Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], який народився 04 січня 2009 року, на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги. А тому просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини, тобто до 04 січня 2027 року. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність та наполягає на позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, [PERSON] та [PERSON] 16.11.2007 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №650. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], який народився 04 січня 2009 року, його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. З довідки про склад сімї №1139 від 04.10.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає за місцем реєстрації позивача за адресою: вул. 70-річчя Жовтня, 47 в с. Звенигородка м. Олександрії. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, відсутність домовленості між сторонами щодо участі в утриманні дитини, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved