Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між нею та [PERSON] було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу квартири, яка на праві власності належить [PERSON] На підтвердження своїх намірів щодо купівлі квартири вона передала [PERSON] завдаток у розмірі 500 дол. США, а остання зобовязувалась 10 жовтня 2014 року укласти нотаріально посвідчений договір. Разом з тим, у погоджений строк договір купівлі-продажу не був укладений через відсутність в Україні власника квартири [PERSON] та відсутністю належно оформлених документів у [PERSON] За умовами домовленостей у разі відмови продавця укласти договір, отриманий завдаток повертається в подвійному розмірі. Зважаючи на що відповідачі мають сплатити отриманий завдаток у подвійному розмірі. У добровільному порядку кошти їй не були повернуті. Просила суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] суму завдатку в розмірі 1000 дол. США; судові витрати покласти на відповідачів. При розгляді справи позивачка збільшила позовні вимоги. Вказала, що через направлення справи до іншого суду та проведення засідань, вона понесла додаткові витрати на купівлю квитків та змушена була відриватись від звичайних занять. Остаточно просила суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] суму завдатку в розмірі 1000 дол. США; судові витрати по сплаті судового збору, купівлю квитків, втрачений заробіток в розмірі 8793,76 грн. покласти на відповідачів. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала на зазначених в позовній заяві обставинах та підставах. Просила суд задоволити позов. У судове засідання відповідачі не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачка [PERSON] подала суду письмові заперечення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. При розгляді справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто усної домовленості щодо купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12 грудня 2002 року. На підтвердження своїх намірів [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла грошові кошти в розмірі 500 дол. США. Факт передачі та отримання коштів підтверджується розпискою. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у раз порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобовязання, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування та моральної шкоди. З матеріалів справи та пояснень позивача [PERSON] встановлено, що договір не був підписаний. За ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За правилом ст. 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих неналежним виконання зобовязання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема завдатком. Згідно з ст. 570 України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. За змістом ч.2 ст. 570 ЦК України, у тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони давались. Правила про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, але він не виконується з вини якоїсь із сторін. Тобто у разі, якщо договір купівлі-продажу в установленому законом порядку між сторонами не укладався, передані кошти є авансом, який підлягав поверненню позивачу у цьому ж сплаченому розмірі. Тому у стягненні подвійної суми авансу в розмірі 500 дол. США суд відмовляє. Відповідно до постанови Національного банку України від 29 липня 2015 року, курс долара США становив 20,039591 грн. Оскільки кошти передавались в іноземній валюті, тому з відповідача [PERSON], яка отримала грошові кошти, суд стягує аванс в розмірі 500 дол. США, що в еквіваленті на дату ухвалення рішення становить 10\~019,80 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. До судових витрати за ст. 79, 85 ЦПК України відноситься сплата судового збору, витрати по виклику сторін, витрати сторін, що повязані з викликом до суду. Згідно квитанції від 13 жовтня 2014 року позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., по квитанції №26-11\\03 від 26 листопада 2014 року позивачем було сплачено за публікацію оголошення про виклик відповідачів в розмірі 250 грн. Крім того, за ст. 79, 85 ЦПК України до судових витрат включаються витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін. З матеріалів справи встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивача [PERSON] є [ADDRESS]. Відповідно до поданих квитків [PERSON] понесла витрати, повязані з переїздом в загальному розмірі 1613,38 грн. Таким чином, позивач при розгляді справи понесла витрати в розмірі 2\~106,98 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1\~053,49грн. За ч.2 ст. 85 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, сплачується іншою стороною добові, а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичних занять. Оскільки позивач не надала суду належних та допустимих доказів щодо отримання нею доходу, тому в частині стягнення компенсації за втрачений заробіток суд відмовляє. Поданий договір, акти виконаних робіт, роздруківка з рахунку суд оцінює критично, оскільки дані документи не підтверджують дохід позивача за останні місяці.

Outcome: approved