Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому після уточнення позову, просила змінити розмір аліментів, які стягнуті з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з вересня 2015 року по 31.12.2017 року в сумі 9255 грн. 83 коп. Ухвалою суду від 19.06.2018 року відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні ухвалою суду від 05.10.2018 року позовні вимоги [PERSON] розєднано, виділивши в самостійні провадження позовні вимоги про зміну розміру аліментів та стягнення заборгованості по аліментам. Ухвалою суду від 05.10.2018 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після припинення шлюбних відносин сторін залишилась проживати з позивачкою. На утримання доньки з відповідача в судовому порядку стягнуті аліменти, але він ухиляється від виконання рішення суду, аліменти не сплачує, станом на січень 2018 року заборгованість по сплаті аліментів становить 30372 грн. 42 коп. Крім того, відповідач життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з донькою, не цікавився її здоровям, вихованням та розвитком, не приймає ніякої участі в її утриманні, будь-якої допомоги жодного разу не надав. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району [PERSON] в судовому засіданні просила вирішити спір з урахуванням інтересів дитини і пояснила, що органом опіки надано висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.8, 9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141, 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.05.2003 року, який розірвано на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 03.04.2012 року (арк.30). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (арк.32), яка після припинення шлюбних відносин сторін залишилась проживати з позивачем [PERSON] (арк.38) та на утримання якої рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 13.07.2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.06.2012 року і до повноліття дитини (арк. 33-34). Згідно розрахунку заборгованості по виконавчому листу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], складеного державним виконавцем Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя, заборгованість відповідача з 01.10.2015 року по 01.01.2018 року становить 32888 грн. 85 коп. З 2016 року неповнолітня [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку в лікувальному закладі як дитина, яка часто та тривало хворіє (арк. 8), зокрема з 03.03.2017 року по 13.03.2017 року 2017 року проходила стаціонарне лікування в КУ «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» ЗОР з діагнозом гострий бронхіт, хронічний мікоплазмоз (арк.40). Батько дитини лікуванню дитини не сприяє. Згідно з довідкою КЗ «Малобілозерська спеціалізована естетична школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів «Дивосвіт» ЗОР, учениця [PERSON] навчається у вказаному закладі у закладі з 01.09.2017 року. Батько дитини жодного разу навчанням дитини не цікавився, навчальний заклад не відвідував (арк.41). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району від 20.09.2018 року за №01/01-22/0956, визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO] (арк.94-95). Свідок [PERSON], яка є рідною сестрою позивачки [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що вона постійно спілкується з сестрою, є хрещеною її неповнолітньої доньки, яка після розлучення сторін проживає з матірю. Їй відомо, що дитина знаходиться на повному утримання та вихованні сестри. Батько дитини життям доньки не цікавиться, не вітає її зі світами та днем народження, не купує речі, не дарує подарунки, останній раз бачила його близько 7 років тому. Крім того, він не сплачує аліменти, взагалі не спілкується з донькою, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Дитина хворіє, потребує допомоги, яку батько не надає. Свідок [PERSON], яка є подругою позивачки [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що вона знає позивачку понад 15 років, постійно спілкується з нею та їй відомі всі обставини її життя. Донька позивачки, після розлучення батьків, проживає зі своєю матірю і знаходиться на її утриманні та вихованні. Батько дитини життям доньки не цікавиться, не вітає її зі світами та днем народження, не дарує подарунки, не сплачує аліменти, взагалі не спілкується з донькою, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Дитина часто хворіє, потребує постійного медичного догляду, діагностики, оздоровлення, але батько ніякої допомоги в цьому не надає. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При ухваленні даного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозвязку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки судом встановлено, що відповідач після припинення відносин з позивачкою з дитиною не зустрічається, не спілкується, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання доньки не приймає, матеріальної допомоги не надає, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини і є підставою для позбавлення його батьківських прав. При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини. Також суд враховує, що відповідач в судове засідання не прибув, жодних заперечень щодо істотних для даної справи обставин та відзив на позов, не подав. На підставі вищевикладеного, позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав слід задовольнити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. З приводу стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у виді витрат на правничу допомогу суд зазначає таке. ЦПК України не містить положень щодо обмеження або граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу. Розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу на сьогодні не обмежений, але, враховуючи приписи ст.137 ЦПК України, він має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданим адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або ) значенням справи для сторони. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009,п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Позивачем надано копію договору про надання правової допомоги адвокатом [PERSON] від 21.02.2018 року, ордер на надання правової допомоги серії ЗП №039986 від 21.02.2018 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП 001332 на імя [PERSON], в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу копію квитанції від 16.04.2018 року на 2150 грн.; копію акту прийняття-передачі наданої правничої допомоги (правових послуг) від 16.04.2018 року. Оскільки позивачем\~надано належні\~докази щодо\~обсягу наданих\~послуг адвоката\~і виконаних\~ним робіт\~та їх\~вартості,\~заявлена сума не виходить за граничні рамки, встановлені ст.137 ЦПК України, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, які вона понесла при розгляді цивільної справи в розмірі 2150 грн.

Outcome: approved