Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позов, в обґрунтування якого зазначив, що він та третя особа є засновниками ТОВ «Добровільне пожежне товариство - Житомир» (далі - ТОВ «ДПТ - Житомир»), і розмір його частки у статутному капіталі становить 49 %, а третьої особи - 51 %. Вищим органом товариства є збори учасників. Рішенням загальних зборів ТОВ «ДПТ - Житомир» від 25.06.2004 року його призначено директором товариства. З 2009 року товариство припинило свою фінансово - господарську діяльність, але на теперішній час не ліквідоване. Пунктами 9.3, 9.9, 9.13 статуту ТОВ «ДПТ - Житомир» передбачено, що збори учасників товариства повинні скликатися на вимогу директора, в тому числі для розгляду питання про його звільнення. Згідно п. 9.4 статуту збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. На його неодноразові спроби скликати збори співзасновник товариства - Добровільне пожежне товариство України не реагує, ігноруючи повідомлення, направлені позивачем. Останнє повідомлення про скликання зборів та заява позивача на звільнення його з посади директора ТОВ «ДПТ - Житомир» за власним бажанням була направлена 23.01.2014 року. Однак у зв'язку з тим, що загальні збори проведені не були, його заява про звільнення з посади директора залишається не розглянутою. Тому просить визнати його таким, що звільнений з посади директора ТОВ «ДПТ - Житомир» з 13.02.2014 року на підставі ст. 38 КЗпП України. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідача та третьої особи, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їхній відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача та його представника суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно п. 1.1, 1.9, 8.2 статуту ТОВ «ДПТ - Житомир» товариство створено на добровільних засадах шляхом об'єднання майнових вкладів його учасників з метою одержання прибутку і його засновниками є Добровільне пожежне товариство України в особі голови товариства Буцмаки Станіслава Васильовича, а також позивача, розмір частки яких становить 51 % та 49 % відповідно. Пунктами 9.1, 9.4 статуту визначено, що вищим органом товариства є збори учасників, які скликаються з учасників або призначених ними представників, та вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. За положеннями п. 9.13 статуту директор обирається зборами учасників. При обранні з директором укладається контракт, яким передбачаються права, термін обрання, обов'язки і відповідальність перед товариством, умови матеріального забезпечення і звільнення з посади. Як убачається з протоколу № 11 загальних зборів засновників ТОВ «ДПТ - Житомир» від 25.06.2004 року, позивач був призначений на посаду директора зазначеного товариства та вказано про укладення з ним контракту. Однак позивачем не надано до суду доказів на підтвердження його укладення. Згідно витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 28.04.2014 року позивач є керівником ТОВ «ДПТ - Житомир». 22.01.2014 року та 26.06.2014 року позивач як керівник ТОВ «ДПТ - Житомир» на підставі п. 9.9 статуту звертався до іншого засновника товариства - Добровільного пожежного товариства України з повідомленнями про проведення загальних зборів учасників ТОВ «ДПТ - Житомир» та письмовою заявою від 22.01.2014 року з проханням звільнити його з посади директора за власним бажанням, що підтверджується копіями повідомлень, заяви та повідомлень про вручення поштового відправлення, описами вкладень. Контракт є особливою формою трудового договору, яким можуть встановлюватися, зокрема, умови розірвання договору (ч. 3 ст. 21 КЗпП України). Серед підстав припинення трудового договору п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України зазначено підстави, передбачені контрактом. Статтею 38 КЗпП України врегульовано питання розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника. Відповідно до ч. 1 ст. 39 КЗпП України строковий трудовий договір (п.2 і 3 ст. 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених ч. 1 ст. 38 цього Кодексу. Згідно положень статуту обрання директора товариства належить до повноважень зборів його учасників, а умови звільнення його з посади регламентується трудовим договором у формі контракту. Разом з тим, за п. 9.3.8, 9.33 статуту, якими визначено виключну компетенцію зборів товариства, передбачено можливість зборів учасників розглядати і приймати рішення з будь-яких питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу (директора), який згідно п. 9.18 статуту наділений повноваженнями приймати на роботу шляхом укладення трудових договорів (контрактів) та звільняти з роботи. Аналіз наведених норм закону, встановлених судом обставин та досліджених доказів свідчить про те, що обрання на посаду директора та звільнення його з посади належить до повноважень зборів учасників товариства, і перешкодою для звільнення позивача з роботи є незібрання загальних зборів для розгляду питання щодо звільнення позивача з роботи. А також враховуючи, що рішення суду не може підміняти рішення зборів учасників товариства, тому вимоги позову не ґрунтуються на положеннях закону, через що суд не знаходить підстав для їх задоволення. Окрім того, обраний позивачем спосіб захисту трудових прав, а саме шляхом визнання особи такою, що звільнена із займаної посади, не відповідає передбаченим трудовим законодавством способам захисту. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed