Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У квітні 2014 року позивач Виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], де треті особи - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, [PERSON], прокуратура Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначивши, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] року. Батько дитини - [PERSON] був засуджений апеляційним судом Донецької області 12.12.2005 по ч.3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі. Станом на 27.12.2012 місце перебування батька дитини невідомо. У зв'язку з чим встановити та притягнути до адміністративної відповідальності за ухилення від виховання, навчання та утримання сина [PERSON], [INFO] відповідача [PERSON] не виявилося можливим. Рішенням виконкому АНД районної у м. Дніпропетровську ради від 24.09.2010 № 232 опікуном над [PERSON], [INFO], призначено [PERSON]. [PERSON] фактично втратив родинний зв'язок з сином [PERSON] Батько не займається вихованням дитини, не цікавиться її розвитком, не допомагає та взагалі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивач - [PERSON], підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Представник 3-ї особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, пояснивши, що батько не спілкується з дитиною, не утримує матеріально. Представник прокуратури Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Гутаров Д.О. позов підтримав та просив його задовольнити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Батько дитини [PERSON] не займається вихованням дитини, не цікавиться її розвитком, не допомагає та взагалі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1998 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та за ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-4 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Висновком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 11 квітня 2014 року визнано доцільним позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 24.09.2010 за № 232 [PERSON] призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO]. Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], достовірно встановлено в судовому засіданні, при цьому [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дитини, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами, а також наданою ним нотаріально посвідченої згоди на позбавлення його батьківських прав. На підставі наданих доказів, враховуючи думку дитини [PERSON], допитаного в судовому засіданні, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] За змістом ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач є батьком [PERSON], [INFO], він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів, інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином з відповідача [PERSON], [INFO], підлягає стягненню щомісячно на користь піклувальника дитини [PERSON], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14 квітня 2014 року до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved