Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

У квітні 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON], [INFO], зареєстрований 04 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 72. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з неспроможністю відповідача забезпечити сім'ю та через часті сварки, що негативно позначається на вихованні та розвитку дитини. Матеріальної допомоги відповідач практично не надає. Почуття любові і поваги втрачені, можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини припинилися з 01 червня 2017 року, спільне господарство з цього часу не ведеться. Просила розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Судові витрати просила покласти на відповідача. Позивач до судового засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи з повідомленням причин неявки від відповідача не надходило. Відзиву на позовну заяву до суду не надавав. Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За вказаних обставин суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом 72. (а.с.5) Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05 січня 2017 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. (а.с.6) Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», в якому роз'яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася з червня 2017 року, вони проживають окремо, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Заяв про надання строку на примирення від сторін спору до суду не надходило, відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавав. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, врахувавши, що одна із основних засад шлюбу є його добровільність, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі, зокрема 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved