Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У зв'язку з тим, що 18 листопада 2015 року між [PERSON], як позикодавцем, та [PERSON], як позичальником, був укладений договір позики 5000,00 доларів США, зі строком повернення не пізніше 18 грудня 2015 року з відсотками у розмірі 1700,00 доларів США, а наступного дня, 19 листопада 2015 року, [PERSON] додатково отримала у позику від позивача суму коштів у розмірі 1500,00 доларів США та взяла на себе зобов'язання повернути ці кошти до 23 листопада 2015 року з відсотками у розмірі 2000,00 доларів США, факт отримання грошей підтверджується власноручно виконаними позичальником розписками, завіреними власним підписом, в установлені договорами строки [PERSON] суми позики не повернула і від її повернення відмовляється, позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідачки заборгованість за договорами позики з врахуванням процентів за час прострочення виконання грошових зобов'язань за період від 24 листопада 2015 року по 31 липня 2018 року у сумі 9213,00 доларів США, що у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 31 липня 2018 року становить 246 548 гривень 00 копійок та судові витрати по справі. В процесі розгляду справи від представника позивача [PERSON], адвоката [PERSON], до суду надійшло клопотання про попередній орієнтований розрахунок судових витрат, згідно якого він просить віднести до судових витрат, пов'язаних з розглядом даної справи, витрати [PERSON] на правову допомогу у розмірі 800 грн.. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи своєчасно і належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує та просить задоволити його у повному обсязі. Представник позивача, адвокат [PERSON], з'явившись до суду, в зв'язку з неявкою відповідачки, подав клопотання, в якому зазначив, що просить розглядати справу без участі позивача та його представника за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує та просить задоволити їх у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, місце і час розгляду справи вона була повідомлена своєчасно і належним чином. Від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у її відсутності. Суд визнає неявку відповідачки до суду неповажною і приходить до висновку про можливість розгляду справи у її відсутності. Тобто, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого позивач і його представник не заперечували, вказавши про це у заяві. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 18 листопада 2015 року між [PERSON], як позикодавцем, та [PERSON], як позичальником, був укладений договір позики 5000,00 доларів США, зі строком повернення не пізніше 18 грудня 2015 року зі сплатою відсотків у розмірі 1700,00 доларів США. 19 листопада 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] позику в сумі 1500,00 доларів США та взяла на себе зобов'язання повернути ці кошти до 23 листопада 2015 року з відсотками у розмірі 2000,00 доларів США. Факт укладення договорів позики і отримання коштів підтверджено власноручно складеними розписками [PERSON] від 18 листопада 2015 року та від 19 листопада 2015 року, затвердженими її підписом та підписом [PERSON], копії яких долучені до матеріалів справи. Позивач виконав свої зобов'язання за договорами і передав відповідачці обумовлені суми грошей, однак, позичальник [PERSON] не виконала взяті на себе обов'язки і в установлені договорами строки суми позик не повернула. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідачка [PERSON] не належним чином виконувала свої зобов'язання за договорами позик, виникла заборгованість по кожному з них, яку в добровільному порядку відповідачка не погашає, тобто в наявності є порушення прав позивача, за захистом яких спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до задоволення і сума заборгованості з врахуванням 3 відсотків річних, підлягають стягненню. Розрахунок трьох відсотків річних, проведений позивачем, сумніву у суду не викликає, тому суд погоджується з цим розрахунком. Стягненню також підлягають сплачені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 800,00 гривень. Неявку відповідачки до суду розцінено як її самоусунення від вирішення даного спору, вона жодним чином не зреагувала на позов, не дала свого відзиву на позов, можливих заперечень на нього, хоча мала таку можливість, так як неодноразово заздалегідь було повідомлена про слухання справи, тому суд вважає, що вона погоджується з позовом. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved