overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначив, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2002 року. Вказаний шлюб було зареєстровано Баловненською сільською радою Новоодеського району, актовий запис № 1. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не складалося, шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2003 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору між ними не має. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином та своєчасно, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2002 року, шлюб був зареєстрований Баловненською сільською радою Новоодеського району , актовий запис № 1. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 21 травня 2005 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №239. Від шлюбу мають дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вони з відповідачкою не зійшлися характерами, між ними відсутнє взаєморозуміння. Фактично з початку червня 2015 року вони не проживають однією сімєю, не ведуть спільного домашнього господарства, кожний самостійно та на свій розсуд розпоряджається власними доходами. Доньки за узгодженням з відповідачкою проживають разом з нею, спір щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей відсутній. Сумісне життя і збереження сімї стало неможливим, як і примирення з відповідачкою. Спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і відповідача. На підставі зазначеного, позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище чоловіка «Шульга». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 травня 2005 року між позивачем та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №239. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 9). 24 серпня 2005 року народилась [PERSON], а 18 квітня 2013 року народилась [PERSON], батьками яких є сторони по справі (а.с.11, 12). 18 квітня 2013 року народилась [PERSON], батьками якої є також сторони по справі (а.с. 12). Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка не заперечую проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. На обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 20.02.2014 року. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Відносини з відповідачем не склалися, через різні погляди на життя, відсутність порозуміння. Проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, почуття любові та поваги між ними втрачено. Збереження сімї неможливе. Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, від 20.02.2014 року серії І-СГ № 219561. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії І-СГ №453371. Сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи втратившою житловим приміщеннямза адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачу було надано право на користування житловим приміщенням у квартирі. Однак відповідач не проживає у даній квартирі більше шести місяців та не сплачує комунальними платежами. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач чи його представник в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] зареєстрована у гуртожитку у будинку № [ADDRESS]. Тривалий час ( понад шість місяців ) в приміщенні не проживає, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами від 18.07.2013 року, 22.09.2014 року, 24.12.2014 року, 20.03.2015 року, 14.09.2015 року, 07.12.2015 року, складеними заступником начальника відділу соціально-комунального призначення філії ДП «Антонов». Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, що є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 12.04.14 року між позивачем та ТОВ «УніКредитЛізинг» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0101-01\\5243, відповідно якого застраховано транспортний засіб марки «Ford Focus», д/н [NUMBER]. З вини відповідача 01.06.14 року по вул. Закревського,33 у м. Києві сталося ДТП, внаслідок чого було пошкоджено застрахований автомобіль. Розмір заподіяних збитків, що складає 13 301,12 грн. за пошкоджений автомобіль «Ford Focus», визначений на підставі страхового акту № ДККА-37312 від 18.06.14 року. 18.06.14 року позивач виплатив ТОВ «УніКредитЛізинг» суму страхового відшкодування у вказаному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням №14365. У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування та судовий збір. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав заяву, в якіф підтримав позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при причини неявки в судове засідання не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.14 року з вини [PERSON] по вул. Закревського,33 у м. Києві сталося ДТП, внаслідок чого було пошкоджено застрахований автомобіль, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23.07.14 року. Відповідно до договору страхування наземного транспорту № 28-0101-01\\5243 від 12.04.14 року, застраховано автомобіль «Ford Focus», д/н [NUMBER], власником якого є ТОВ «УніКредитЛізинг». Відповідно до страхового акту № ДККА-37312 від 18.06.14 року, сума страхового відшкодування складає 13 301,12 грн. Як вбачається з платіжного доручення №14365 від 18.06.14 року, сплачено страхове відшкодування у вказаному розмірі. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 04.02.1997 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб, про що Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Маріуполя було складено актовий запис про шлюб №39 від 04.02.1997 року.. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та відсутності почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена фактично шлюбні відносини припинилися з 2014 року та з цих пір вони не мешкають разом. На теперішній час позивач проживає з іншою жінкою та бажає створити сім'ю. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а шлюб розірванню, оскільки сподівання на збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 28.04.2012 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 89. Від шлюбу є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З 2016 року однією сім'єю не проживають у звязку тим, що не зійшлись характерами. Просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а шлюб розірванню, оскільки сподівання на збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім'єю, втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та їх дітям.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 липня 2015 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 95. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. За таких обставин, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду повідомлена належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надіслала. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 17 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 95. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 02 серпня 2000 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Степанівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 7. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Степанівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 7. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідач по справі є його батьком. Після розірвання шлюбу між батьками, позивач залишився проживати разом з матір'ю. Відповідно до заяви відповідача до бухгалтерії ПАТ «ММК ім.Ілліча», із заробітної плати останнього відраховувались аліменти на утримання позивача до його повноліття. Між тим, після досягнення позивачем повноліття, виплата аліментів була припинена. Позивач навчається в Маріупольському морському ліцеї (комунальний загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеня, який входить до системи загальної середньої освіти м.Маріуполя) з 01 вересня 2013 року по 27 травня 2016 року на ІІІ курсі, за денною формою навчання. У зв`язку з навчанням у позивача виникають матеріальні труднощі, оскільки батько належної матеріальної допомоги не надає, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання. Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою Маріупольського морського ліцею (комунальний загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеня, який входить до системи загальної середньої освіти м.Маріуполя) №220 від 14 лютого 2016 року, [PERSON] навчався у вказаному ліцеї за денною формою навчання у період з 01 вересня 2013 року по 27 травня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд, беручі до уваги матеріальне становище платника аліментів та дитини, а також можливість утримання матір`ю дитини, вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до закінчення дитиною навчання, а саме до 27 травня 2016 року. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач був звільнений від сплати судового збору та його вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved