Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 21 жовтня 2011 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народився син - [PERSON]. Однак, спільне життя із відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що між подружжям постійно виникають конфлікти та суперечки. Кожен із них має різні погляди на життя та сім'ю, протягом деякого часу подружжя не могли прийти до єдиної думки при вирішенні їхніх спільних проблем. З вересня 2016 року сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідач не цікавиться життям та здоров'ям спільного сина, будь-якої допомоги на утримання останнього не надає. З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу, а також не заперечував проти стягнення із нього аліментів на утримання сина у розмірі 800 грн., пояснивши, що на даний час не працює за станом свого здоров'я, тому не має змоги сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Заслухавши пояснення та заперечення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 21 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а. с. 5). Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого 08 червня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Батьком у свідоцтві про народження [PERSON] зазначений [PERSON] ( а. с. 6). З огляду на викладене, та врахувавши те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач у цій частині позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов у частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі а при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні відповідач не надав жодних доказів в обґрунтування доводів заперечення, повідомивши що на даний час не працює Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, та

Outcome: approved