Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні приміщення філії Городоцького райавтодора правонаступником якого є «Пустомитівська ДЕД ДП «Львівський облавтодор» шляхом виселення відповідачів з нежитлового приміщення , посилаючись на те,що за Філією «Городоцький райавтодор» дочірнього підприємства «Львівоблавтодор» закріплено нежитлове службове приміщення - адмінбудинок (контора) 332 кв.м., яке знаходиться на території філії Городоцького райавтодора за адресою [ADDRESS], який є на балансі філії та перебуває у статутному фонді ДП «Львівський облавтодор» У вищезазначеному адмінбудинку та ін. будівель площею 332 кв.м з якої 98 кв.м. є контора, та 38 м.кв із цих нежитлових приміщень займають відповідачі, яким нежитлові приміщення були передані в тимчасове користування. 29.09.2014р. наказом ДП «Львівоблавтодор» припинено філію Городоцький райавтодор та запропоновано відповідачам виселитися добровільно з приміщень балансоутримувача. Відповідачі змінивши замки на будівлі відмовились від виселення у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з наведеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, та пояснив, що відповідачі колишні працівники Городоцького райавтодора, частину контори яка є нежитловим приміщенням по [ADDRESS] було передано їм для тимчасового проживання з умовою до часу придбання власного житла. Проте, відповідачі самовільно на свій розсуд провели ремонт в будівлі контори, присвоїли без відома власника окремі номери,яким вважають № 29, та при придбанні власного житла відмовилися звільняти нежитлові приміщення адмінбудівлі позивача, мотивуючи тим, що такі наразі відповідають житловим. Про те, що приміщення є нежитловими і розташовані на земельній ділянці виділеній позивачу, та належать позивачу свідчать фінансові звіти та Державний акт на право власності на землю. Просив задовольнити позовні вимоги, усунути перешкоди шляхом виселення відповідачів. Відповідачі та представник позов не визнали, просили відмовити в позові. Кожен окремо суду пояснили, що вони зайняли спірне приміщення з дозволу колишнього начальника філії Городоцького райавтодора, не заперечуючи, що будівля відноситься до власності позивача, натомість вважають що набули на частину будівлі в якій прожили більше 10 років право власності. Стверджують, що приміщення під № 27 не займають, тому позов до них є безпідставним. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін представника судом встановлено. Згідно копії Статуту (а.с.10-17) Дочірнє підприємство (надалі ДП) «Львівський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «державна акціонерна компанія «автомобільні дороги України» створене відповідно до наказу Державної служби автомобільних доріг України від 09.04.2002 р.№156. 29.09.2014 р Наказом №170 ДП «Львівський облавтодор» вирішено питання про припинення (реорганізацію) філій в т.ч. «Городоцький райавтодор» (а.с.7) З долученого до позову інвентаризаційного опису вбачається, що до основних засобів філії Городоцького райавтодору відноситься одноповерхова контора розташована за адресою [ADDRESS] ( а.с.31-33) Згідно інформації (а.с.34) об'єкти нерухомості Городоцького райавтодора , якими єв т.ч. контора одноповерхова,адміністративний корпус, сторожка та приміщення варти,майстерні та гаражі і інші складські будівлі розташовані в [ADDRESS], на земельній ділянці згідно Державного акту [NUMBER] від 06.09.1991 р. виділеній позивачу (а.с.39) Отже, на вказаній земельній ділянці відсутні такі об'єкти як житлові будинки або житлові приміщення під іншими номерами, таке свідчить, що не існує квартири під [ADDRESS] на території Городоцького райавтодора про яку стверджують відповідачі. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України до правомочностей власника належать права володіння, користування, та розпорядження своїм майном. З наведеного вбачається, що право на користування, володіння та розпорядження будівлями під [ADDRESS] має позивач. З листів направлених [PERSON] та [PERSON] (а.с.26,27) видно, що Державне агентство автомобільних доріг України роз'яснювало відповідачам про те, що будинок, який вони займають відноситься до нежитлового фонду. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що спірні правовідносини повинні регулюватися нормами цивільного законодавства, які регламентують безпосередньо непорушне право власності позивача. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Враховуючи обставини справи, що позивач має намір розпоряджатися належним йому нерухомим майном, а відповідачі перешкоджають в такому, суд знаходить що позивач правомірно звернувся із позовом. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Посилання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її представника на те, що позовні вимоги не стосуються відповідачів, бо вони не займають приміщення [ADDRESS] не заслуговують на увагу, оскільки належними доказами про наявність житлового будинку на території земельної ділянки яка передана в користування позивача - відповідачами не підтверджено, та в суді таких не добуто, більш того доведено, що поштову адресу будинку як під [ADDRESS] відповідачі присвоїли без законних на те підстав. Суд не приймає доводи відповідачів про відсутність в них іншого житла та обов'язок позивача надати їм житло, як колишнім працівникам Городоцького райавтодора, оскільки з копій паспортів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] до 12.06.2015 р. були зареєстровані в [ADDRESS],(а.с.5), а в період розгляду справ в судах знялись з реєстрації, тому суд такі дії відповідачів розцінює як умисні, відповідач [PERSON] зареєстрований в м.Турка. Те, що відповідачі займають приміщення філії Городоцького райавтодора свідчить позов [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», треті особи Городоцький райавтодор та ДП «Львівський обавтодор» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю (а.с.65). Таким чином, з урахуванням викладеного, позивачем у справі надано достатньо доказів на підтвердження позовних вимог, позивач позбавлений можливості користуватися своїм майном, а тому суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved