Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначала, що 10.09.2014 року помер її батько [PERSON]. За свого життя [PERSON] залишив заповіт від 13.09.2012 року, відповідно до якого належну йому на праві власності ? частину квартири за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко [ADDRESS] заповів позивачу у справі [PERSON] Відповідач у справі [PERSON] є дружиною померлого, співвласником квартири, яка увійшла у спадщину, і незважаючи на наявність заповіту, к непрацездатна дружина, має право на обовязкову частку у спадщині. Тому спадщина повинна бути розподілена між спадкоємцями наступним чином 1/8 частина має бути виділена відповідачу, як дружині померлого, яка має право на обовязкову частку у спадщині, а 3/8 частини має бути виділено позивачу як спадкоємцю за заповітом. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька за заповітом, на підставі якої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] заведена спадкова справа. Відповідач на час смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала спільно із чоловіком, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. [PERSON] права на спадщину позивача не визнає, документи на спадкове надати для оформлення спадщини відмовляється. 11.02.2015 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка [ADDRESS], ? частка якої увійшла до складу спадщини, у звязку з чим оформити спадщину в позасудовому порядку неможливо. Посилаючись на вказані обставини [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 3/8 частин квартири за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті 10.08.2014 року батька, [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач позов не визнала, оскільки їй про заповіт нічого не було відомо, померлий чоловік про нього нічого не розповідав, а його донька не має права на спадщину, оскільки з батьком не проживала. Вислухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.08.2014 року помер [PERSON], який є батьком позивача у справі [PERSON] та чоловіком відповідача по справі [PERSON]. В силу ст. 1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON], які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщину після померлого батька, а [PERSON] - шляхом проживання разом із померлим чоловіком на момент його смерті. Проте, за свого життя, 13.08.2012 року, [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого належну йому на праві власності ? частину квартири за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко [ADDRESS] заповів позивачу у справі [PERSON] Зазначений заповіт посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], і на час розгляду справи ніким не ос порений та не скасований. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). З матеріалів справи вбачається, що померлому [PERSON] на праві власності належала ? частина квартири, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка [ADDRESS]. З урахуванням встановлених судом обставин справи та вимог чинного цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач у справі у встановленому законом порядку прийняла спадщину за заповітом після смерті свого батька, яка, виходячи з того, що відповідач має право на обовязкову частку у спадщині, як непрацездатна дружина померлого, складається із 3/8 частин квартири за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка [ADDRESS]. Проте, постановою приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 11.02.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка [ADDRESS]. Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою. Як встановлено у судовому засіданні оригінал правовстановлюючого документу на спадкову квартиру знаходиться у відповідача [PERSON], яка не визнає права позивача [PERSON] на спадщину і у звязку з цим відмовляється надати оригінал документу для оформлення спадщини у нотаріуса. Враховуючи те, що судом встановлено право [PERSON] на спадщину за заповітом після померлого батька та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальній конторі через відсутність у позивача відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, та не бажання відповідача по справі надати такі документи іншому спадкоємцю, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved