Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON], [PERSON] пред'явили зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що 05 лютого 2014 року з відповідачем укладений та нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] за 85000,00 доларів США не пізніше 01 червня 2014 року, за яким позивачами передано відповідачу 05 лютого 2014 року 7993,00 грн., еквівалентних 1000.00 доларів США в рахунок загальної суми продажу, проте до підписання договору відповідач не надала можливості здійснити належний огляд будинку та правовстановлюючих документів і як виявилось після підписання договору, відповідач порушила умови договору, зокрема, план розташування будівель і споруд на земельній ділянці не відповідає дійсності, житловий будинок збудований в 1954 році, тоді як відповідач запевняла, що будинок збудований у 1974 році, у житловому будинку здійсненні перебудови, які не відображені у плані і не пройшли державної реєстрації, будинок містить тріщину в стіні, що виходить на двір, в будинку зареєстровані 4 особи, в тому числі і неповнолітня особа, тоді як відповідач запевняла, що лише вона там зареєстрована, та, крім того, відповідач продовжила здійснювати рекламу продажу будинку в Інтернет ресурсах, тоді як за умовами договору продавець припиняє вчиняти дії з продажу іншим особам, у зв'язку з чим позивачі 25 березня 2014 року звернулися з письмовою претензією про повернення сплачених коштів до 15 квітня 2014 року, які до цього часу так і не повернуті, тому позивачі просили суд стягнути з відповідача на свою користь попередньо оплачену частку вартості житлового будинку та земельної ділянки в сумі 7993,00 грн., збитки в розмірі 7993,00 грн., а також судовий збір в сумі 243,60 грн. Позивачі в судовому засіданні свій позов підтримали у повному обсязі, наполягаючи на його задоволенні у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі, заперечуючи тим, що будь-яких порушень умов попереднього договору, в тому числі визначених у п. 3, відповідач не допускала, основний договір мав бути укладеним до 01 червня 2014 року і саме до цього часу відповідач повинна була зняти з реєстрації осіб, зареєстрованих у її будинку, проте позивачі ще до спливу цього часу в односторонньому порядку відмовилися від купівлі-продажу будинку, натомість, відповідач підготувала всі правовстановлюючі документи для основної угоди, в тому числі, технічний паспорт на будинок, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, та повідомила позивачів письмово про час прибуття до нотаріуса для підписання основної угоди 30 травня 2014 року, однак позивачі до нотаріуса не прибули, тому відповідач та її представник просили в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, перевіривши доводи позивача в межах заявлених вимог, приходить до висновку про відмову у позові в повному обсязі, зважаючи на наступне. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, що визначено ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до ч.3 ст. 635 ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом встановлено, що 05 лютого 2014 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладений попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №122 (а.с.6-7). За умовами п.п. 1, 2 цього договору [PERSON] зобов'язалась терміном до 01 червня 2014 року укласти договір купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS] та земельної ділянки за цією адресою, на якій розташований будинок, за ціну 679405,00 грн., що еквівалентно 85000,00 доларів США, а [PERSON] і [PERSON] - попередньо оплатити частку вартості жилого будинку і земельної ділянки в сумі 7993,00 грн., що еквівалентно 1000,00 доларів США в рахунок загальної суми продажу. Відповідно до п. 3 договору в разі необґрунтованого без поважних причин ухилення [PERSON] від укладення договору купівлі-продажу до 01 червня 2014 року у вигляді відмови від укладення договору, укриття факту майнового спору, арешту або застави, прав третіх осіб на предмет договору, недодержання терміну підготовки документів та терміну продажу або зміни ціни продажу, сторона ІІ ([PERSON], [PERSON]) мають право звернутися до суду з вимогою спонукання сторону І ([PERSON]) до укладення вказаного договору купівлі-продажу та повернення попередньо оплаченої частки вартості в сумі 7993,00 грн. та відшкодування збитків у розмірі 7993,00 грн. За п.п.9, 10 договору [PERSON] зобов'язується звільнити жилий будинок від речей та передати ключі від жилого будинку до 01 червня 2014 року, а також представити довідки про відсутність заборгованості оплати за комунальні послуги, зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих у жилому будинку осіб. Частиною 2 ст. 635 ЦК України передбачено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 16 травня 1990 року, зареєстрованого в Дніпропетровському БТІ 31 жовтня 1997 року (а.с.74-75). На виконання умов попереднього договору [PERSON] отриманий технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS], виготовлений 08 квітня 2014 року інженером з інвентаризації нерухомого майна, який має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг) пов'язаних із створенням об'єкта архітектури від 01 липня 2013 року (а.с. 46-50). Також відповідачем отриманий 18 березня 2014 року витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [ADDRESS] площею 0,0401 га, право власності на яку з присвоєним кадастровим номером належить [PERSON] на підставі Державного акту від 24 грудня 1997 року (а.с.52-56). Відтак, доводи позивачів про невідповідність будівель і споруд технічному плану, а також невідповідність технічного плану приміщення будинку дійсності і відсутність державної реєстрації таких перебудов, суд до уваги не може прийняти, оскільки за умовами попереднього договору відповідач зобов'язалась підготувати документи, які необхідні для укладення договору купівлі-продажу, що вона виконала в обумовлений строк - до 01 червня 2014 року, про що свідчить вказаний технічний паспорт на будинок від 08 квітня 2014 року та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18 березня 2014 року з відомостями про право власності, кадастровим номером ділянки. Доводи позивачів про те, що будинок побудований в 1954 році, а не 1974 році, як повідомляла відповідач, суд до уваги не приймає, оскільки такі обставини не обумовлювались у попередньому договорі, як і не обумовлювались площа будинку, загальна та житлова, його інвентаризаційний план, інші технічні характеристики будинку, а відтак, не були умовами щодо яких у сторін угоди виникли зобов'язання. Так само, в умовах попереднього договору відсутні вимоги до продавця щодо наявності на час укладення цього попереднього договору лише однієї зареєстрованої особи в будинку, а вимога щодо представлення продавцем довідки про відсутність зареєстрованих в будинку осіб стосувалась укладення основної угоди та зняття з реєстрації наявних осіб в термін обумовлений попереднім договором, о визначено у п. 10 попереднього договору. Разом з тим, позивачі ще до спливу терміну виконання зобов'язань, визначеного у попередньому договорі до 01 червня 2014 року, повідомили відповідача 25 березня 2014 року про небажання укладати договір купівлі-продажу та висловили у претензії вимогу повернути сплачені кошти, яка отримана відповідачем поштою (а.с.8-10), а в подальшому відмовилися і від письмової пропозиції відповідача прибути для укладення договору купівлі-продажу 30 травня 2014 року до нотаріальної контори (а.с.57-58), чим фактично відмовилися від укладення договору в односторонньому порядку. Також суд не приймає до уваги доводи позивачів в обґрунтування порушень зобов'язань відповідачем про розміщення оголошень про продаж спірного будинку в Інтернет ресурсах, оскільки належних і допустимих доказів розміщення таких оголошень саме відповідачем позивачами у відповідності зі своїми процесуальними обов'язками за ст. 10, 60 ЦПК України суду не надано, а представлені позивачами роздруківки з мережі Інтернет суд до уваги як належний і допустимий доказ за правилами ст.ст. 57-59 ЦПК України прийняти не може, оскільки роздруковані оголошення не містять даних про особу, яка такі оголошення розмістила, адресу об'єкта, тощо. Крім того, обмеження розміщення оголошень про продаж будинку у попередньому договорі як умова, що тягне зобов'язання, не міститься. За змістом ст.526, 527, 530, 532, 533 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті. Виходячи з наведеного, суд, оцінивши зібрані у справі докази, досліджені безпосередньо, кожний окремо і в своїй сукупності і логічному взаємозв'язку, приходить до висновку, що порушень умов попереднього договору від 05 лютого 2014 року відповідачем не допускалось, а позовні вимоги належними, допустимим і достатніми доказами, поданими відповідно до вимог ст.ст. 57-65, ст.10 ЦПК України, підтвердження не знайшли. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позові у повному обсязі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed