Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

У жовтні 2016 року Національна академія Національної гвардії України (далі по тесту - позивач) звернулась до Апеляційного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року підсудність даної цивільної справи визначено Шевченківському районному суду міста Києва. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.05.2014 року №526-р Академію внутрішніх військ МВС України перейменовано в Академію Національної гвардії України.Указом Президента №497 від 04.06.2014 року Академії Національної гвардії України надано статус національної і надалі іменувати її - Національна академія Національної гвардії України. У зв'язку з цим, Національна академія Національної гвардії України являється правонаступником усіх цивільних прав та обов'язків Академії внутрішніх військ МВС України. 01.08.2011 року наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України №437 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу Академії» [PERSON] (далі - відповідач) був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на усі види постачання. Під час навчання в Академії відповідач знаходився на повному державному забезпеченні. 01.09.2011 року відповідач уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ в особі начальника Академії внутрішніх військ МВС України (далі - Академії) про проходження військової служби. Контракт було укладено на чотири роки. Згідно з контрактом обов'язком відповідача було проходити військову службу (навчання) в Академії внутрішніх військ МВС України протягом строку дії контракту та продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання. 17.06.2014 року відповідач звернувся з рапортом до начальника Академії про відрахування його з числа курсантів у зв'язку з відмовою проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання. З постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» ознайомлений та згодний. Наказом начальника Академії від 19.06.2014 року № 1 с/ч відповідач виключений зі списків особового складу курсантів Академії та виключений з усіх видів забезпечення. Розрахунок витрат здійснено відповідно до п.п. 5, 6 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах». Відповідач навчався в Академії з 01 серпня 2011 року по 19 червня 2014 року. Витрати Академії, пов'язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі становлять 85 562,10 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. З приводу ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому за згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, як вбачається із заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.05.2014 року №526-р Академію внутрішніх військ МВС України перейменовано в Академію Національної гвардії України. Указом Президента №497 від 04.06.2014 року Академії Національної гвардії України надано статус національної і надалі іменувати її - Національна академія Національної гвардії України. У зв'язку з цим, Національна академія Національної гвардії України являється правонаступником усіх цивільних прав та обов'язків Академії внутрішніх військ МВС України. Так, 01.08.2011 року наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України №437 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу Академії» [PERSON] був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на усі види постачання. Під час навчання в Академії відповідач знаходився на повному державному забезпеченні. (а.с. 7) 01.09.2011 року відповідач уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ в особі начальника Академії внутрішніх військ МВС України (далі - Академія) про проходження військової служби. Контракт було укладено на чотири роки. Згідно з контрактом обов'язком відповідача було проходити військову службу (навчання) в Академії внутрішніх військ МВС України протягом строку дії контракту та продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання. (а.с. 8). 17.06.2014 року відповідач звернувся з рапортом до начальника Академії про відрахування його з числа курсантів у зв'язку з небажанням продовжувати навчання.(а.с.9). З постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» ознайомлений та згодний. Наказом начальника Академії від 19.06.2014 року № 1 с/ч відповідач виключений зі списків особового складу курсантів Академії та виключений з усіх видів забезпечення. Відповідно до п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року Контракт про навчання припиняється достроково через недисциплінованість курсанта, невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пункту 227 цього Положення. Пунктом 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. Розрахунок витрат здійснено відповідно до п.п. 5, 6 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах». Відповідач навчався в Академії з 01 серпня 2011 року по 19 червня 2014 року та згідно зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету, які пов'язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі становлять 82562, 10 грн. Відповідач був ознайомлений із зведеним розрахунком на загальну суму 82 562 10 грн. (а.с. 11) Згідно п. 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. На підставі викладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн.00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 25, 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу, ст. 526 ЦК України, «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», Закону України «Про Національну гвардію України», ст. ст. 213-215, 208, 209, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved