Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними, стягнення незаконного утриманої суми. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, нею 03.06.2010року без укладання договору на відкриття рахунку, за заявою, було відкрито соціальний картковий рахунок у гривні [NUMBER] для одержання соціальної допомоги на утримання дитини-інваліда. 26.10.2012року банк в односторонньому порядку здійснив списання з цього рахунку на суму 4395,82 грн.. Розпорядження про списання грошових коштів, в тому числі, про договірне списання, вона банку не надавала. Нею було направлено лист вих.№1\\2310 від 23.11.2012року та вих.№1\\2512 від 25.12.2012року з проханням надати обґрунтування та підстави даного спинання, на що банк листом №12-21\\35283 від 29.11.2012 року надав відповідь, що списання відбулось відповідно із Правилами (договірними умовами). Одночасно зазначила, що відповідно до умов договору про надання кредиту №11399364000 від 29.09.2008року для списання вказані рахунки [NUMBER] та [NUMBER]. Також, згідно п. 10.3. Правил у разі наявності протиріччя між умовами договору та Правил, Правила мають нижчий пріоритет. Таким чином вважає, що вказане списання банком було здійснено незаконно, тому, звертаючись до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача неправомірно стягнуту суму у розмірі 4395,82 грн. та відшкодувати їй інфляційні збитки у розмірі 3142,37 грн. та 3% річних у розмірі 393,38 грн. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Відповідач - ПАТ «УкрСиббанк», у судове засідання свого представника не направив, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Інструкції 6.9 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, банк для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок. Так, на підставі позивача [PERSON] від 03 червня 2010 року відповідачем було відкрито особовий рахунок для зарахування суми пенсій (грошової допомоги) - соціальної допомоги на утримання дитини-інваліда [NUMBER]. 26.10.2012року відповідач в односторонньому порядку, без належного на те розпорядження позивача як власника рахунку, здійснив списання з вказаного вище рахунку на загальну суму 4395,82 грн., згідно листа №12-21\\35283 від 29.11.2012 року, мотивуючи дану свою дію тим, що 29 вересня 2008 року між ним та позивачем по справі було укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11399364000. Підписанням даного кредитного договору позивач підтвердила, що вона ознайомлена і погоджується із Правилами споживчого кредитування, які є його невід»ємною частиною,а у відповідності до ним позичальник, для погашення своїх грошових зобов'язань, які виникають із договору, доручає банку здійснювати договірне списання коштів на користь банку зі своїх поточних рахунків в національній/іноземній валюті, відкритих та що будуть відкриті в банку. Судом встановлено, 29 вересня 2008 року між сторонами укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11399364000. П. 9.1 Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк» передбачено, що позичальник, для погашення своїх грошових зобов'язань, які виникають із договору, доручає банку здійснювати договірне списання коштів на користь банку в порядку, у строки та у сумах, що визначені у договорі, зі своїх поточних рахунків в національній/іноземній валюті, відкритих в банку, а саме, з рахунку/рахунків зазначених в договорі - для погашення строкової та простроченої заборгованості за договором та з будь-яких інших рахунків позичальника в банку, в тому числі з тих, що будуть відкриті в банку а майбутньому, - для погашення простроченої заборгованості за договором. П. 10.3 Правил передбачено, що договором та/або додатковою угодою до договору можуть бути скасовані або змінені будь-які умови цих Правил, а також введені інші умови. За наявності протиріччя між умовами договору та Правил, Правила мають нижчий пріоритет. За п. 3.2 договору про надання споживчого кредиту від 29 вересня 2008 року, позичальник доручив банку здійснювати договірне списання коштів на користь банку в порядку, у строки та у сумах, що визначені у договорі з рахунку [NUMBER] та [NUMBER], для погашення простроченої заборгованості за договором. Відносини між банком і клієнтом (володільцем банківського рахунка) щодо укладення договору банківського рахунка та здійснення операцій за рахунком клієнта урегульовано положеннями глави 72 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (ч. 2 ст. 1068 ЦК України). Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» дата валютування - зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. Отже, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк в свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (забезпечує зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Пунктом 1.39 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що списання примусове - це списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом. Тобто примусове списання коштів із рахунка клієнта банком допускається виключно на підставі рішення суду та виконавчих документів , незалежно від його волевиявлення. Оскільки відповідачем з особового рахунку позивача [NUMBER] було здійснено списання коштів у розмірі 4395,82 грн. без її на те розпорядження, а договором про надання споживчого кредиту від 29 вересня 2008 року, укладеного між сторонами, для подібного списання позивач надавала свою згоду лише з рахунків [NUMBER] та [NUMBER], суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо списання даних коштів та необхідності повернення їх позивачу. Тому позовні вимоги в даній частині є правомірними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка одночасно просить суд в рахунок відшкодування інфляційних збитків стягнути з відповідача 3142,37 грн. та 3% річних у - 393,38 грн. Вирішуючи дану вимогу, суд виходить з наступного. Згідно з абз. 2 пп. 32.3.2 п. 32.3 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, з ініціативи неналежного стягувача, з порушенням умов довіреності платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платникові цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач на вимогу позивача добровільно не здійснив повернення протиправно списаних коштів, та кошти залишаються неповернутими і до цього часу, тому вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved