Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що згідно інвестиційного контракту № 18552 (про інвестування у житлове будівництво) від 12.05.2000р та договору № 6г/17-25 про дольову участь у будівництві від 22.05.2001р. АТ ХК Київміськбуд за грошові кошти Позивачки (348 578,40 грн.) збудував та передав їй квартиру [NUMBER], а також гаражний бокс [NUMBER] у будинку [ADDRESS]. Балансоутримувачем та управителем зазначеного будинку з 2001 року є Відповідач - товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт», членом якого Позивачка не являється. Так, Позивачці стало відомо, що Відповідачем без її згоди, як співвласника будинку, було укладено договори оренди допоміжних приміщень з фізичними та юридичними особами, в результаті чого Відповідач за період з 2003 року по 2014 рік отримав дохід в загальному розмірі 2 778 454,00 грн. Згідно п..2, 4 акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 26.05.2006р., авізо № 313 від 16.11.2006р. загальна площа будинку становить 25 508,44 кв.м., а його вартість - 44 069 598,11 грн., а відтак, враховуючи суму грошових коштів, вкладених Позивачкою у спорудження будинку (348 578,40 грн.), розмір її частки, як співвласника, у праві спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] становить 0,79%. Враховуючи те, що домовленості про порядок володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю між Позивачкою та іншими співвласниками майна не існує, Позивачка має право на отримання доходів товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» за 2003-2014 роки у розмірі 2 778 454,00 грн. від передачі в оренду іншим особам, майна, що перебуває у спільній частковій власності, відповідно до її частки, що становить 21 949,79 грн., які Позивачка просить стягнути на її користь з Відповідача. Відповідачем подано суду заперечення проти позову (а.с.64-67 т.1), в яких він зазначив, що власниками приміщень будинку [ADDRESS] 01.03.2001 року було створено товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт», яке було створено виключно для обслуговування, ремонту житлового будинку та утримання прибудинкової території за коштів членів товариства та за рахунок доходів від господарської діяльності ТСББ. Відповідач зауважив, що спільне майно співвласників багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю, а не спільною частковою власністю, як вважає Позивачка. Окрім того, чинним законодавством не передбачений розподіл коштів, отриманих від господарської діяльності об'єднання. Загальні збори ТСББ «Комфорт» щорічно, починаючи з 2002 року, приймають рішення про здачу в оренду спільного майна, та було досягнута домовленість, що кошти, отримані від здачі в оренду квартир, будуть використовуватися на утримання спільного майна. Водночас, Відповідач зазначив, що Позивачка постійно проживаючи в будинку [ADDRESS], являючись власником дворівневої квартири та підземного гаражу, не сплачує внески на утримання спільного майна та за житлово-комунальні послуги. Разом з тим, розмір частки, як співвласника, у праві спільної часткової власності на будинок [ADDRESS], має визначатись виходячи виключно з площі житлових приміщень в будинку та площі квартири, яка належить [PERSON], а тому частка визначена останньою є некоректною. Окремою підставою для відмови в позові Відповідач вважає пропуск Позивачем строк позовної давності щодо вимог в частині стягнення коштів, отриманих ТСББ за оренду, за період до 2012 року, оскільки Позивачка була присутня на всіх загальних зборах ТСББ «Комфорт» знала про здачу в оренду приміщень, оскільки це висвітлювалось в кожному Звіті ревізійної комісії, який завжди зачитується вголос на Загальних зборах. В лютому2016 року Позивачкою подано письмові пояснення по справі (а.с.186-190 т.2), в яких вона зазначила, що згідно поданих Відповідачем на вимогу суду документів вбачається, що за період з 2003 по 2014 рік ТСББ «Комфорт» отримало від надання в оренду допоміжних приміщень - 2 918 905,50 грн., а відповідно до частки Позивачки 0,79% у праві спільної часткової власності становить 23 059,35 грн. Твердження Відповідача про те, що норми, які регулюють питання спільної часткової власності не можуть бути застосовані, оскільки майно співвласників багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю, є помилковим, оскільки правовідносини між сторонами за часом мали місце з 2003 по 2014 рік включно, а нормативно-правові акти, на які посилається Відповідач в обґрунтування своїх заперечень, набрали чинності лише в 2015 році та не підлягають застосуванню під час вирішення спору. Так, згідно наданих відповідачем договорів - об'єктами, за користування якими ТСББ «Комфорт» у 2003-2014 роках отримувало грошові кошти, не відносяться до об'єктів, що згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України належать до спільної сумісної власності власників квартир у багатоквартирному будинку, а є ізольованими нежитловими приміщеннями та квартирами, які не є приміщеннями загального користування та збудовані співвласниками квартир та нежитлових приміщень будинку, у тому числі за кошти Позивачки згідно інвестиційного контракту № 18552 від 12.05.2000р. та договору № 6г/17-25 від 22.05.2001р. Щодо пропуску строку позовної давності, Позивачка зазначила, що про факт здавання ТСББ «Комфорт», без її згоди, які співвласника будинку, допоміжних приміщень фізичних та юридичних осіб, а також про факт отримання Відповідачем коштів, Позивачка дізналась тільки після 17.07.2012р., а відтак, враховуючи дату подання позовної заяви про стягнення коштів з ТСББ «Комфорт» - 29.04.2015р., трирічний строк позовної давності Позивачкою не пропущений. В судовому засіданні Позивачка - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання 29.02.2016р. не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши Позивачку, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 травня 2000 року між Позивачкою та Акціонерним Товариством Холдингова Компанія «Київміськбуд» було укладено Інвестиційний контракт № 18552 (про інвестування у житлове будівництво), згідно якого Компанія зобов'язується своїми силами та засобами, за рахунок залучених від Довірителів коштів, збудувати і передати Довірителю обумовлене житло (об'єкт інвестування): район забудови: [ADDRESS], серія будинку: ІП (каркасно-монолітний), поверх :2, кількість кімнат: 4, а Довіритель зобов'язується забезпечити відповідне фінансування об'єкта інвестування та прийняти його у власність на умовах цього Контракту (а.с.6-8 т.1). На виконання умов Інвестиційного контракту Позивачкою було в повному обсязі проінвестовано обраний об'єкт на загальну суму 293 268,70 грн. (а.с.11-22 т.1), та в подальшому оформлено право власності на кв. [NUMBER], яка розташована в [ADDRESS], яка складається з 4 кімнат, жилою площею 76,80 кв.м., загальною площею 130,70 кв.м., що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 12.04.2002р., виданим на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 05.04.2002р. № 464-С/КІ (а.с.24 т.1). Окрім того, 22 травня 2001 року між АТХК «Київміськбуд» та [PERSON] було укладено Договір № 6г/17-25 про дольову участь у будівництві, за умовами якого Дольовик приймає дольову участь у будівництві гаражного боксу на суму 55 310,00 грн., а Замовник в рахунок дольової участі передає Дольовику гаражний бокс [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] загальною площе 20,92 кв.м. на суму 55 310,00 грн., виходячи із вартості 1 кв.м. 2663,88 грн. (а.с.9-10 т.1). На виконання умов Договору про дольову участь у будівництві Позивачкою було в повному обсязі сплачено дольову участь у сумі 55 310,00 грн. (а.с.23), та оформлено право власності на гаражний бокс [NUMBER], площею 21,2 кв.м., який розташований по [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на гараж багатобоксовий від 31.05.2002р., виданим на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 22.05.2002р. № 681-С/ГІ (а.с.25 т.1). Згідно Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, комісія у складі голови правління ТСББ «Комфорт» - [PERSON], віце-президента ХК «Київміськбуд» - [PERSON], представника правління ТСББ «Комфорт» - [PERSON], членів ТСББ «Комфорт» - [PERSON], [PERSON], 29 травня 2006 року провела обстеження активів житлового комплексу (його частини) за адресою [ADDRESS], що передається з балансу ХК «Київміськбуд» на баланс ТСББ «Комфорт» і встановила, що активи житлового будинку мають зокрема такі показники: загальна площа будинку (частини будинку) - 25 508,44 кв.м., житлова площа квартир - 10 028 кв.м., загальна площа квартир - 17 368,74 кв.м., загальна площа допоміжних приміщень - 5 170,09 кв.м., у тому числі: сходові клітки - 799 кв.м., вестибулі - 187 кв.м., позаквартирні коридори - 2 546 кв.м., колясочні (кімната консьєржа) - 28,99 кв.м., сміттєкамери - 42,3 кв.м., горища (венткамери та інші технічні приміщення) - 279,8 кв.м., підвали - 1 049 кв.м., шахти і машинні відділення ліфтів - 174,6 кв.м., інші технічні приміщення (ел. щитові) - 66,4 кв.м.; вбудовані нежитлові приміщення - 26, загальна площа вбудованих нежитлових приміщень - 2 969,61 кв.м., підземні гаражі - 86 боків, загальна площа гаражів - 3 236,6 кв.м., у т.ч.: бокси - 1 802,7 кв.м., під'їзди - 1 239,8 кв.м., підсобна - 194,8 кв.м. (а.с.26-29 т.1) Відповідно до п.п.2.1. Статуту Товариства Співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт», затвердженого загальними зборами членів від 31.01.2009р., метою створення Об'єднання є забезпечення захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належне управління, утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, сприяння використання власного майна членів Об'єднання, належного утримання цілісного майнового комплексу. Пунктами 1.4.-1.6. Статуту Об'єднання визначено, що Відповідач є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в банківських установах, печатку з своїм найменуванням та інші необхідні реквізити. Об'єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами. Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання. Згідно п.2.3. Статуту Об'єднання має право, зокрема, приймати рішення щодо надходження та витрат коштів Об'єднання, визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна, встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів Об'єднання, а також відрахувань до резервного та ремонтного фондів, брати на баланс майно Об'єднання, за рішенням загальних зборів та згодою власників приміщень, які не є членами Об'єднання, використовувати об'єкти спільної власності для потреб Об'єднання тощо. За п.п.3.1. Статуту майно Об'єднання складається із неподільного та загального майна: - неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласника багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню; - загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об'єднання (кладові, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо), що знаходиться в спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку. При цьому з пояснень самої Позивачки та пояснень представників Відповідача з'ясовано, що Позивачка не є членом Товариства Співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт». Судом встановлено, що протягом 2003-2014 років Відповідач укладав з фізичними та юридичними особами договори оренди об'єктів нерухомості, зокрема щодо приміщення в гаражі з підсобними (допоміжними) спорудами, нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: літера «А», буд. [ADDRESS], (а.с.74-79 т.1), частини нежитлового підвального приміщення (а.с.96-101 т.1,130-132 т.1), нежилих приміщень (а.с.105-122,155-173,180-204 т.1), технічного приміщення (а.с.174-179 т.1), квартири в [ADDRESS] (а.с.205-222 т.1). Окрім того, для належного виконання своїх обов'язків щодо забезпечення надання телекомунікаційних, послуг доступу до мережі інтернет та інших послуг членам Об'єднання, Відповідачем були укладені Договори оренди обладнання та обслуговування (а.с.80-81 т.1), договори про надання послуг зв'язку (а.с.82-84 т.1) та відповідні договори оренди нерухомого майна задля забезпечення розміщення відповідного телекомунікаційного та іншого обладнання, а також здійснення експлуатації та обслуговування такого обладнання (а.с.85-89,90-95,133-136,152-154 т.1), договори про встановлення сервітуту щодо права розміщення технічних засобів комунікацій (а.с.102-104,125-127 т.1) та інші договори щодо забезпечення надання членам Об'єднання відповідних послуг (а.с.123-124,128-129,137-139 т.1). В результаті здачі в оренду відповідних нежитлових, допоміжних та жилих приміщень (квартир) Відповідач протягом 2003-2014 року планував отримати відповідні доходи, розмір яких відображений у Бюджетах ТСББ «Комфорт» на відповідні роки (а.с.223-234 т.1), протоколах загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» про затвердження бюджету Об'єднання на відповідний рік (а.с.235-244 т.1). Згідно Актів ревізійної комісії ТСББ «Комфорт» дохід Об'єднання за 2004 рік за здачу в оренду відповідних приміщень склав 127 680,00 грн., за період з 01.01.2007р. по 01.01.2008р. - 172 284,50 грн., з 01.01.2008р. по 01.01.2009р. - 131 000,00 грн., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. - 131 000,00 грн., з 01.01.2010р. по 31.12.2010р. - 278 976,78 грн., за 2011 р. - 486 781,00 грн., з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. - 463 106,69 грн., з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. - 366 806,16 грн., з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. - 367 591,00 грн., (а.с.117-133 т.2). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Водночас, загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення), , що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об'єднання (кладові, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо). Неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку - частини споруди, які забезпечують її цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, в'їзна група тощо), технічного обладнання будинку - інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир (загальні будинкові мережі тепло-, водо-, газо-, електропостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання, елеваторних вузлів, а також елементи благоустрою території), що забезпечують належне функціонування жилого будинку. Відповідно до ст. 4 Закону України « Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон) об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об'єднання створюється як організація для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об'єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Об'єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами. Об'єднання є юридичною особою, яка створюється відповідно до закону, має печатку із своїм найменуванням та інші необхідні реквізити, а також розрахункові рахунки в установах банку. Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання. Об'єднання відповідає за своїми зобов'язаннями коштами і майном об'єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов'язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Так, майно об'єднання утворюється з: майна, переданого йому членами об'єднання у власність; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Статтею 10 Закону визначено, що органами управління об'єднання є загальні збори його членів, правління, ревізійна комісія об'єднання. Вищим органом управління об'єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема питання про використання об'єктів, що перебувають у спільній власності членів об'єднання; затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення обмежень на користування об'єктами, які перебувають у спільній власності об'єднання; прийняття рішень про передачу в оренду об'єктів, які перебувають у спільній власності членів об'єднання, фізичним і юридичним особам тощо. Відповідно до ст. 12 Закону управління неподільним та загальним майном житлового комплексу здійснює управитель шляхом: належної експлуатації житлового комплексу та забезпечення відповідних умов користування власним, неподільним та загальним майном власників; накопичення необхідних коштів на проведення поточних та капітальних ремонтів відповідно до законодавства; отримання відшкодування від винної особи за збитки, заподіяні майну, яке перебуває у нього на балансі, або своєчасного звернення до суду щодо відшкодування збитків у примусовому порядку. Так, за ст. 16 Закону Об'єднання має право відповідно до законодавства та статуту: шляхом скликання загальних зборів, зокрема приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об'єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; давати згоду на укладення договорів на виконання робіт та надання послуг для об'єднання відповідно до вимог статті 10 цього Закону; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів Об'єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; виключати з свого складу членів об'єднання, які не виконують своїх обов'язків; брати на баланс майно об'єднання; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність в порядку, визначеному законом. Спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. Загальне майно перебуває у спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку. Власники приміщень володіють, користуються і у встановлених цим Законом та цивільним законодавством межах розпоряджаються спільним майном. При відчуженні приміщення в жилому будинку право на частку неподільного майна підлягає відчуженню разом з приміщенням без виділення частки в натурі. Об'єкти права спільної власності на майно можуть бути передані в користування фізичній або юридичній особі або групі осіб у разі, якщо це не пов'язано з порушенням прав і інтересів інших співвласників неподільного та загального майна, які охороняються законом (ст. 19 Закону). Згідно ст. 21 кошти об'єднання надходять та зберігаються на рахунках у банківських установах і використовуються виключно за їх призначенням. Використання та розпорядження коштами здійснюється відповідно до статуту та затвердженого кошторису. Кошти об'єднання не підлягають розподілу між членами об'єднання, за винятком випадків, передбачених законом. Кошти об'єднання складаються з: залишків коштів на рахунках попереднього власника майна; статутних внесків, обов'язкових платежів членів об'єднання; коштів, одержаних об'єднанням у результаті здачі в оренду допоміжних приміщень; субсидій на оплату житлово-комунальних послуг та компенсацій за громадян, які користуються правом на їх отримання, щодо оплати житлово-комунальних послуг у їх частці в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт неподільного та загального майна у разі укладення відповідного договору між власником приміщення та об'єднанням; доходів, що спрямовуються на виконання статутних цілей об'єднання, отриманих у результаті діяльності підприємств, засновниками яких є об'єднання; добровільних майнових, у тому числі грошових, внесків фізичних і юридичних осіб. Позивачка зазначила, що Відповідач протягом 2003-2014 років отримував грошові кошти за здачу в оренду об'єктів, що не відносяться до об'єктів, зазначених в ч. 2 ст. 382 ЦК України, зокрема за здачу в оренду ізольованих нежитлових приміщень та квартир, які не є приміщеннями загального користування та збудовані співвласниками квартир та нежитлових приміщень будинку, у тому числі за грошові кошти Позивачки згідно інвестиційного контракту № 18552 (про інвестування у житлове будівництво) від 12.05.2000р. та договору № 6г/17-25 про дольову участь у будівництві від 22.05.2001р. АТ ХК «Київміськбуд». Відповідач в своїх запереченнях зокрема зазначив, що Позивачкою зокрема було пропущено строк позовної давності щодо вимог в частині стягнення коштів, отриманих ТСББ за оренду, за період до 2012 року, оскільки Позивачка була присутня на всіх загальних зборах ТСББ «Комфорт» знала про здачу в оренду приміщень, оскільки це висвітлювалось в кожному Звіті ревізійної комісії, який завжди зачитується вголос на Загальних зборах. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що Позивачка дізналась про факт здавання в оренду ТСББ «Комфорт» допоміжних приміщень фізичним та юридичним особам, а також про факт отримання Відповідачем коштів, тільки 17.07.2012р., а тому, враховуючи дату звернення Позивачки до суду з позовом до Відповідача про стягнення коштів - 29.04.2015р., що підтверджується штампом канцелярії суду, суд дійшов висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України, Позивачкою не пропущено трирічний строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого права, а відтак підстави для відмови у позові на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України, - відсутні. Водночас, за ч. 2 ст. 382 ЦК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ч. 1 ст. 382 ЦК України, нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин; квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Судом встановлено, що згідно інвестиційного контракту № 18552 (про інвестування у житлове будівництво) від 12.05.2000р. та договору № 6г/17-25 про дольову участь у будівництві від 22.05.2001р., Позивачка здійснювала інвестування власних грошових коштів на конкретно визначені об'єкти нерухомості, виходячи з їх площі та встановленої в договорах вартості одиниці площі або об'єкту в цілому, а саме квартири [NUMBER] в буд. [ADDRESS] та гаражного боксу [NUMBER], площею 21,2 кв.м. по [ADDRESS] Жодних додаткових коштів, спрямованих на інвестування будь-яких інших об'єктів нерухомості у буд. [ADDRESS], зокрема нежилих приміщень та квартир, які Відповідач протягом 2003-2014 років передавав в оренду юридичним та фізичним особам, Позивачка не здійснювала. Відповідно до ст. 356 ЦК України , ч.ч.1-2 ст. 357 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Разом з тим, Позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.58-59 ЦПК України, на підтвердження здійснення нею відповідного вкладу в спорудження нежилих приміщень та квартир, що здавались в оренду Відповідачем для забезпечення власних потреб як Об'єднання, що має на меті забезпечення захисту прав та інтересів своїх членів шляхом надання їм якісних послуг. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України). За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що підстави на які посилається Позивач на підтвердження своїх вимог, зокрема щодо її участі в інвестуванні будівництва квартир та нежитлових приміщень, які протягом 2003-2014 роках здавалися Відповідачем в оренду фізичним та юридичним особам, та як наслідок отримання відповідної частки вказаних приміщень, яка дає Позивачці право на отримання визначеної частки прибутку від здачі в оренду зазначених об'єктів, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 356, 357, 382 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 10, 12, 16, 19, 21 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», та

Outcome: dismissed