Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

У квітні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира №1 в будинку №78, розташованому по вул. Машинобудівній в м.Маріуполі Донецької області. Відповідач, який є її сином, у вказаній квартирі не проживає з листопада 2014 року, оскільки разом з родиною виїхав за межі України, проте з реєстраційного обліку так і не знявся, у звязку з чим позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги також і за нього, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Крім того, вона не може оформити субсидію. Особистих речей відповідача у квартирі не зберігається. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №1 в будинку №78, розташованому по вул. Машинобудівній в м. Маріуполі Донецької області. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його присутності, в якій він повністю визнав позовні вимоги. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач, який є її сином, не проживає в квартирі позивачки з листопада 2014 року, його особистих речей в квартирі немає, в теперішній час він знаходиться на території Російської Федерації. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 31 січня 2001 року, зареєстрованого у Маріупольському БТІ 31.01.2001 року за реєстраційним №38665, є власником квартири №1 в будинку №78, розташованого по вул. Машинобудівній в м. Маріуполі Донецької області. З особового рахунку, виданого ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. Відповідач не проживає у спірній квартирі з листопада 2014 року, що підтверджується актом, складеним майстром ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя від 06.06.2016 року, а також поясненнями свідків. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування квартирою №1 в будинку №78, розташованому по вул. Машинобудівній в м. Маріуполі Донецької області, оскільки знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач не мешкає за місцем реєстрації більше одного року.

Outcome: approved