Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

У квітні 2018 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області та просила суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» суму моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я у розмірі 60800,00 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області суму моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я у розмірі 60800,00 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. В обґрунтування позову зазначила, що вона пропрацювала 10 років 10 місяців на ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат». Даний стаж роботи відноситься до стажу в умовах впливу шкідливих факторів. Внаслідок недосконалості робочих місць отримала професійне захворювання. При первинному огляді МСЕК від 15.07.1999 року встановлено 40% втрати професійної працездатності, при переогляді збільшено до 60 % та встановлено 2 групу інвалідності, з вересня 2017 року безстроково. У зв'язку з ушкодженням здоров'я було порушено та порушуються нормальні життєві зв'язки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв'язку з загальною слабкістю, втомою, болями. Тому, просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача суму моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я. У судовому засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] просила суд задовольнити позову з підстав викладених у заяві. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» у судовому засіданні просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовував це тим, що позивачу первинно встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 40 % було встановлено з 1206.1999 року, саме з цієї дати у неї виникло право на відшкодування шкоди, у томк смислі моральної у разі її наявності. Окрім цього, зазначила, що згідно з п. 11 Правил № 472, не міг перевищувати 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 2550 грн., у зв'язку з чим просили суду відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Бершадська Л.С. в судовому засіданні також просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я у сумі 60800 гривень. В обґрунтування відзиву зазначає, що моральна шкода відшкодовується підприємством. Вказує, що згідно ч. 8 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відшкодування моральної шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень ЦПК України та КЗпП. У зв'язку з цим, вважає відсутні підстави для покладення на Відділення виконавчої дирекції фонду обов'язку здійснювати таку виплату. Ухвалою суду від 02 травня 2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, заслухавши пояснення учасників по справі та дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно Акту розслідування причин професійного захворювання № 28 від 17.06.1999 року встановлено, що професійне захворювання у позивача виникло у зв'язку шкідливими умовами праці протягом 16 років 8 місяців (а.с. 10-11). Відповідно до огляду МСЕК від 15.07.1999 року позивачу встановлено 40 % втрати працездатності з 12.07.1999 року по 01.08.2000 рік (а.с. 7). Відповідно до довідки МСЕК від 13.09.2000 року позивачу встановлено 40 % втрати працездатності повторно з 01.08.2000 року по 01.08.2001 рік (а.с. 8). Відповідно до довідки МСЕК від 26.09.2017 року позивачу встановлено 60 % втрати працездатності з 18 вересня 2017 року безстроково (а.с. 9). Згідно ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» є належним відповідачем по справі. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов'язані з ушкодженням здоров'я на ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» [PERSON] оцінює в розмірі 60800,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнав ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, у зв'язку з чим отримала 60 % втрати професійної працездатності. Згідно виписних епікризів, [PERSON] неодноразово зверталася до медичних закладів через стійке погіршення стану здоров'я, систематично проходить курси амбулаторного лікування (а.с. 12-17). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров'я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв'язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв'язку з цим життєвих зв'язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому суд вважає, що сума компенсації від ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 60800,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 60800,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Що ж, стосується вимог до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування на його користь моральної шкоди в розмірі 60800,00 грн., то в цій часті суд відмовляє позивачу в повному обсязі, з тих підстав. Нормами законодавства, у редакції які були чинними станом на 20.12.2004 року, передбачено таке відшкодування Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, суперечать нормам діючого законодавства, оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV в редакції, що діяла на час встановлення позивачеві вперше стійкої втрати працездатності, не передбачає відшкодування застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоров'я Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області. Крім того, як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпілі на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Вище наведені норми діючого законодавства є підставою для відмови позивачу у позовних вимогах до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат». на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial