Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання. Позивач свої позовні вимоги мотивує наступними обставинами. 23 серпня 2013 року [PERSON] уклав з Житомирським економіко-гуманітарним інститутом вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» Договір № 13056 про навчання, відповідно до якого позивач зобов'язувався надати відповідачу освітню послугу, а відповідач в свою чергу зобов'язувався своєчасно відшкодувати витрати за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Наказом від 09 лютого 2015 року № 5-с «Про зміни в контингенті студентів» [PERSON] відраховано з 09 лютого 2015 року зі складу студентів заочної форми навчання за порушення умов договору. Відповідно до умов договору за період з 01.09.2013 р. по 09.02.2015 р. загальна вартість навчання становить 10187,69 грн., в тому числі вартість освітньої послуги становить 8887,86 грн., пені 1299,83 грн. Відповідачем за період навчання сплачено 5370,00 грн., в тому числі сплачено за навчання 5006,09 грн., сплачено пені 363,91 грн. Таким чином сума боргу складає 4817,69 грн., в тому числі вартість освітньої послуги становить 3881,77 грн., пені 935,92 грн. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на користь позивача борг в сумі 4817,69 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився. Напрвив на адресу суду клопотання про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)\~припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)\~примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч.3, ст.. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 серпня 2013 року [PERSON] уклав з Житомирським економіко-гуманітарним інститутом вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» Договір № 13056 про навчання, відповідно до якого позивач зобов'язувався надати відповідачу освітню послугу, а відповідач в свою чергу зобов'язувався своєчасно відшкодувати витрати за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. П.З договору передбачено, що замовник зобов'язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 договору термін навчання становить 2 рік. Відповідно до 5.2. договору вартість освітньої послуги становить 10 000,00 грн. Розмір відшкодування витрат здійснюється по навчальних роках, а саме: 5000,00 грн. за один навчальний рік (термін навчального року 10 місяців). Відповідно до п. 5.3. договору замовник ([PERSON]І.) вносить плату безготівково, щомісячно тобто 500,00 грн. в місяць (5000,00 грн./10 місяців = 500,00 грн.). Відповідно до п. 6.3. договору за несвоєчасне виконання замовником своїх обов'язків за даним договором замовник повинен сплатити пеню у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожень день прострочки. Відповідно до п. 6.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Наказом від 09 лютого 2015 року № 5-с «Про зміни в контингенті студентів» [PERSON] відраховано з 09 лютого 2015 року зі складу студентів заочної форми навчання за порушення умов договору. Відповідно до умов договору за період з 01.09.2013 р. по 09.02.2015 р. загальна вартість навчання становить 10187,69 грн., в тому числі вартість освітньої послуги становить 8887,86 грн., пені 1299,83 грн. Відповідачем за період навчання сплачено 5370,00 грн., в тому числі сплачено за навчання 5006,09 грн., сплачено пені 363,91 грн. Таким чином сума боргу складає 4817,69 грн., в тому числі вартість освітньої послуги становить 3881,77 грн., пені 935,92 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 625, 629, 903 ЦК України,

Outcome: approved