overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому зазначила, що 21 липня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 595. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей, а також на її утримання через перебування у декретній відпустці, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання по догляду за донькою в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трьох років. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2013 року народилась дитина [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Дитина мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. Позивачка працює на посаді стерженщика ПрАТ «Азовелектросталь» і отримує щомісячну виплату на харчування дітям до трьох років в розмірі 100 грн. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач працює слюсарем-ремонтником у ТОВ «Метінвест - ПромСервіс» та розмір його заробітної плати за період роботи за серпень та вересень 2015 року становить 145212,44 грн. Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2015 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення позивачки, платника аліментів, який працює, оплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, до досягнення донькою [PERSON], трьох років. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому зазначила, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках у період часу з травня 2013 року по вересень 2015 року. [INFO] року в них народився син [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання на період перебування її у відпустці по догляду за дитиною не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання по догляду за сином [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання по догляду за дитиною у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що визнає позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Дитина мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров?я та матеріального положення позивачки, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. При цьому суд приймає до уваги також і той факт, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 26 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 66. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки. Будь-які шлюбні відносини з відповідачем позивачка не підтримує з початку літа 2015 року, сумісного господарства з ним не веде, сумісного кошторису не має. Позивачка разом з дитиною переїхала мешкати до своїх батьків. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи був належним чином повідомлений через розміщення оголошення про виклик відповідача на веб-сторінці Дзержинського міського суду.Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору у сторін не має, спору з приводу проживання неповнолітньої дитини також.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 09 жовтня 2010 року Кіровською селищної радою міста Дзержинська Донецької області, актовий запис № 49. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки.\~З жовтня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Дітей від шлюбу немає. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю. Належно повідомлений через оголошення, розміщене на веб-порталі Дзержинського міського суду, відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору та дітей від шлюбу\~у сторін не має. Судом також зясовано той факт, що після розірвання шлюбу позивачка має намір залишити прізвище «Коваленко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис №31 від 24.05.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання та фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено з липня 2015 року, спільного господарства не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачкою та відповідачем носить лише формальний характер, між подружжям виникають часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив, в подальшому до суду не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2008 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації, тривалий час спільно не проживають. Ухвалою Деражнянського районного суду від 5 листопада 2015 року сторонам надавався термін для примирення, однак сторонами не було досягнуто мети - збереження шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис №75 від 26 листопада 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання та фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено з липня 2015 року, спільного господарства не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачкою та відповідачем носить лише формальний характер, між подружжям виникають часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2004 року. За час спільного проживання у сторін народилися дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON] [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації, тривалий час спільно не проживають. Ухвалою Деражнянського районного суду від 28 грудня 2015 року сторонам надавався термін для примирення строком на два місяці, однак сторонами не було досягнуто мети - збереження шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Крім того, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалюється рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому підлягає стягненню із відповідача на користь позивача - сплачений судовий збір в розмірі 487,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У жовтні 2015 \~року позивачка пред'явила в суді зазначений позов. Свої вимоги мотивує тим, що з 07 листопада 1981 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Подружнє життя не склалось через протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинено з 2010 року. Примирення між ними неможливе. У судове засідання сторони не зявилися, направили заяви з проханням справу слухати у їх відсутність, позивачка позов підтримала, представник відповідача позов визнав. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07 листопада 1981 року виконкомом Гардишівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до частини першої статті \~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( \~частина друга статті \~112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін не склалося, \~позивачка \~не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач \~проти того не заперечив, про що свідчить заява його представника про визнання позову, \~суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач приватне акціонерне Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТзДВ «СК «Альфа-Гарант») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору страхування не дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.09.2015 року на сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Позивач зазначив, що відповідачем не сплачено страховий платіж за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 липня 2015 року АЕ/4508101, укладеного між ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] а тому на підставі ст. ст. 203, 215, 983, 988 ЦК України просив суд визнати недійсним зазначений договір страхування. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

у жовтні 2015 року представник [PERSON] звернулася до суду із даною заявою. В огрунтування заяви зазначила, що 27.07.2015 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення авансового платежу за договором побутового підряду. 25.09.2015 року рішення суду набрало законної сили, після чого заявником було отримано виконавчі листи від 27.07.2015 року № 2/756/2542/15 (Унікальний номер: 756/2959/15-Ц) та пред'явлено до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві до виконання. З підстав невідповідності виконавчого листа вимогам п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» постановою ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/2542/15 (Унікальний номер: 756/2959/15-Ц) від 27.07.2015 року, оскільки у виконавчому листі не зазначено ідентифікаційний код боржника. Посилаючись на зазначені обставини заявник просив суд зазначити у виконавчому листі № 2/756/2542/15 (Унікальний номер: 756/2959/15-Ц) ідентифікаційний номер відповідача. Сторони в судове засідання не з'явились. Про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Суд вважає можливим розглянути питання про виправлення описки у виконавчому листі за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Згідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Судом встановлено, що у виконавчих листах від 27.07.2015 року № 2/756/2542/15 (Унікальний номер: 756/2959/15-Ц) не зазначено ідентифікаційний номер боржника. Враховуючи вищевикладене суд вважає заяву представника [PERSON] обґрунтованою, а отже такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

у жовтні 2015 року представник заявника звернувся до суду з даною заявою. Зазначив, що на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.07.2014 року по справі позов ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в сумі 9857,66грн. та судового збору задоволено. Після ухвалення судом рішення представник позивача неодноразово звертався до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про направлення виконавчоголиста на його адресу засобами поштового зв»язку. Однак, зазначений виконавчий лист Оболонським районним судом м. Києва було надіслано лише 29.09.2015 року. На даний час позивачем пропущено строк для пред»явлення виконавчого листа до відділу ДВС за місцем знаходження відповідача, що унеможливоює стягнення заборгованості згідно рішення суду. На підставі п.1 ст. 371 ЦПК України заявник просить суд визнати поважною причину пропуску строку для пред»явлення виконавчогодокумента до виконання та поновити цого. В судове засідання представник заявника не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника заявника. Боржник [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про день, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином відповіднодо вимог ст. 76,77 ЦПК України. Суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва ухваленим заочно 17.07.2014 року позов ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування задоволено. Суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь позивача суму страхового відшкодування 9857,66 грн. та судовий збір в сумі 229,40 грн. Рішення набрало чинності. Стягувач двічі звертався до Оболонського районного суду з заявою про видачу виконавчого листа. Проте 02.09.2014 року отримав відмову з причин не набрання чинності рішенням суду. На повторне звернення отримав виконавчий лист поштовою кореспонденцією. Відповіднодо ч.1 ст. 371 ЦПК України стягувачі, які пропустили строк для пред»явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути повнолений. Вирішуючи питання про поважність причини пропуску строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання суд приймає до уваги, що в заяві від 01.09.2014 року представник заявника просив суд направити виконавчий документ поштою, а тому вважає, що заявник правомірно вважав, що подав заяву про видачу виконавчого листа, який отримав лише після повторного звернення до суду. Враховуючи викладене суд вважає причину пропуску строку поважною, а строк для пред»явлення виконавчогодокумента до виконання таким, що підлягає поновленню.

Outcome: approved