] ) [PERSON] , про що виконкомом Лучинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області зроблено актовий запис в книзі реєстрації шлюбу за №1 . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія I-НМ № 171554 , видане повторно Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 07 квітня 2017 року . У шлюбі в подружжя [PERSON] 24 грудня 1999 року народилася дочка [PERSON] Мар`яна Володимирівна . Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В ч. 3 ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до вимог\~ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. \~\~\~ \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення, це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Встановлено, що сторони з 2011 року шлюбно-сімейні відносини не підтримують, розірвання шлюбу не суперечить їхнім інтересам. Враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом розірвання шлюбу, укладеного між сторонами. \~\~\~\~ Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved