Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що з 18 липня 1996 року по 20 травня 1999 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з позивачем. Під час перебування в шлюбі в них народилась дитина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. 02.08.2015 року [PERSON] виповнилось 18 років, сплата аліментів на його утримання була припинена. На даний час [PERSON] є студентом 3 курсу Краматорського економіко гуманітарного університету. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду та до закінчення навчання в липні 2018 року. Позивач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився,надіславши на адресу суду лист, в якому позовні вимоги не визнає, просить справу розглянути за його відсутності, рішення по справі залишає на розсуд суду. Відповідно до\~\~ст. 199 Сімейного Кодексу України,\~\~якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги,\~\~батьки зобовязані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови,\~\~що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно\~\~ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів. Наданими суду матеріалами підтверджується та не заперечується відповідачем той факт, що він є батьком [PERSON], [INFO], який народився під час його знаходження в шлюбі з позивачем з18 липня 1996 року по 20 травня 1999 року (а. с. 3, 4). [PERSON] навчається в Краматорському економіко гуманітарному інституті на третьому курсі денного відділення з 2014 року, перебуває на третьому курсі, стипендію не отримує (а. с. 2, 38). [PERSON] має постійне місце роботи та доход поза межами контрольованої території Республіки Україна, але він не є значним для утримання дитини, яка продовжує навчання (а. с. 37, 41). Разом з тим, відповідач [PERSON] є пенсіонером та інвалідом другої групи довічно (а. с. 21), знаходився на лікуванні з діагнозом «асептичний некроз голівки лівої стегнової кістки, остеоартроз лівого кульшового суглоба», рекомендовано операцію з тотального ендопротезування лівого кульшового суглоба (а. с. 17). На утриманні [PERSON] знаходиться двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а. с. 19,20), однак його матеріальний стан, який є значно ліпшим, ніж у позивача, дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання [PERSON] (а. с. 53, 63-64, 69-70). Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має \~виходити з фактичних обставин справи та мети зобовязання щодо утримання. Враховуючи обставини, матеріальний стан позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки не зважаючи на значну різницю в доходах, відповідач утримує двох неповнолітніх дітей, також несе значні витрати на своє лікування.

Outcome: partial