Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища у якому просив в рахунок відшкодування заподіяної шкоди стягнути з відповідачів 1 057 279 грн. 07 коп. Згодом позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог у якій [PERSON] просив стягнути у солідарному порядку з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища в рахунок відшкодування заподіяної шкоди 1 091 228 грн. 05 коп. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що йому належить нежитлова будівля (літера А), яка розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею - 41,20 кв.м. Договір купівлі продажу було зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за №4993-П, у реєстровій книзі №49 п-95 від 08.09.2005 року та видано технічний паспорт на вказаний об'єкт. 16.09.2015 року співробітниками Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - КП «Київблагоустрій») за дорученням №286/08-15 від 19.08.2015 року з використанням технічних засобів було знищено зовнішнє облицювання будівлі по [ADDRESS], демонтовано вікна, двері, кондиціонер, металеві віконні ролети та вивезено у невідомому напрямку. Перелічені дії по демонтажу відбувались на підставі Доручення №286/08-15 від 19.08.2015 року №064-8274 виданого Департаментом міського Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у якому містяться посилання на приписи про вжиття заходів по демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, серед яких значиться припис №1503537 від 05.05.2015 року, щодо павільйону за адресою: [ADDRESS] при цьому долучено фотозображення будівлі за адресою: по [ADDRESS]. За твердженням позивача в результаті неправомірних дій відповідачів йому завдано матеріальну шкоду у розмірі 1 091 228 грн. 05 коп. з яких: -Вартість робіт по відновленню попереднього стану будівлі 92 588 грн. 69 коп., які підтверджено висновком №3/1 експертного економічного дослідження від 22.03.2016 року та первиною документацією; -Витрати пов'язані з охороною об'єкта (за договором на фізичну охорону об'єкта від 17.09.2015 року та у відповідності до Договору №1094/М про проведення робіт по монтажу засобів охоронної сигналізації від 15.09.2015 року) 85 806 грн. 40 коп., які підтверджені Висновком №3/1 експертного економічного дослідження від 22.03.2016 року та первиною документацією; -збитки понесені позивачем внаслідок припинення дії договору оренди - 27 450 грн. 01 коп. підтверджені Висновком №3/1 експертного економічного дослідження від 22.03.2016 року та первиною документацією; -упущена вигода - доходи які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (в даному випадку [PERSON] з 16.09.2015 року не отримував орендну плату за договором оренди) 885 382 грн. 52 коп. З огляду на зазначене, акцентуючи увагу на Конституційних принципах непорушності права приватної власності, гарантіях Закону щодо відшкодування шкоди та заподіяних збитків, [PERSON] просив про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні замінено неналежного відповідача Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у зв'язку зі зміною найменування на Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав викладених у позовній заяві. Представники відповідачів заперечили проти позову вказуючи на його безпідставність та неправомірність. Вислухавши пояснення представника позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно договору купівлі-продажу від 01.09.2005 року [PERSON] придбав нежилий будинок-торгівельний павільйон (в літ А) за адресою: [ADDRESS] загальною площею 41,20 кв.м. Договір купівлі продажу зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за №4993-П, у реєстровій книзі №49 п-95 від 08.09.2005 року та видано технічний паспорт на вказаний об'єкт. В судовому засіданні з'ясовано та підтверджено сторонами і наданими доказами, що 16.09.2015 року співробітниками КП «Київблагоустрій» за дорученням №286/08-15 від 19.08.2015 року Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища з використанням технічних засобів було пошкоджено зовнішнє облицювання будівлі по [ADDRESS], демонтовано вікна, двері, кондиціонер, металеві віконні ролети та вивезено у невідомому напрямку. Перелічені дії по демонтажу відбувались на підставі Доручення №286/08-15 від 19.08.2015 року №064-8274 виданого Департаментом міського Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у якому містяться посилання на приписи про вжиття заходів по демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, серед яких значиться припис №1503537 від 05.05.2015 року, щодо павільйону за адресою: [ADDRESS] при цьому долучено фотозображення будівлі за адресою: по [ADDRESS]. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2016 року, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 року у справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними і скасування рішень, визнано протиправним та скасовано припис №1503537 від 05.05.2015 року, визнано протиправним та скасовано Доручення від 19.08.2015 року №286/08-15 в частині нежитлового будинку який належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] (вул. Вишгородська, 56/2). При цьому, визнано протиправними дії Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по демонтажу та знесенню нежитлового будинку, який належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] (вул. Вишгородська, 56/2). У відповідності до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічне положення міститься в ст. 321 ЦК України за якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ст. 22 ЦК України,особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно cт. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2015 року ФОП [PERSON] та ТОВ «ХІЛ КОНСТРАКШН» укладено договір підряду №2 бд/15. За п.1.1, 1.2, 2.1 та 3.2.1 Договору від 28.09.2015 року замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по виконанню ремонтно-будівельних робіт нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою у [ADDRESS] загальною площею 41,20 кв.м. у відповідності з локальним кошторисом. Сторони домовились, що складена підрядником і підтверджена замовником договірна ціна є невід'ємною частиною договору. Замовник зобов'язаний оплатити 100% вартості робіт згідно акту виконаних робіт. Відповідно до форми №9 «Договірна ціна» до Договору від 28.09.2015 року №2 бд/15 договірна ціна на будівництво, відновлення будівлі по [ADDRESS] у м. Києві складає 92,58869 грн. в тому числі податок на додану вартість 20% 15, 43145 грн. Вартість відновлювально-будівельних робіт підтверджено крім іншого, Довідкою про вартість робіт та витрати від 29.09.2016 року, Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт по об'єкту [ADDRESS] із сумою в 102 938 грн. 33 коп., які спростовують твердження представника відповідача про відсутність доказів фактичних витрат власника на ремонт. Таким чином, суму задекларованих збитків [PERSON] у розмірі 92 588 грн. 69 коп., яка складається із необхідних витрат для відновлення об'єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, що знаходиться у м. Київ, по [ADDRESS] підтверджено у судовому засіданні і не спростовано відповідачами. Також, 17.09.2015 року [PERSON] уклав з ПП «СПРУТ -СБ» договір №1086/ФО на фізичну охорону об'єкта, який знаходиться за адресою у [ADDRESS] торгівельний павільйон (в літ А), загальною площею 41,20 кв.м. Вартість послуг охорони за один місяць залежить від фактично наданої кількості годин охорони в кожному місяці окремо, на підставі Акту виконаних робіт, що підписується сторонами, і встановлюється з розрахунку 36 грн. за 1 год. роботи 1 охоронника. З матеріалів справи вбачається, що дія договору та перебування охорони на об'єкті тривало з 17.09.2015 року до лютого 2016 року, а згідно Актів здачі-приймання наданих послуг та квитанцій про оплату послуг з охорони сплачено 79 693 грн. Крім того, 15.10.2015 року між ПП «СПРУТ -СБ» та [PERSON] укладено договір №1094/М про проведення робіт по монтажу засобів охоронної сигналізації на об'єкті, який знаходиться за адресою у [ADDRESS] торгівельний павільйон (в літ А), загальною площею 41,20 кв.м., вартість яких складає 6 113 грн. 40 коп. З огляду на зазначене, суд погоджується із правомірністю вимог позивача про стягнення коштів у розмірі 79 693 грн. на вимушену охорону об'єкта викликану неправомірним демонтажем зовнішнього оздоблення приміщення за адресою вул. Полярної 2 за для уникнення несанкціонованих проникнень в приміщення та протиправного заволодіння майном. При цьому, на думку суду вартість обладнання та робіт у сумі 6 113 грн. 30 коп., по встановленню засобів охоронної сигналізації за договором від 15.10.2015 року №1094/М укладеним між ПП «СПРУТ -СБ» та [PERSON] не підлягає відшкодуванню, оскільки замовник виявивши бажання на встановлення сигналізації, при цьому отримуючи послуги з фізичної охорони, діяв виключно за власним переконанням та на свій розсуд. З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Алло» укладено Договір оренди №07 за яким [PERSON] передав в тимчасове платне користування нежитлову будівлю (літера А), яка розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею - 41,20 кв.м. Згідно умов договору приміщення передавалось в оренду для розміщення магазину засобів мобільного зв'язку. Згідно п.2.1 Договору оренди, строк оренди приміщення встановлювався з 01.04.2014 року по 28.02.2017 року. П.3.1 договору, орендна плата за повний місяць оренди з 01.04. по 30.06.2014 року становить за всю площу 14 000 грн. у тому числі ПДФО 17%. Орендна плата за повний місяць оренди з 01.07.2014 року обчислюється за формулою Оmек=2500 х Кmек, де Оmек - орендна плата за поточний місяць, а Кmек - офіційний курс НБУ долара США до гривні., перший платіж за цим Договром сплачується в момент підписання договору та складає 38 794 грн. 50 коп., у т.