Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У жовтні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 500 грн. до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування вимог зазначає, що вона з відповідачем має спільного сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходить на її повному утриманні. Син на теперішній час навчається на денній формі навчання а спеціальністю «Інженерна педагогіка» у Державному вищому навчальному закладі «національна металургійна академія України» на бюджетній основі. Строк закінчення навчання до 30.06.2022 року. Вона офіційно працює, але її заробітної плати ледь вистачає на повноцінне харчування та оплату комунальних послуг. Відповідач ухиляється від надання будь-якої допомоги, на її неодноразові звернення з проханням вирішити дане питання, отримувала лише відмову. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. 12 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги визнає частково, та зазначає, що після розірвання шлюбу він з сином постійно бачиться та спілкується. На його витрати він дає кошти, купує одяг, дає кишенькові гроші, перераховує гроші на його особисту картку. Зі спілкування з сином, йому стало відомо, що кошти які він щомісячно надає позивачки як безпосередньому розпоряднику коштів сина, сину не надаються та розпоряджатися ними він не має можливості. Тому, просить позов задовольнити частково, та стягнути аліменти у розмірі 25% від розміру заробітної плати. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком - [PERSON], [INFO], який навчається на 1 курсі денної форми навчання Національної металургійної академії України, на бюджетній формі навчання. Відповідач добровільно допомоги на його утримання не надає. Тому, враховуючи можливість відповідача та необхідність в забезпеченні [PERSON] з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 700 грн. починаючи з дня подачі позову, а саме: з 11 жовтня 2018 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до [INFO]. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial