Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 22 серпня 2011 року між сторонами було укладено кредитний договір № 002-22005-220811, на виконання якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом 10000 грн. та картковий рахунок № 26256904997289. Відповідач скористався кредитною лінією, однак обовязки, покладені на нього згідно умов договору, порушив, заборгувавши станом на 03.04.2015 року 30324 грн. 44 коп., з них 15692,28 грн - заборгованість по тілу кредиту, 4706,70 грн. - прострочене тіло кредиту, 9925,46 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість, в звязку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором в сумі 30324,44 грн. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не зявився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. Згідно ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як визначено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Судом встановлено, що 22 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-22005-220811, у відповідності до умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом 10000 грн. Відповідач станом на 03 квітня 2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 30324 грн. 44 коп., з них 15692,28 - заборгованість по тілу кредиту, 4706,70 грн. - прострочене тіло кредиту, 9925,46 грн. - заборгованість за відсотками. Зазначене підтверджується договором № 002-22005-220811 від 22.08.2011 року та додатками до нього, розрахунком заборгованості відповідача станом на 03.04. 2015 року. Таким чином, оскільки [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 002-22005-220811 від 22.08.2011 року у розмірі 30324 грн. 44 коп. Позивач у відповідності до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved