Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона з відповідачем з 27.12.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Корабельного районного смуду м. Миколаєва від 04.09.2008 року. [INFO] у них народилась дитина - [PERSON] . Після розірвання шлюбу донька проживає з позивачем, відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила позов задовольнити. Представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі та участі позивача. Відповідач також надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Миколаївської міськради у висновку вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , в інтересах неповнолітньої. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться її долею та станом здоров`я. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме за п. 2 ч. 1 це ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Суд зазначає, що ухилення від виконання юридичного обов`язку виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Зазначена обставина достовірно встановлена в судовому засіданні та є підставою для задоволення позову. До того ж, судом враховано, що висновком Органу опіки та піклування Миколаївської міськради№ 4197/02.02.01-22/25/14/21 від 16.06.2021 року була визначена доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , в інтересах неповнолітньої. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає за можливе задовольнити позов і позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини. Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved