Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У жовтні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 25.06.2010 року вона у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 394. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. В позові [PERSON] зазначила, що спільне життя подружжя не склалося, у зв'язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності. Шлюбні стосунки припинені з червня 2017 року, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, надання додаткового строку для примирення з відповідачем їй не потрібно, поновлення стосунків не можливе, оскільки це буде суперечити її інтересам та інтересам дитини, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати та після його розірвання залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву про слухання справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. В підготовче судове засідання відповідач не з'явився, подав суду заяву про слухання справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 25.06.2010 року у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 394, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Від вказаного шлюбу у сторін 14.12.2012 року народилася дитина - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-[NUMBER], повторно виданого 07.02.2017 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 283. З пояснень позивачки, які не спростовані відповідачем, спільне життя подружжя не склалося, у зв'язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності, що стало підставою для припинення шлюбних стосунків. Спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки та відповідача, який визнав позов, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved