Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася через свого представника за довіреністю до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Бобрик, вулиця Калініна, № 19, позначений на плані «А-1», загальною площею 75,0 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай - «Б», погріб «В», вбиральня «Г», колодязь «К», тротуар «Т», огорожа «N» в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 09 квітня 2011 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що 09 квітня 2011 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю майно, до складу якого, зокрема, увійшов житловий будинок № 19 по вулиці Калініна у с. Бобрик Броварського району Київської області з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Ще за життя, а саме 27 серпня 2008 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно, де б воно не було і з чого не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом буде мати право заповів позивачу [PERSON] Інші спадкоємці, які мають за законом обовязкову частку і прийняли спадщину відсутні. Дотримуючись визначеного законом строку позивач звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та видачу свідоцтва на спадкове майно. Проте, завідувач Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно, у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок за час життя спадкодавця не оформлялося й правовстановлюючі документи на спірне майно відсутні. З підстав визнання права власності на вказане вище нерухоме майно [PERSON] звернулася до суду із даним позовом. До початку розгляду справи представник позивача [PERSON] [PERSON] подав заяву, в якій зазначав, що позов підтримує, просить заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі та слухати справу в його відсутності. Від голови Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] надійшов лист, в якому сільська рада позов визнала та просила розглянути справу без участі її представника. Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області представника для участі у судовому засіданні не направила, до суду надійшов лист з проханням слухати справу без участі представника нотаріальної контори. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 квітня 2011 року помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ОК № 218059, виданого 11 квітня 2011 року виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 5). Позивач [PERSON], прізвище якої змінено з «Пікулик» на «Матюшко» у звязку з реєстрацією 21 вересня 1985 року шлюбу, є донькою [PERSON], який помер 09 квітня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії VI-УР № 372972, виданого 13 січня 1964 року (а.с. 30, 31). Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. ст. 1217, 1218, 1222, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У ст. 1233 ЦК України закріплено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З копії спадкової справи № 335/2011 щодо майна [PERSON], який помер 09 квітня 2011 року, вбачається, що ще за життя, а саме 27 серпня 2008 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 213, яким на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно, де б воно не було і з чого не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом буде мати право заповів позивачу [PERSON] (а.с. 30). За правилами ч.1 ст. 1269 та ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Дотримуючись встановленого законом строку, а саме 17 травня 2011 року, позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом подала до Броварської районної державної нотаріальної контори у Київській області заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що помер 09 квітня 2011 року (а.с. 28). Інші спадкоємці, які мають за законом право на обовязкову частку і прийняли спадщину відсутні. 01 серпня 2015 року [PERSON] також подала до Броварської районної державної нотаріальної контори у Київській області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що зареєстрована за № 1448 (а.с. 34). Однак, листом № 2190/02-14 від 01 серпня 2015 року завідувач Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно, у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок за час життя спадкодавця не оформлялося й правовстановлюючі документи на спірне майно відсутні (а.с. 37). Судом зясовано, що [PERSON] на день смерті належав житловий будинок № 19 по вулиці Калініна у с. Бобрик Броварського району Київської області, позначений на плані «А-1», загальною площею 75,0 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай - «Б», погріб «В», вбиральня «Г», колодязь «К», тротуар «Т», огорожа «N». Вказані обставини підтверджуються копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с. 12-14), копією довідки № 880, виданої 26 серпня 2015 року виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 17) та копією витягу з погосподарської книги за 2011-2015 роки (а.с. 16). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], що помер 09 квітня 2011 року, та якому належав житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: Київська область, Броварський район, с. Бобрик, вул. Калініна, № 19, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними й такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved