Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У жовтні 2015 року орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання малолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнення аліментів на утримання дитини на користь КУ Запорізький обласний дитячий будинок дитини «Сонечко» у розмірі 350 грн. щомісячно. В обґрунтування позову зазначають, що [PERSON], [INFO] є матірю [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини при реєстрації народження дитини були записані відповідно до вимог ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] має великий ступінь втрати здоровя внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність особи до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обовязків, що підтверджувалося висновком ЛКК Бердянського психоневрологічного диспансеру від 12.09.2014р. З 04.09.2014р. дитина разом з матірю перебувала у педіатричному відділенні КУ БМР «Бердянське територіальне медичне обєднання», а 16.09.2014р. мати покинула сина у лікарні, про що був складений акт. 16.09.2014 року дитина була взята на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування. А 02.12.2014 року хлопчика помістили до дитячого будинку «Сонечко», де він перебуває до цього часу. Мати тричі провідала сина, останній раз 21.07.2015 року. Геннадій має ряд захворювань: ураження головного мозку не уточнене G93.9, цитомегаловірусна хвороба, не уточнена В25.9, дефект міжпередсердної перегородки Q21.1, лабораторне виявлення імунодифіцита людини (ВІЛ) R75. Дитина потребує лікування. Через те, що хлопчик не має статусу дитини позбавленої батьківського піклування, він не може знаходиться на державному забезпеченні і користуватися пільгами, що мають діти даної категорії. [PERSON] перебуває на обліку в Бердянському психоневрологічному диспансері у лікарів нарколога і психіатра. Через хворобу вона не здатна опікуватися дитиною. Представник органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заперечень щодо позову не надала. Прокурор Мельник М.М. позовні вимоги органу опіки та піклування підтримує. Вважає, що відповідачка за станом свого здоровя не може виконувати свої батьківські обовязки, піклуватися про дитину, стан її здоровя та розвиток. Тривалий час дитина перебуває у дитячому будинку. Дитина не маючи статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] не може знаходитися на державному забезпеченні, користуватися пільгами, що мають діти даної категорії. Просить позов задовольнити. Представник третьої осби КУ Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов'язані дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої ст. 164 цього Кодексу, а також у інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. Як видно з матеріалів справи відповідач [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини при реєстрації народження дитини були записані відповідно до вимог ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану ( а.с.3). Як вбачається з акту про невідвідування дитини, покинутої в пологовому будинку або лікувальному закладі, батьками та родичами від 07.10.2014 року (а.с.8) [PERSON] разом дитиною [PERSON] поступила у педіатричне відділення дитячої лікарні м. Бердянська 04.09.2014 року. 16.09.2014 року вона покинула дитину у педіатричному відділенні і пішла з відділення, оскільки без сторонньої допомоги доглядати дитину не може. 16.09.2014 року дитина була взята на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування. А 02.12.2014 року хлопчика помістили до дитячого будинку «Сонечко», де він перебуває до цього часу. Мати тричі провідала сина, останній раз 21.07.2015 року (а.с.13). Згідно з висновком про стан здоровя, фізичний та розумовий розвиток дитини від 12.06.2015 року ( а.с.11) [PERSON] має діагноз: ураження головного мозку не уточнене G93.9, цитомегаловірусна хвороба, не уточнена В25.9, дефект міжпередсердної перегородки Q21.1, лабораторне виявлення імунодифіцита людини (ВІЛ) R75. Група здоровя IV. Дитина потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції. За інформацією Бердянського психоневрологічного диспансеру від 01.12.2015 року (а.с.57) [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в КУ «БПНД» у лікаря-нарколога з 2010 року з діагнозом « психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю», у лікаря-психіатра з лютого 2015 року з діагнозом « виражені розлади особистості і поведінки внаслідок ураження і дисфункції головного мозку (хрон. Інтоксикація, ЗЧМТ) зі зниженням інтелекту і стійкою дезадаптацією». Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] суду показали, що [PERSON] разом дитиною з пологового будинку була переведена до педіатричного відділення дитячої лікарні. Відповідачка через свою хворобу здійснювати догляд за дитиною самостійно не могла. Коли дитина плакала не підходила до нього, могла не погодувати його чи помити холодною водою. Ні з ким не розмовляла, могла піти надовго з відділення, а 16.09.2014 року взагалі покинула дитину і пішла з відділення. Близькі родичі мати відповідачки та її бабуся відмовилися забирати дитину до себе. Виконкомом Бердянської міської ради наданий висновок № 01-5431/48 від 28.09.2015 року, за яким орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати у громадянки [PERSON] сина [PERSON], без позбавлення її батьківських прав. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує свої батьківські обовязки по вихованню малолітнього сина, що згідно ст. 170, 164 ч.1 п. 2 Сімейного кодексу України є підставою для відібрання дитини у матері. Також підлягає частковому задоволенню позов в частині стягнення аліментів. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з інформації управління праці та соціального захисту наеленн від 04.11.2015р. відповідачка отримує, як інвалід 2 групи, державну допомогу у розмірі 1074,00 грн. (а.с.59). Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд приймає до уваги стан здоровя та матеріальний стан відповідача, яка є інвалідом 2 групи, і вважає, що на утримання дитини необхідно стягнути аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на користь дитячого будинку «Сонечко. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 06.10.2015 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути також судовий збір у сумі 487,20 грн.

Outcome: partial