Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У жовтні 2016 року Дальницька сільська рада звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що у вересні 2015 року стало відомо, про те, що [PERSON] самовільно захопив прилеглу до належної йому на праві власності земельної ділянки площею 0,15 га, частину земельної ділянки, розташованої по вул. Хутірська, 2А в с. Санжійка Овідіопольського району, яка перебуває у власності територіальної громади, та самочинно розпочав на цій земельній ділянці будівництво будівлі. З наведених підстав Дальницька сільська рада просила зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку, знести з неї самочинно побудованi будiвлi та споруди, привести ділянку у первинний стан для використання її за цільовим призначенням. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його вiдсутнiсть, позов підтримав. Відповідач в судове засiдання не з'явивися двiчі, про причини неявки суд не повiдомив, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його вiдсутнiсть. Відповідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. За рішенням суду таке нерухоме майно підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. У відповідності до положень ст. 125 Земельного кодексу України в редакції на час виникнення спірних правовідносин між сторонами право власності та право постійного користування на землю виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а відповідно до ст. 126 цього ж Кодексу право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону. Згідно із ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] в установленому законом порядку набув право власності на земельну ділянку, площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по вул. Хутірська,2 А в с. Санжійка Овідіопольського району. На цій земельній діляці [PERSON] побудував жилий будинок. Згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад віднесено право розпорядження землями територіальних громад. Земельна комісія Дальницької сільської ради показала, що у вересні 2015 року вони провели обстеження земельної ділянки по вул. Хутірська,2А в с. Санжійка і виявили, що [PERSON] самовільно захопив та приєднав до належної йому на праві власності земельну ділянку частину земельної ділянки, орієнтовною площею 0,092 га по вул. Хутірська,2 А, об'єднав її зі своєю ділянкою однією огорожею та самочинно розпочав на захопленій земельній ділянці будівництво будівлі. При цьому, станом на вересень 2015 року був побудований лише фундамент будівлі, а станом на цей час побудовані також стіни будівлі та крівля. Заперечення відповідача про те, що не він особисто самовільно захопив частину належної Дальницькій сільській раді земельну ділянку і здійснює на цій ділянці самочинне будівництво, суд до уваги не приймає, тому що вони спростовуються наведеними вище доказами, з яких слідує, що саме [PERSON] є власником сусідньої земельної ділянки площею 0,15 га по вул. Хутірська,2 А, саме відповідач приєднав до належної йому на праві власності земельної ділянки самовільно зайняту земельну ділянку та огородила їх однією огорожею. Та обставина, що [PERSON] не особисто сам виконує будівельні роботи з самочинного будівництва на самовільно зайнятій нем земельній ділянці на думку суду не має ніякого правового значення та не може бути підставою для відмови в позові до нього. Також суд не приймає до уваги, та вважає безпідставними заперечення відповідача, що Дальницька сільська рада не є належним позивачем у справі, а таким може бути лише Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю. Дальницька сільська рада згідно наведених вище положень ст. 13 Конституції України, ст. 12 Земельного кодексу України є власником самовільно зайнятої відповідачем земельної ділянки і відповідно до положень ст. 152 Земельного Кодексу України, ст.ст. 376, 391 ЦК України вправі вимагати усунення будь-яких порушень її прав на землю. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтованні і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь Дальницької сільської ради підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору 1378 грн. (а.с. 2)

Outcome: approved