overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся у суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем. Зазначила, що сімейне життя з відповідачем фактично припинене, проживають окремо. Вказує, що їх сімя розпалася через різні погляди на життя, непорозуміння один одного, постійні зради чоловіка. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ВЛ №310321 вбачається, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 06.08.1994 року було укладено шлюб, який був зареєстрований у Київському відділі реєстрації актів громадського стану м. Харкова. Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружжя не заперечує проти розірвання між ними шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовною, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в звязку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся у суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем. Зазначив, що з вони остаточно припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Вказує, що у них з відповідачем різні погляди на цінності у житті, подальше сумісне проживання та збереження сімї неможливі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати без його участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ВЛ №070039 вбачається, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 14.09.2007 року було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції. Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружжя не заперечує проти розірвання між ними шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в звязку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся у суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем. Зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося з самого початку подружнього життя. Вказує, що у них з відповідачем різні погляди на життя,відсутнє спільне господарство, та що на теперішній час вони зовсім не спілкуються. Просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань за заяв до суду не надала, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 22.04.2000 року було укладено шлюб, який був зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся у суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем. Зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося, та протягом останнього року поступово погіршувалося. Вказує, що у них з відповідачем різні погляди на життя,відсутнє спільне господарство, та на теперішній час вони проживають окремо. Просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте в позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати без його участі, наполягав на розірванні шлюбу. Його представник за довіреністю від 21.04.2016 року [PERSON] надала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти винесення по справ заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань та заяв до суду не надала, у звязку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ВЛ №286287 вбачається, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу Шаповалова) [PERSON], [INFO], 18.07.2014 року було укладено шлюб, який був зареєстрований у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в звязку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послалась на те, що 16.09.2000 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, з 2012 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Вказує, що має іншу сімю. Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2000 року (а.с. 2). Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] (а.с.8, 9). Сімейне життя в сторін не склалося, з 2012 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, позивач проживає з іншим чоловіком, з яким бажає створити сімю. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з останнього на її користь сплачений судовий збір. В обгрунтування позову послалась на те, що 12.09.2009 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей немає. Стверджує, що відповідач в червні 2015 рокку покинув її та пішов проживати окремо. З того часу з відповідачем жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги. Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 126205 (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін дітей немає. Сімейне життя в сторін не склалося, з червня 2015 року проживають окремо, жодних стосунків не підтримують, втратили один до одного почуття любові та поваги. Враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва до [PERSON] із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що подружжя перебуває у шлюбі з 05.12.03 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини на думку позивача не має. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 000 грн. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.12.03 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 2035. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1 000 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 21.11.2008 року зареєстрованому у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1169, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачем, шлюбні відносини між сторонами фактично припинились в наслідок розбіжностей у характерах, різних поглядів на життя, проживають окремо та сумісне господарство не ведуть, вважає, що відновити сімейні стосунки неможливо і просить розірвати шлюб, зауважує, що спору відносно розподілу майна та місця проживання дітей не має. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, при цьому не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 21.11.2008 року між [PERSON] та [PERSON] у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 1169. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1,2 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, при цьому наданий стронам час на примирення результатів не дав, тому при таких обставинах шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. На обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 22.09.2012 року. Від шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO]. Відносини з відповідачем не склалися, через різні погляди на життя, відсутність порозуміння, відповідач не приділяє належної уваги сімї, між ними часто виникають суперечки та скандали. Спроби зберегти сімю не дали належного результату. З березня 2015 року сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства. Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, від 22.09.2012 року серії 1-СГ № 193333. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії І-СГ №443524. Сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. На обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 23.05.2013 року. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Відносини з відповідачем не склалися, через різні погляди на життя, відсутність порозуміння, відповідач не приділяє належної уваги сімї, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Спроби зберегти сімю не дали належного результату. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання 01.06.2016 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.05.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, від 23.05.2013 року серії 1-СГ № 206331. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії І-СГ №404997. Сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, подружніх стосунків не підтримують, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved