Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернувся із позовом до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема і на житловий будинок [ADDRESS]. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою, в якій просив видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, однак державним нотаріусом відмовлено у видачі такого свідоцтва з тих підстав, що на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи. З метою успадкування прав на спірний будинок державним нотаріусом рекомендовано позивачу звернутися до суду. З огляду на викладені обставини, позивач просить визнати у порядку спадкування право власності на житловий будинок [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Представник Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив листа, в якому просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її смерть серії [NUMBER], виданого 29 червня 2016 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на житловий будинок [ADDRESS] За життя спадкодавцем [PERSON] 27 листопада 2015 року складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О., та відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON] заповіла [PERSON] (а.с. 6). Із матеріалів спадкової справи № 558/2016 до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що після смерті останньої позивач звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає. Листом державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О. від 23 вересня 2017 року за № 3175/02-14, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадковий житловий будинок, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 8). Так, із довідки № 703/1, виданої 23 червня 2017 року Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області вбачається, що згідно з записами в погосподарських книгах за 2016-2020 рр. головою домогосподарства, що знаходиться у [ADDRESS], значиться [PERSON], яка померла [INFO] року. Згідно інформаційної довідки Комунального підприємства Київської області «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» за № 191001 від 21.07.2017 р. житловий будинок [ADDRESS] на праві власності не зареєстрований (а.с. 10). Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Право власності на збудований житловий будинок набувається у порядку, який існував на час його будівництва. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти про прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Таким чином, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Із матеріалів справи встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], що розташований по вулиці [ADDRESS], побудований у 1964 році. Тобто, спірний будинок збудовано до 5 серпня 1992 року на земельній ділянці, яка перебувала у користуванні спадкодавця, а, відтак, на нього може бути визнано право власності, яке переходить у порядку спадкування. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. З вищевикладених обставин вбачається, що підстав незаконності набуття позивачем права власності на житловий будинок [ADDRESS], з надвірними будівлями та спорудами (сарай «Б», прибудова «б», гараж «В», погріб «Г», вбиральня «Д», огорожа №2, ворота з хвірткою №3, хвіртка №4), що розташовані по [ADDRESS] судом не встановлено. Тому, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, позовна вимога щодо визнання права власності за позивачем після смерті [PERSON] на надвірну споруду, таку як колонка «№1», задоволенню не підлягає, так як із наявної у матеріалах справи копії технічного паспорту на спадковий житловий будинок вбачається, що вказана споруда побудована після смерті спадкодавця, тому така будівля не входять у спадкову масу. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: partial