Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

У жовтні 2019 року КП «Водоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту воду і послуги водовідведення, В обґрунтування позову зазначивши, що відповідач мешкає в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, і тому за період з 01.10.2013 року по 31.08.2019 року утворилась заборгованість в сумі 15 183,94 грн.. У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь КП «Водоканал» вищезазначену суму заборгованість та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 11.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача КП «Водоканал» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та без фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в засідання, призначені на 02.03.2020 року та на 22.04.2020 року не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов або заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суду не подала, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України вважає за можливим проводить заочний розгляд справи, проти чого представник позивача не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , з 20.07.1995 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 03.12.2019 року № 01-17/02/6660, витребуваною на запит суду. Позивачем було вчинено дії на користь відповідача у виді надання послуг водопостачання та водовідведення, тому договір про надання послуг вважається фактично укладеним з моменту надання відповідачу таких послуг. Відсутність укладеного між сторонами у письмовій формі договору про надання послуг не є підставою виконавцю житлово-комунальних послуг не проводити нарахування оплати за послуги. Відносини учасників спору регулюються Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За визначеннями, наданим у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із приписами ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць; оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення», збір абонентної платні з населення за водокористування і водовідведення проводиться окремо від інших комунальних послуг. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , користується послугами КП «Водоканал», але обов`язок по сплаті виконують не в повному обсязі, в зв`язку з чим за період з 01.10.2013 року по 31.08.2019 року у неї утворилась заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення в сумі 15 183,94 грн.. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення (особистий рахунок відповідача - 10501383) та довідкою. Із вказаних документів вбачається, що за період з 01.10.2013 року по 31.08.2019 року було нараховано 15 183,94 грн., сплачено усього за період з 01.10.2013 року по 31.08.2019 року - 1 050,00 грн., у т.ч. зараховано в погашення рішення суду - 1 050,00 грн., зараховано в оплату поточного періоду з 01.10.2013 року по 31.08.2019 року - 0,00 грн., в оплату минулого періоду - 0,00 грн., субсидія за період з 01.10.2013 року по 31.08.2019 року - 0,00 грн.. Заборгованість до стягнення за період з 01.10.2013 року по 31.08.2019 року становить 15 183,94 грн. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ч. 1 ст. 612 ЦК України. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Стаття 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов`язання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача слід задовольнити. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи, - відсутні. Розмір заборгованості за надані послуги відповідачу у відповідності до вимог ст. 77 ЦПК України не спростований, а тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 921 грн..

Outcome: approved