ч. ПДФО 17%. Ця сума є орендою за перший 14 000 грн. та останній місяць оренди 24 794 грн. 50 коп. За п. 3.3, п. 3.4 орендна плата не включає в себе ПДВ. Оплату за електроенергію, холодне і гаряче водопостачання, комунальні послуги та інші витрати, послуги з охорони приміщення орендар здійснює самостійно. 28.08.2015 року [PERSON] та ТОВ «Алло» укладено додаткову угоду №06 до Договору оренди від 20.03.2014 року №07. Згідно Додаткової угоди сторони домовились про орендну плату за повний місяць оренди з 01.09.2015 року по 31.12.2015 року у розмірі 18 755 грн., у тому числі ПДФО 20%. На період з 01.09.2015 року по 31.12.2015 року п. 3.1 договору не діє. 14.09.2015 року [PERSON] отримано від ТОВ «Алло» орендну плату за вирахуванням податків на суму 14 722 грн. 67 коп., що підтверджується платіжним дорученням №91076 від 14.09.2015 року та довідкою АТ «Укрексімбанк» від 22.02.2016 року №153-04/272. При цьому, 16.09.2015 року між [PERSON] (Орендодавець) та TOB «АЛЛО» було укладено Додаткову угоду до Договору оренди № 07. В пункті 1 додаткової угоди зазначено наступне: «В зв'язку з демонтажем орендованого нежитлового приміщення на підставі листа № 064-8274 від 19.08.2015 року (Доручення № 286/08-15) Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, що призвело до неможливості використання приміщення за призначенням відповідно до умов Договору, припинити строк дії Договору з 16.09.2015 року». Згідно пункту 2 додаткової угоди, орендодавець зобов'язується у строк до 15.10.2015 року повернути Орендарю сплачені останнім грошові кошти на підставі п.3.1. Договору у розмірі 20 579 грн. 43 коп., як орендна плата за останній місяць користування приміщенням, які не були використані у процесі оренди. Згідно пункту 3 додаткової угоди, Орендодавець зобов'язується у строк до 15.10.2015 року повернути Орендарю грошові кошти у розмірі 6 870 грн. 58 коп., які були сплачені Орендарем як орендна плата за період з 17.09.2015 року по 30.09.2015 року. На виконання п.2 та п. 3 Додаткової угоди від 16.09.2015 року №07 до Договору оренди від 20.03.2014 року [PERSON] 21.12.2015 року повернув грошові кошти у сумі 27 450 грн. 01 коп. зі свого поточного рахунку в АТ «Укрексімбанк» на поточний рахунок в TOB «АЛЛО» з призначенням платежу : «Повернення коштів згідно дод. Угоди дог. Оренди приміщення №07 від 20.03.2014 року без ПДВ». Здійснення вказаної операції підтверджується платіжним дорученням №1692 від 21.12.2015 року на суму 27 450 грн. 01 коп. та Довідкою АТ «Укрексімбанк» від 22.02.2016 року №153-04/272. Таким чином, збитки позивача у зв'язку з достроковим припиненням дії Договору оренди з вини відповідачів склали 27 450 грн. 01 коп. Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якщо її право не було порушене (упущена вигода). У відповідності до висновку №3/1 експертного економічного дослідження від 22.03.2016 року неотриманий дохід (упущена вигода) [PERSON] в результаті демонтажу орендованого нежитлового приміщення, що призвело до неможливості його використання за призначенням відповідно до умов договору оренди та відповідно неможливості отримувати узгоджену орендну плату за період з 17.09.2015 року по 21.03.2016 року склало 187 707 грн. 95 коп. Позивачем надано розрахунок упущеної вигоди у розмірі 697 675 грн., не охоплений експертом, тобто з 01.04.2016 року по 28.02.2017 року за період до строку закінчення оренди приміщення визначеної в Договорі з огляду на ту суму, яка могла б бути реально отримана позивачем, якщо б не було пошкоджено належний йому на праві власності об'єкт нерухомості, а право [PERSON] не порушено. З огляду на зазначене, загальний розмір суми упущеної вигоди складає 885 382 грн. 95 коп. У відповідності до ст. 77 ЦПК України належними доказами, є докази які містять інформацію щодо предмета доказування. За правилами ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Заперечуючи проти позову та вказуючи на необґрунтованість і безпідставність вимог позивача ні Комунальним підприємством «Київблагоустрій» виконачого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ні Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не надано жодного належного та допустимого доказу на заперечення позовних вимог та спростування вимог [PERSON] Розподіл судових витрат у розмірі 6 890 грн. здійснених позивачем, що підтверджується наявними квитанціями у матеріалах справи, здійснюється в порядку ст. 141 ЦПК України рівними частинами на кожного з відповідачів. Враховуючи наведене та

Outcome: partial