Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 645 та про визнання особистою приватною власністю позивача транспортного засобу марки «OPEL», модель Vivaro, 2008 року випуску, реєтраційний номер [NUMBER]. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що з 29.04.2007 року він з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. За час спільного сімейного проживання склалися обставини, що призвели до неможливості подальшого спільного проживання. Між ними почали виникати неприязні стосунки, розбіжності та непорозуміння, щодо подальшого сімейного життя. Почуття поваги і кохання встратили, шлюбні відносини припинені. Сім»я фактично розпалась остаточно, зберегти її неможливо. Спільного господарства не ведуть та проживають окремо. В період шлюбу, 15.10.2010 р. позивачем було придбано транспортний засіб марки «OPEL Vivaro», 2008 року випуску. Даний транспортний засіб позивач придбав на власні кошти, даний факт не заперечується відповідачем. Ухвалою Святошинського районного суду від 19.10.2018р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у судове засідання не з'явився , повідомлений належним чином про місце, час та дату розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином про місце, час та дату розгляду справи, направила на адресу суду заяву про визнання позову щодо розірвання шлюбу та визнання особистою приватною власністю позивача автомобіля «OPEL Vivaro». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову - це розпорядницька дія відповідача, його згода на задоволення заявлених позовних вимог, спрямована на закінчення розгляду судом заявленої вимоги шляхом винесення рішення про її задоволення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнала позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved