Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У квітні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначивши, що 16 травня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №DNU0G50000007154 у розмірі 42420,00 грн. на термін до 16.05.2028. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 16 травня 2008 року був укладений договір поруки №DNU0GІ0000007154, відповідно до умов якого він зобов'язувався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 14.03.2013 виникла заборгованість в розмірі 178 753 грн. 33 коп., яку позивача, а також судові витрати, просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 серпня 2014 року позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Ухвалою суду від 23 грудня 2014 року заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2014 року скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. У судовому засіданні представник позивача Далія С.О. надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] у судових засіданнях проти задоволення позову заперечували, підтримавши надані письмові заперечення на позов. В судове засідання 23 квітня 2015 року представник позивача Далія С.О. не з'явився, надав клопотання щодо відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю в іншому процесі. Розглянувши клопотання, суд вважає, що зайнятість в іншому процесі не є поважною причиною неявки представника в судове засідання. Крім того, оскільки всі сторони по справі надали свої пояснення з приводу заявлених позовних вимог, надали пояснення при дослідженні письмових матеріалів справи, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за відсутності не з'явившихся учасників процесу. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Правом на звернення до суду за захистом наділена кожна особа у випадку порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, принцип чого закріплений ст. 3 ЦПК України. Судом встановлено, що 16 травня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №DNU0G50000007154 у розмірі 44581,40 грн. на термін до 16.05.2028 зі сплатою щомісячного платежу в розмірі 841,66 грн. (а.с.15-18). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за нею станом на 14 березня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 178 753,33 грн., яка складається з наступного: 46601,40 грн. - заборгованість за кредитом; 60716,64грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 71435,29 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 16 травня 2008 року був укладений договір поруки №DNU0GІ0000007154, відповідно до умов якого він зобов'язувався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] за кредитним договором №DNU0G40000007154 від 16 травня 2008 року на суму 404 000 грн. (а.с.22-23). В порушення ст.ст.10,60 ЦПК України позивач не довів обставини, на які посилається в позовній заяві, а саме - в позовній заяві мова йде про кредитний договір №DNU0G50000007154 від 16 травня 2008 року, за яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 42420,00 грн., у кредитному договорі зазначено суму кредиту 44581,40 грн. (п.7.1). На а.с.8-9,10-11 мова йде про отримання кредиту в розмірі 40400,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором і з поручителя [PERSON] за договором поруки. Із договору поруки, укладеного 16 травня 2008 року з [PERSON], копія якого наявна в матеріалах справи, вбачається, що даний договір стосується зобов'язання [PERSON] в розмірі 404 000 грн. із щомісячним платежем в розмірі 7627,17 грн. за кредитним договором №DNU0G40000007154 (п.16) (а.а.22-23). На зазначені протиріччя було наголошено представнику позивача в судовому засіданні і на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України судом пропонувалося надати докази, які підтверджують дійсний розмір суми виданого кредиту, графік погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору, розрахунок суми пені, оскільки надано розрахунок з 16 липня 2008 року, тоді як позовна давність до вимог про стягнення пені застосовується в один рік, належний договір поруки, у зв'язку з чим роз'яснювалося право на можливе уточнення позовних вимог. Разом з тим, позивачем такі докази не надано, протиріччя не усунено, позовні вимоги не уточнено. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачем не доведено, а відтак у їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed