Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

У жовтні 2014 року до Василівського районного суду звернулася [PERSON], із позовом до Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області, Відділу Держземагенства у Василівському районі Запорізької області. В позовній заяві позивачка [PERSON] вказує, що [INFO] померла - [PERSON]. Після смерті останньої залишилося спадкове майно, а саме, земельні ділянки, розташовані на території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області, розміром 0,25 га та розміром 0,1908 га згідно актів на право власності на земельні ділянки серії ЗП №120191 та серії ЗП №120192. [PERSON] являється спадкоємицею за заповітом, який був посвідчений на ім'я позивачки 21 вересня 2007 року за №187 в Скельківській сільській раді Василівського району Запорізької області. При зверненні до Василівської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини позивачці було відмовлено, оскільки були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вищезазначені земельні ділянки. [PERSON] не встигла отримати державні акти на право власності на змелені ділянки, і позивачка не має можливості оформити право на спадкове майно та просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га та земельну ділянку розміром 0,1908 га, що розташовані в [ADDRESS], які належали померлій [INFO] [PERSON] на підставі державних актів серії ЗП №120191 та серії ЗП №120192 (без реєстрації). У судовому засіданні позивачка [PERSON] суду пояснила, що вона не має оригіналів державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, у зв'язку з чим, не може оформити право на вищезазначене спадкове майно. Державні акти були оформлені, однак не отримані [PERSON] і не зареєстровані, у зв'язку із смертю спадкодавця. Тому позивачка просить суд задовольнити позов та визнати за нею право власності на земельні ділянки, що належали [PERSON] Представник відповідача Відділу Держземагенства у Василівському районі Запорізької області Здорик Д.В. проти позову не заперечує та суду пояснив, що Державні акти на земельні ділянки на ім`я [PERSON] були оформлені Відділом Держземагенства…, однак не здійснено їх державну реєстрацію, постільки власник повинен звернутися особисто, а [PERSON] померла. Представник відповідача Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області Брик В.В. не з'явився, але надав суду заяву із клопотанням розглянути справу без його участі. Вирішити справу на розсуд суду. Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Кириченко В.В. в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву із клопотанням розглянути справу без її участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у віці 64 роки у с. Орлянське Василівського району Запорізької області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок площею 2,9598 га., 0,2500 га та 0,1908 га., розташовані на території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, для ведення особистого селянського господарства та для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею всього належного [PERSON] майна за заповітом, який був посвідчений 21 вересня 2007 року секретарем виконавчого комітету Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області та зареєстровано в реєстрі за номером 187. 14 грудня 2013 року у Василівській державній нотаріальній конторі Запорізькій області [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 2,9598 га., яка знаходиться на території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка [PERSON] є також спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], а саме, земельної ділянки розміром 0,2500 га розташованої у [ADDRESS] на території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2320986604:09:013:0015, та земельної ділянки розміром 0,1908 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за вказаною вище адресою, кадастровий номер 2320986604:09:013:1015. Право власності на зазначені земельні ділянки за спадкодавцем [PERSON] виникло на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЗП №120191 та серії ЗП №120192. Проте померла [PERSON] за час свого життя не встигла здійснити державну реєстрацію прав на земельні ділянки. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка [PERSON] належним чином прийняла спадщину та звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, у зв'язку з тим, що померла [PERSON] за час свого життя не встигла здійснити державну реєстрацію прав на земельні ділянки, та у позивачки відсутні оригінали Державних актів. Враховуючи, що до позивачка [PERSON] в порядку спадкування за заповітом перейшло право власності на нерухоме майно, а саме - земельну ділянку розміром 0,25 га розташовану у [ADDRESS] на території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2320986604:09:013:0015, та земельну ділянки розміром 0,1908 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за тією ж адресою, кадастровий номер 2320986604:09:013:1015, яку позивач не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю державної реєстрації прав на земельні ділянки, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності в порядку спадкування вказаних земельних ділянок обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved