Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

У квітні 2018 року ПАТ Державний ощадний банк України звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит в розмірі 25\~846, 29 грн. та 1762 грн.00 коп. судового збору. В обґрунтування позову зазначалось, що 23 жовтня 2017 року між ПАТ Державний ощадний банк України та відповідачем [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 2285_0741, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримала суму кредиту у розмірі 20 000, 00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 22 жовтня 2022 року. Позивач виконав умови договору, надав кредит у визначеному договором розмірі, а відповідач в свою чергу порушила взяті на себе зобовязання, щодо повернення кредитних коштів та має заборгованість перед позивачем у розмірі 25 846 грн. 29 коп. З підстав стягнення боргу позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 21 травня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін, встановлено строк для подання відзиву, відповіді на відзив. 10 липня 2018 року позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме просив стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість по за договором про споживчий кредит від 23 жовтня 2017 року № 2285_0741 у сумі 22\~526 грн. 35 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23 жовтня 2017 року між ПАТ Державний ощадний банк України в особі керуючого ТВБВ № 10026/0741 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ Ощадбанк та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 2285_0741, за яким відповідач отримала грошові кошти (кредит) у сумі 20 000, 00 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 22 жовтня 2022 року. Відповідно до п. 2.4.1 договору, за користуванням кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних (процентна ставка - фіксована). Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного цим Договором (п. 2.4.2 Договору). Згідно із п.п. 1.1.12, 2.3, 3.2.1. договору, кредит надавався на споживчі цілі, одноразово, шляхом безготівкового перерахунку коштів на Поточний рахунок № 26258000577797 позичальника для здійснення розрахунково-касового обслуговування позичальника, в тому числі для видачі та обслуговування кредиту. Відповідно до п. 3.3.3 договору, позичальник зобов'язувалася здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 333,33 гривень та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2017 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов'язувалася здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної цим договором. Пунктом 3.10.2 договору передбачено, що термін остаточного повернення кредиту за цим договором є таким, що настав з дати виникнення будь-якої з вказаних в цьому пункті договору відкладальних обставин, і позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користуванням кредитом та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якої з наступних відкладальних обставин, а саме згідно п.п. 3.10.2.1 та 3.10.2.2 договору: спливу строку, відведеного законодавством України для усунення порушення споживачем (позичальником) умов договору про споживчий кредит у разі, якщо Банк вимагає повернення кредиту, здійснення платежів, строк сплати яких не настав; прострочення виконання зобов'язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості ( у тому числі за кредитом та /або комісіями) на строк 58 календарних днів. Відповідно до п.п. 4.3.1, 4.3.2 договору, позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання та у строки, обумовлені цим договором погашати кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено договором. Відповідно до п.8.3 договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та /або сплати суми комісійної винагороди, позичальнику зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу. Позивач виконав свої зобовязання по договору, надавши суму кредиту, проте відповідач борг в повному обсязі не повертає та не сплачує відсотки за користування кредитом. Станом на 08 травня 2018 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 22 526, 35 коп., яка складається з: загальної суми простроченого кредиту 20 000,00 грн., загальної суми заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом 2\~239, 98 грн., загальної суми пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом 22,05 грн., загальної суми пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 32,67 грн., загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за по основному боргу за період з 23 жовтня 2017 року по 07 травня 2018 року 55, 67 грн., загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам за період з 23 жовтня 2017 року по 07 травня 2018 року 119, 29 грн., загальної суми 3% річних від прострочених сум по кредиту за період з 23 жовтня 2017 року по 07 травня 2018 року - 17,54 грн., загальної суми 3% річних від прострочених сум по відсоткам у період з 23 жовтня 2017 року по 07 травня 2018 року 39,15 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем (а.с. 43-44). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 527 ЦК України , боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.\~1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором належним чином не виконувала, порушувала умови кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед банком, суд вважає, що є підстави для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача суми кредитної заборгованості за договором про споживчий кредит в сумі 22 526 грн. 35 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved