Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що з 26 лютого 2011 року і на даний час вона перебуває у шлюбі з відповідачем, під час перебування у шлюбі нею від відповідача народжено сина [PERSON], [INFO]. З грудня 2013 року спільне проживання [PERSON] з відповідачем припинено. Доводить, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має регулярний дохід та до подачі позову до суду мав постійне місце роботи, інших непрацездатних осіб та дітей на утриманні не має. Просила суд щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття, і не менше мінімального розміру аліментів, визначених законом, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. У судовому засіданні позивачка позов з вищевикладених підстав підтримала в повному обсязі та суду пояснила про те, що з грудня 2013 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, останній проживає разом із нею та її батьками; відповідач на даний час проживає окремо від неї та дитини і перебуває на даний час на обліку як безробітній в Липоводолинському районному центрі зайнятості як шукаючий підходящу роботу, інших неповнолітніх дітей, окрім сина [PERSON], він не має; вона, відповідач та дитина за станом здоров'я є здоровими. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином та завчасно повідомлений, подав суду довідку про розмір отримуваної допомоги по безробіттю. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі з 26 лютого 2011 року і по день розгляду справи в суді перебувають у шлюбі. У період перебування у шлюбі з відповідачем позивачка народила дитину: [PERSON], [INFO], який спільного проживає зі своєю матір'ю - позивачкою по справі (а.с.3-6). При визначені розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини до досягнення нею повноліття, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і цей обов'язок батьків є абсолютним. При цьому, суд враховує наступні обставини: - позивачка проживає окремо від відповідача, неповнолітня дитина перебуває на її утриманні, нею отримуються виплати від держави по народженню дитини; - відповідач є людиною працездатного віку, за станом здоров'я є здоровим, має статус безробітного та отримує виплати у зв'язку з безробіттям, за сумісництвом не працює (а.с.19); - спільна дитина сторін, син [PERSON], вроджених вад здоров'я не має, перебуває на утриманні матері. Обставиною, що має істотне значення для даної справи, суд розглядає те, що малолітня дитина (спільний син сторін) постійно проживає зі своєю матір'ю [PERSON] З урахуванням усіх вищевикладених фактів, суд дійшов висновку про обов'язок відповідача щомісячно сплачувати на користь позивачки на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, оскільки такий розмір цього щомісячного платежу відповідає встановленим обставинам справи та має забезпечити утримання дитини з урахуванням матеріально-сімейного стану сторін. При визначенні розміру стягуваних за цим рішенням аліментів, суд враховує ту обставину, що відповідач інших утриманців, окрім сина [PERSON], не має та є здатним сплачувати аліменти у частці від отримуваних доходів. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: partial