Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 червня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 330, зареєстрував шлюб з [PERSON] . Посилався, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося через непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сім`ю, ведення спільного господарства та побуту. Шлюбно - сімейні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, вважає примирення неможливим. 16 листопада 2020 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про розірвання шлюбу. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23 грудня 2020 року [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вона заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, просила проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 року [PERSON] в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. При судовому розгляді позивач зазначив, що з відповідачкою проживають однією сім`єю на протязі не менше п`ятнадцяти років, в 2016 році зареєстрували шлюб, спільних дітей не мають, на протязі всього життя виникали непорозуміння, а з 2018 року все остаточно розладилося. Зазначив, що влітку обговорювали з відповідачкою питання розірвання шлюбу, розірвати шлюб [PERSON] запропонувала сама, але до органу РАЦС з`являтися відмовилася. Вважає збереження шлюбу неможливим та непотрібним. Відповідачка [PERSON] зазначила, що кохала позивача і виконувала свої жіночі обов`язки, разом вони прожили сімнадцять років і вважає несподіванкою думку [PERSON] про те, що все їх спільне життя виявилося суцільною боротьбою. Не бажала б розірвання шлюбу, але розуміє, що відмова в задоволенні позову сімейних проблем не вирішить, оскільки не бажає вмовляти позивача на збереження сім`ї з урахуванням його позиції. Вважає, що подружні відносини остаточно скінчилися у 2020 році. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Спільних дітей сторони не мають. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved