Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

У жовтні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] селищної ради, третя особа: [PERSON] - про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона є рідною дочкою [PERSON]. 30 березня 1976 року вона уклала шлюб і її дошлюбне прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON]. [PERSON], померла 12 квітня 2010 року. До дня смерті [PERSON] проживала разом з нею [ADDRESS], однією сімєю та доглядала за нею. У [PERSON] відповідно до погосподарської книги Бондарівської сільської ради лічаться 1/2\~частина житлового будинку 1946 року забудови, що знаходяться на земельній ділянці комунальної власності. Згідно Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 137629522 від 13.09.2018 року, її сестрі [PERSON], на праві спільної часткової належить друга частина будинку по вул.. Хвойній, 2 в с. Василенки Кременчуцького району. З дня смерті матері вона користувалась її майном, і користується ним на даний час, тобто фактично вона вступила в управління та володіння спадковим майном, від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не відмовлялася, тобто фактично прийняла спадщину. Вона звернулася з заявою про оформлення права в порядку спадкування на домоволодіння що належало матері [PERSON] на неї, та видачою свідоцтва про право власності на це майно. Але, 11 липня 2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу [PERSON] їй в оформленні права власності на майно було відмовлено та винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії після померлої 12.04.2010 року [PERSON] в звязку з пропущенням 6 місячного строку на прийняття спадщини. Таким чином, для здійснення її цивільних прав необхідно встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої, та визнання права власності на майно її матері за нею, в порядку спадкування. На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким: Встановити факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої. Визнати за [PERSON], в порядку спадкування право власності на 1/2 домоволодіння в с. Василенки Кременчуцького району Полтавської області, вулиця Хвойна, буд. 2, на території [PERSON] селищної ради Козельщинського району Полтавської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась. На адресу суду надіслала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав листа про слухання справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась. На адресу суду надіслала заяву про слухання справи за її відсутності. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, суд дійшов наступного висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 27.12.1955 р., Зарудівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, серія ЯЛ № 247823. 30 березня 1976 року [PERSON] уклала шлюб і її дошлюбне прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб, виданого [PERSON] селищною радою Козельщинського району, серія І-КЕ №297583. [PERSON], померла 12 квітня 2010 року, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 14.04.10р., [PERSON] селищною радою Козельщинського району Полтавської області, серія І-КЕ № 153889. До дня смерті [PERSON] проживала разом з нею [ADDRESS], однією сімєю та доглядала за нею, факт сумісного проживання з покійною матірю підтверджується довідкою № 1975 від 04.07.2018 року, виданою [PERSON] селищною радою Козельщинського району. У [PERSON] відповідно до погосподарської книги Бондарівської сільської ради лічаться 1/2\~частина житлового будинку 1946 року забудови, що знаходяться на земельній ділянці комунальної власності, про що свідчить довідка № 167 від 21.05.2018 року видана [PERSON] селищною радою Козельщинського району. З дня смерті матері вона користувалась її майном, і користується ним на даний час, тобто фактично вона вступила в управління та володіння спадковим майном, від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не відмовлялася, тобто фактично прийняла спадщину. Згідно зі ст.\~1217\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1216\~ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач звернулася з заявою про оформлення права в порядку спадкування на домоволодіння що належало матері [PERSON] на неї, та видачою свідоцтва про право власності на це майно. Але, 11 липня 2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу [PERSON] їй в оформленні права власності на майно було відмовлено та винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії після померлої 12.04.2010 року [PERSON] в звязку з пропущенням 6 місячного строку на прийняття спадщини. Таким чином, для здійснення її цивільних прав необхідно встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої. З врахуванням встановлених обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов в частині встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час смерті, доведений і підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивача про визнання права власності, суд зазначає наступне: У відповідності до ч. 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.4 гл.10 наказу МЮУ № 269/5 від 22.02.2012 року про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Аналізуючи вищезазначене, на підставі рішення суду про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем, що набрало законної сили, нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину, згідно якого позивач може набути право власності, а тому вимога про визнання права власності не підлягає задоволенню.

Outcome: partial