Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

У жовтні 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 23.10.2013 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] укладено договір №б/н від 23.10.2013 року, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. ПАТ КБ ПРИВАТБАНК свої зобовязання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2500 грн.. Обовязки, передбачені договором, [PERSON] не виконує, тому станом на 31.08.2016 року має заборгованість в розмірі 24232 грн. 38 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 1985 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 17467 грн. 77 коп. (з 29.11.2013 р. по 31.08.2016 р.), пеня в сумі 3149 грн.50 коп. (з 01.01.2014 р. по 31.08.2016 р.), штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 1130 грн. 11 коп.. Відповідач на звернення позивача щодо сплати боргу не реагує, а тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання повторно не зявився, заперечень проти позову не надав та про причини неявок суд не повідомив. У відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 23.10.2013 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] укладено договір №б/н від 23.10.2013 року, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послу та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. ПАТ КБ ПРИВАТБАНК свої зобовязання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2500 грн.. Обовязки, передбачені кредитним договором [PERSON] не виконує, тому станом на 31.08.2016 року банком йому нараховано заборгованість в розмірі 24232 грн. 38 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 1985 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 17467 грн. 77 коп. (з 29.11.2013 р. по 31.08.2016 р.), пеня в сумі 3149 грн.50 коп. (з 01.01.2014 р. по 31.08.2016 р.), штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 1130 грн. 11 коп.. Дані обставини підтверджуються: анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 23.10.2013 року, кредитним договором №б/н від 23.10.2013 року, розрахунком заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.10.2013 року станом на 31.08.2016 р.. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.610, 611, 623 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст.ст.525, 526, 530 цього Кодексу, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За цією статтею ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Відповідно до ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Згідно ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Одночасне нарахування пені та штрафу за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором є подвійною цивільно-правовою відповідальністю, що суперечить ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 1985 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 17467 грн. 77 коп., пеню в сумі 3149 грн. 50 коп.. В силу ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача 1378 грн. судового збору, які були сплачені позивачем при поданні позову, що підтверджується платіжним дорученням №PRОМ0ВІ1DR від 30.09.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial