overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

У квітні 2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.09.2014 року. Від сумісного шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з березня 2016 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати. Позивач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 19 вересня 2014 року, який зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 974. Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з березня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

У квітні 2017 року до суду звернулись [PERSON], [PERSON] із заявою про встановлення факту належності свідоцтва на право власності на квартиру [ADDRESS], видане 03.02.1993 Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів. У зазначеному документі прізвище [PERSON] та [PERSON], які являються донькою та матір»ю, вказано як [PERSON]. Просили встановити факт належності [PERSON] та [PERSON] правовстановлюючого документу - свідоцтва на право власності на квартиру [ADDRESS]. Заявники у судове засідання не прибули, попередньо надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи КП «Квартирне управління» у судове засідання не прибула, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, покладалась на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 6 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON]. У свідоцтві на право особистої власності на квартиру [ADDRESS], видане 03.02.1993 Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів на квартиру [ADDRESS] було виявлено невірне написання прізвища власників - «[PERSON] та [PERSON]» замість правильних «[PERSON] та [PERSON]», як зазначено в паспорті громадян України. Розбіжності у написанні прізвищ виникли внаслідок технічної помилки. Звернувшись до КП «Квартирне управління» стосовно внесення змін в свідоцтво на право власності на квартиру, змінивши прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», їм було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. Вказане підтверджується наданими суду доказами. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для можливості розпорядження своєю власністю. З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленими особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У квітні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 17 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 992. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що одруження із відповідачем виявилося невдалим, оскільки кожен із подружжя має різні погляди на життя. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. До початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 056230 вбачається, що 17 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 3-4). З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

У квітні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 26 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 796. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що одруження із відповідачем виявилося невдалим. Під час проживання разом у подружжя склалися різні погляди на побут, спільне проживання, на відносини у сім'ї та на обов'язки щодо спільного ведення справ. Позивач переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Від спільного подружнього життя мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 26 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] року народилася дочка - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого 18 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 8). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

У квітні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 30 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 455. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Більше року подружжя проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини та не ведуть господарства. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання її представник [PERSON] надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 30 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] року народилася дочка - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого 21 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 7). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У квітні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 08.10.2010 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1456. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов, з викладених в ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

У квітні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 10 вересня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1170. Від шлюбу мають - доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, життя спільне з відповідачем не склалося, із-за повного несумісництва характерів, що призвело до того, що вони втратили почуття любові один до одного. Спору з приводу спільного майна не має. Після розірвання шлюбу, за згодою сторін донька будуть проживати з матір'ю [PERSON]. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились. Надали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи без їх участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про що в книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 1170 від 10 вересня 2013 року, відповідно до свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER]. (а.с. 7) Від шлюбу мають - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). На протязі шести місяців подружжя не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спору щодо поділу спільного сумісного майна між подружжям на момент розгляду справи не має, питання про утримання дитини та її місце проживання між сторонами вирішено за добровільною згодою подружжя. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивачки та відповідача, який не заперечував про розірвання шлюбу, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між [PERSON] та відповідачем [PERSON], фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо. Суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, що склалися, між ними вважає, позов таким, що підлягає - задоволенню. Зважаючи на викладене вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

У квітні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 10 червня 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 435. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду є те, що протягом останніх кількох років з відповідачем сімейне життя почало поступово погіршуватись, у сторін різні погляди на вирішення сімейних проблем, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення подружжям спільного господарства припинено. Позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились. Надали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи без їх участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як слідує з матеріалів справи [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 10 червня 2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 435. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 10 червня 2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 435. (а.с. 6) Відповідно до свідоцтва про народження, виданого від 06 грудня 2005 року Серія [NUMBER] (а.с. 7), від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 51, 52, 54, 56 Сімейного Кодексу України за кожним із подружжя закріплено право на повагу одне до одного до своєї індивідуальності, своїх уподобань та на право припинити шлюбні відносини. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 18, 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У квітні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що з 08 травня 1998 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 295. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, життя спільне з відповідачем не склалося. Подружні відносини між ними припинені майже рік та до сьогоднішнього дня подружніх стосунків не підтримують взагалі. Позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позов, з викладених в ньому підставах. Збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивача, думку відповідача, щодо позовної заяви, які не заперечували проти розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає - задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району управління юстиції у м. Києві про що в книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 295 від 08 травня 1998 року, відповідно до свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] від 08 травня 1998 року. Від шлюбу народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року подружжя не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спору щодо поділу спільного сумісного майна між подружжям на момент розгляду справи не має, питання про утримання дитини та її місце проживання між сторонами вирішено за добровільною згодою подружжя. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивачки та відповідача, який не заперечував про розірвання шлюбу, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між [PERSON] та відповідачем [PERSON], фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо. Суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, що склалися, між ними вважає, позов таким, що підлягає - задоволенню. Зважаючи на викладене вище,

Outcome: approved