Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати: - за [PERSON] право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 2.8328 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922386400:06:001:0171, яка розташована на території Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на 2/3 частини земельної ділянки площею 0.3461 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922386400:06:001:0235, яка розташована на території Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що складається з 1/3 частини по праву спадкування за законом після померлої 20 червня 2007 року матері [PERSON], та 1/3 частини по праву спадкування за законом після померлого 03 жовтня 2014 року брата [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], але юридично її не оформив; - за [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 2.8328 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922386400:06:001:0171, яка розташована на території Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0.3461 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922386400:06:001:0235, яка розташована на території Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по праву спадкування за законом після померлої 20 червня 2007 року матері [PERSON]. На обґрунтування позову [PERSON] та [PERSON] вказують, що будучи спадкоємцями першої черги за законом, спадщину прийняли в установленому законом порядку шляхом фактичного проживання зі спадкодавцями на день їх смерті, але їм відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на означені земельні ділянки у звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу, який був втрачений власником за життя, а відділ Держгеокадастру у свою чергу відмовив у видачі його дублікату по причині смерті власника. і постановою нотаріуса їм відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, ні за законом, ні за заповітом не має. Про втрату Державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 142286 на імя [PERSON] у пресі розміщено оголошення.Викладені обставини вважали підставними для визнання за ними права власності на означене спадкове майно. Позивачі у судове засідання не прибули, повідомлялися належним чином /ас. 87-88/. Представник позивачів [PERSON]П /довіреність від 11 липня 2016 року зареєстрована в реєстрі за № 241 та від 13 листопада 2016 року зареєстрована в реєстрі за №433/ в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з наведених у позові підстав /копія ас.8-9,93/. Відповідач та Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечили, відповідно до поданих заяв не заперечують проти задоволення позову і просили справу розглянути за відсутності їх представників /ас.91-92/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що право власності на земельні ділянки площею 2,8328 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922386400:06:001:0171 та 0.3461 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922386400:06:001:0235, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області, належить громадянці України, мешканці села Верхня Пожня [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 142286 від 15 жовтня 2004 року, який власником за життя втрачений, про що зроблено оголошення в Краснопільській районній газеті «Перемога» № 51-52 від 25 червня 2016 року /копії ас. 20, 23-24, 26-31;ас.57/. 20 червня 2007 року в селі Верхня Пожня Краснопільського району Сумської області померла [PERSON], місце державної реєстрації Славгородська сільська рада Краснопільського району Сумської області, запис за № 19 від 22.06.2007 /копія Свідоцтва про смерть серія І-БП №059987 від 22 червня 2007р., ас.10/, після смерті якої відкрилась спадщина на її майно. На час відкриття спадщини 20 червня 2007 року [PERSON] проживала за реєстрацією разом з сином [PERSON] та доньками [PERSON] та [PERSON] за адресою: с. Верхня Пожня, вул. Козіївка, буд. 9 Краснопільського району Сумської області /ас. 11, копії ас. 15-19/; після померлої заведена спадкова справа № 145/2016 на підставі заяв [PERSON] та [PERSON], свідоцтва про право на спадщину не видавалися /ас. 72/. 03 жовтня 2014 року в селі Верхня Пожня Краснопільськогорайону Сумської області помер [PERSON], місце державної реєстрації Славгородська сільська рада Краснопільського району Сумської області, запис № 22 від 04.10.2014 /копія Свідоцтва про смерть серія І-БП №224125 від 04 жовтня 2014р, ас.12/, після смерті якого відкрилась спадщина на його майно. На час відкриття спадщини 03 жовтня 2014 року [PERSON] проживав за реєстрацією разом з сестрою [PERSON] за адресою: с. Верхня Пожня, вул. Козіївка, буд. 9 Краснопільського району Сумської області / ас.13/; за даними Інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 06.10.2016 спадкова справа після померлого не заводилася та не видавалася /ас. 77-78/. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. До правовідносин, що виникли, необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлих [PERSON] та [PERSON] відкрилась після 01.01.2004 року. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Після смерті [PERSON] та [PERSON] згідно статті 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять земельні ділянки площею 2.8328 та 0.3461 га, які розташовані на території Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області та призначенні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами спадкової справи № 145/2016 після померлої 20 червня 2007 року [PERSON] /ас.73-76/, спадщину після неї прийняли постійним проживанням діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до вимог статті 1268 ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини. 06.09.2016 приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 3.18 га, яка розташована на території Славгородської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті 20 червня 2007 року [PERSON] та після смерті 03 жовтня 2014 року [PERSON] у звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу / ас. 22/. В свою чергу, за інформацією відділу Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області позивачу [PERSON] відмовлено у видачі дублікату Державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 142286 на імя [PERSON] у звязку зі смертю власника та відсутності правових підстав для видачі його дубліката /ас. 25/. Отже, враховуючи сукупність доказів, досліджених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на день смерті [PERSON] земельні ділянки площею 2.8328 га. кадастровий номер земельної ділянки: 5922386400:06:001:0171 та площею 0.3461 га. кадастровий номер земельної ділянки:5922386400:06:001:0235, які розташовані на території Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, увійшли до складу спадщини. Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Так, право власності, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право власності після її смерті перейшло в порядку спадкування за законом до її дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], котрі прийняли спадщину фактичним проживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але юридично не оформили своїх спадкових прав. Частки кожного із спадкоємців після смерті [PERSON] складають по 1/3 кожному. Право власності яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право власності після його смерті перейшло в порядку спадкування за законом до сестри [PERSON], котра прийняла спадщину фактичним проживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, Позивачу [PERSON] частка у спадковому майні становить 2/3, Позивачу [PERSON] 1/3 частка, проте вони позбавлені можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом на вказані частки у земельних ділянках загальною площею 3,18 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу, тому їх право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. За статтею 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфікцій), право користування чужим майном (сервітут). Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За даними Звіту про експертну грошову оцінку ТОВ «Консалт С» від 09.08.2016 оціночна вартість спадкового майна становить 24522 гривень /ас. 32-56/. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності до статті 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина за правилами статті 1277 ЦК України не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Славгородська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд вважає за можливе: - визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 2.8328 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922386400:06:001:0171, та на 2/3 частини земельної ділянки площею 0.3461 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922386400:06:001:0235, які розташовані на території Славгородської сільської Ради Краснопільського району Сумської області, та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що складається з 1/3 частини по праву спадкування за законом після померлої 20 червня 2007 року матері [PERSON], та 1/3 частини по праву спадкування за законом після померлого 03 жовтня 2014 року брата [PERSON], який спадщину після смерті матері [PERSON] фактично прийняв, але юридично її не оформив: - визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 2.8328 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922386400:06:001:0171, та на 1/3 частини земельної ділянки площею 0.3461 га кадастровий номер земельної ділянки: 5922386400:06:001:0235, які розташовані на території Славгородської сільської Ради Краснопільського району Сумської області, та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по праву спадкування за законом після померлої 20 червня 2007 року матері [PERSON]. Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved