Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 19 січня по 02 лютого 1987 року та з 25 травня по 09 червня 1987 року, перебуваючи на посаді слюсаря по газу Державного обласного виробничого об'єднання теплових мереж «Київтеплокомуненерго» (з 14.12.2011 року Комунальне підприємство Київської обласної ради «Київська регіональна комунальна компанія»), був відкомандирований для участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходився в зоні відчуження у м. Чорнобиль. У квітні 2012 року відповідач видав довідку за №95 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у вказані періоди, згідно із якою його заробітна плата за цей період становить 1081,17 крб. Позивач зазначає, що довідка видана без урахування премії, передбаченої п.п. 3 п. 1 постанови Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року №207-7, відповідно до якого запроваджувалася одноразова премія за рахунок коштів, що виділялися Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувався одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб. У зв'язку з цим, 02 лютого 2016 року він звернувся до відповідача із заявою, у якій просив для правильного визначення та нарахування пенсії провести відповідно до законодавства перерахунок його заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у м. Чорнобиль, включити у довідку про заробітну плату премію в розмірі 400 крб., і видати нову довідку про заробітну плату в зоні відчуження в розмірі 1 481,17 крб. із урахуванням премії в розмірі 400 крб. (1081,17 крб. + 400 крб.),в чому йому було відмовлено з посиланням на те, що дана премія (винагорода) не виплачувалась. Не погоджуючись з відмовою, позивач просить зобов'язати Комунальне підприємство Київської обласної ради «Київська регіональна комунальна компанія» нарахувати йому премію відповідно до підпункту 3 п.1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 в сумі 400 крб. та видати для пред'явлення в ПФУ довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 19.01.1987р. по 03.02.1987р., з 25.05.1987р. по 09.06.1987р. із включенням до неї нарахованої премії. У судовому засіданні представник позивача позов не визнав, посилаючись на відсутність підстав для нарахування та включення у довідку премії. Представник відповідача у судовому позов не визнала, посилаючись на відсутність підстав для нарахування премії та включення її в довідку про заробітну плату. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що у 1987 році позивач працював на підприємстві Комунальне підприємство Київської обласної ради «Київська регіональна комунальна компанія» та приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС, був відряджений з 19.01.1987р. по 03.02.1987р., з 25.05.1987р. по 09.06.1987р. в м. Чорнобиль. Згідно із довідкою № 95 від 10.04.2012 року, позивачем була отримана фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження в розмірі 1081,17 крб. Правилами ст. 49 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Листом Міністерства праці України, Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС та Міністерства фінансів України № 09-3751 від 29.10.1992 року роз'яснено, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження та їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись згідно із чинним законодавством України. Якщо розрахунки не було проведено своєчасно, донарахування провадяться при наявності табеля робочого часу (в оригіналі) за період роботи в зоні відчуження, завіреного підприємством, установою чи організацією, що відповідали за проведення конкретних робіт в зоні відчуження, чи іншого документу первинного бухгалтерського обліку, складеного у рік виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до ст.1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові. Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що видача довідок про заробіток за роботи (службу) в зоні відчуження, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами за основним місцем роботи працівників того часу. Міністерством праці і соціальної політики України від 13.04.2001 р. № 03-3/1652- 018-21 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» було розсекречено ряд нормативно-правових актів урядів СРСР та УРСР. Серед розсекречених в тому числі і Розпорядження РМ СРСР № 1512-р від 24.06.1986 року, Постанова РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 від 17 червня 1986 р. № 207-7. Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.92 р. № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії. У разі коли підприємством, установою, організацією було неправильно проведено оплату праці осіб, які в період 1986 - 1990 роки брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в даний час підприємство, установа, організація повинні провести перерахунок заробітної плати згідно з чинним законодавством, що передбачено листом Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 року № 09-3751. Відповідно до підпункту 3 п. 1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб., яка враховується при призначенні пенсії. Пунктом 6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року, встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більш як 400 крб. на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку. Міністерством праці України, Міністерством України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС та Міністерством фінансів України від 29 жовтня 1992 року № 09-3751 було роз'яснено, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження та їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись згідно із чинним законодавством України. Аналізуючи вищевказані нормативно-правові акти, суд вважає, що позивач має право на оплату праці за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження з 02 жовтня 1986 року по 03 жовтня 1986 року по підвищеним до 100 % тарифним ставкам і посадовим окладам, а також право на виплату премії в розмірі 400 крб. Враховуючи, що виплата даної винагороди не може бути проведена в даний час, при цьому не можливе порушення права особи на отримання такої винагороди, суд вважає, що підприємство повинно провести нарахування такої виплати та відображення її в первинних документах, що буде підставою для включення такої винагороди в довідку про фактичний розмір заробітної плати. Тим самим суд не перебирає на себе повноважень підприємства, в тому числі виконання обов'язків бухгалтера чи іншої відповідальної особи, щодо сумарного обчислення отриманої заробітної плати, а захищає право позивача на отримання такої грошової винагороди, нарахування та відображення дійсних даних в довідці про фактичну заробітну плату. При розгляді даної справи по суті встановлено, що за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у вказаний період позивачу була виплачена заробітна плата в розмірі 1081,17 крб. за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС. Відповідно позивач, як особа, яка безпосередньо приймала участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС має право на виплату премії в розмірі 400 крб. Всього за роботу в зоні відчуження, м. Чорнобиль з 19.01.1987р. по 03.02.1987р., з 25.05.1987р. по 09.06.1987р. позивачу повинна бути виплачена заробітна плата в загальному розмірі 1481,17 крб., що складається із 1081,17 крб. та 400 крб. премії. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved