Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду з заявою за участю зацікавленої особи: Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 28.07.2017 року помер його дід [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Оскільки ця територія є окупованою, то отримані документи не мають юридичної сили і факт діда йому потрібно встановити в судовому порядку для отримання свідоцтва про смерть і подальшого використання в цивільно-правових відносинах, у зв'язку з чим, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця с. Бикове Биковського району Волгоградської області, який помер в м. Алчевськ Луганської області, Україна, 28.07.2017 року. У судове засідання заявник [PERSON] не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності за присутністю його представника (а.с.21). Заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Оскільки позивач повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача, за участю його представника що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. В судовому засідання представник заявника адвокат [PERSON], який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 977 від 26.05.1997 року (а.с.20) та договору на представництво інтересів у суді першої інстанції по цивільній справі від 09.10.2017 року (а.с.19), заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи: Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, рішення просить винести згідно діючого законодавства (а.с.29). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вислухавши представника заявника, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідність до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 статті 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як зазначає [PERSON] у своїй заяві про встановлення факту смерті, померлий 28.07.2017 року [PERSON] - його дід. Разом з тим, до матеріалів справи додано копію свідоцтва про народження серії IV-ЕД № 456326, батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). \~ Однак, будь-яких документів на підтвердження того, що [PERSON] був батьком [PERSON] та [PERSON] відсутні. Так, представник заявника [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що такі документи у заявника [PERSON] відсутні, у звязку з чим він не має можливості долучити їх до матеріалів справи. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів про родинний звязок між заявником та [PERSON] та стосовно того, що встановлення факту смерті останнього для заявника є породженням будь-яких правових та юридичних наслідків. Крім того, судом встановлено, що заявник [PERSON] звернувся до Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON], на що листом від 06.10.2017 року (а.с.18) йому було розяснено, що свідоцтво про смерть, видане відділом актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки не є документом, підтверджуючим факт смерті [PERSON] Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010р. № 2398-VІ та пункту 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000р. за № 719/4940 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 грудня 2010р. № 3307/5) зі змінами,\~ підставою державної\~ для державної реєстрації є: а) лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.09.2006р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка\~ про смерть форми № 106-1/о, затвердженої наказом Міністерства здоровя України від 08.08.2006р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть форми № 106-2/о,\~ затвердженої\~ наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.09.2006р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України, у разі\~ державної реєстрації смерті осіб, репресованих за\~ рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятору, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. У відповідності до наказів міністерства юстиції України від 25.11.2014 року №№246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію. Видані на цій території після 01.12.2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України. Заявником [PERSON] суду були надані завірені печаткою «Згідно з оригіналом»\~ копії наступних документів: -копія паспорту [PERSON] та копія довідки від 04.10.2017 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; -копія свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON]; -копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; -копія свідоцтва про смерть [PERSON]; -копія паспорту [PERSON] -копія лікарського свідоцтва про смерть № 463 від 29.07.2017 року; -копія довідки про причину смерті № 463 від 29.07.2017 року; -копію свідоцтва про смерть [PERSON] У судовому засіданні представником позивача, на підтвердження факту смерті [PERSON] у м. Алчевську 28.07.2017 року, було надано оригінали наступних документів для належного завірення: -довідка від 30.09.2017 року № 36, видана [PERSON] про те, що проживав разом зі своїм дідом [PERSON] до смерті останнього 28.07.2017 року за адресою [ADDRESS] (а.с.14); -свідоцтво про поховання 31.07.2017 року [PERSON] за Западному кладовищі в м. Алчевську; -договір-замовлення на організацію та проведення похорону від 29.07.2017 року; -фотокартки з місця поховання на кладовищі з зображенням хреста з таблицею з надписом прізвища, ім'я та по батькові, з датами народження та смерті [PERSON] Суд, розглядаючи справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, який має юридичне значення, в тому числі і про встановлення факту\~ смерті особи в певний час, повинен\~ приходити до висновку про встановлення цього факту або у відмову в його встановленні\~ на підставі аналізу усіх наявних по справі\~ та наданих сторонами доказів. У звязку з викладеним, суд приходить до висновку, що жодних дійсних, належних доказів на підтвердження факту смерті [PERSON] у м. Алчевську 28.07.2017 року (документів відповідно до п.п. а) в) ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VІ) суду не надано. Більш того, суду не було надано більшості оригіналів усіх зазначених документів,\~ надані тільки їх копії, завірені печаткою «Згідно з оригіналом», що не може бути підтвердженням дійсності усіх цих документів. Судом було розяснено представнику заявника положення статей 10, 11, 60, 61 ЦПК України, однак останній відмовився надавати суду додаткові докази, клопотань про сприяння судом та витребування будь-яких доказів не заявляв. Сам заявник [PERSON] в судове засідання не зявився,\~ особистих пояснень суду не надав, клопотань про виклик в судове засідання свідків або витребування доказів не заявляв. \~ Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61\~ цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь\~ у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, визнані судом загально відомими,\~ не потребують доказуванню. Таким чином, надані суду докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті. На підставі викладеного й

Outcome: dismissed