Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

У квітні 2016 року представник Маріупольської міської ради звернувся до суду з даним позовом, в обгрунтування якого вказав, що 29.12.2015 року спеціалістами відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин міської ради було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства України [PERSON], про що було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29.12.2015 року. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29.12.2015 року встановлено, що [PERSON] самовільно займає та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,00317 га, під розміщення шлакоблочного гаражу за адресою: [ADDRESS], що є порушенням ст.ст. 125, 126, 211, 212 Земельного Кодексу України. Відповідачці було направлено вказівку (попередження) про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства від 29.12.2015 року №142/2015, згідно якої було надано час на усунення порушень діючого земельного законодавства України протягом 13 днів. 12.01.2016 року спеціалістами відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин міської ради було проведено додаткову перевірку за вказаною адресою та вдруге складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 12.01.2016 року, за результатами якої встановлено, що вимоги вказівки відповідачкою не виконано. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідача відсутні, добровільно самовільно зайняту земельну ділянку [PERSON] не звільняє. Просив зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,00317 га, зайняту під розміщення шлакоблочного гаражу за адресою: [ADDRESS] (стара назва [ADDRESS] м.Маріуполя та привести її у придатний для використання стан шляхом демонтажу шлакоблочного гаражу, стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Представник Маріупольської міської ради, який діє на підставі довіреності, Юдін О.С., у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 142 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім іншого, належить земля, що є у власності територіальних громад, управління якою вона здійснює. За п. п. «Б» та «В» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб. Згідно із ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. На підставі ч. 2 ст. 83 ЗК України в комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно із ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. За ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки є будь-якими діями, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. На підставі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. За ст. 387 ЦК України власник має право на витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із п. «Б» ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно із актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29.12.2015 року спеціалістами відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин Маріупольської міської ради було встановлено, що [PERSON] самовільно зайняла та використовує земельну ділянку площею 0,00317 га із земель житлової та громадської забудови за адресою: [ADDRESS] (стара назва [ADDRESS]) під розміщення шлакоблочного гаражу у порушення вимог земельного законодавства України, що також підтверджується схемою, наведеною у акті. На підставі виявленого порушення відповідачкою норм земельного законодавства було винесено вказівку (попередження) № 142/2015 від 29.12.2015 року про необхідність усунення [PERSON] виявлених за актом від 29.12.2015 року порушень у 13-денний строк, яка була відправлена поштою 30.12.2015 року. Натомість перевіркою від 12.01.2016 року дотримання вимог земельного законодавства відділом землеустрою та охорони земель управління земельних відносин Маріупольської міської ради на підставі складеного акту від 12.01.2016 року було виявлено, що [PERSON] вимоги вказівки (попередження) від 29.12.2015 року не виконала, оскільки земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (стара назва [ADDRESS]), яка самовільно була зайнята відповідачкою та використовується під розміщення шлакоблочного гаражу площею 0,00317 га, не була звільнена та до придатного для використання стану не приведена. Судом встановлено, що відповідачка не має підтвердження наявності законних підстав користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] (стара назва [ADDRESS]), яка використовується під розміщення спірної прибудови. Крім цього відповідачка не надала суду доказів належності їй на праві власності гаражу, який розміщенні на самовільно зайнятій земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (стара назва [ADDRESS]). Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що на момент розгляду справи відповідачкою не було надано жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] (стара назва [ADDRESS]), щодо якої виник спір. Таким чином позовні вимоги Маріупольської міської ради підлягають задоволенню шляхом зобов'язання [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,00317 га, зайняту під розміщення шлакоблочного гаражу за адресою: [ADDRESS] (стара назва [ADDRESS]) в Кальміуському районі м.Маріуполя та приведення її у придатний для використання стан шляхом демонтажу шлакоблочного гаражу. Згідно із ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені Маріупольською міською радою при зверненні до суду із вказаним позовом в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved