Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовується тим, що вона працює на посаді юрисконсульта з претензійної роботи юридичного відділу комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (далі - КП «Броваритепловодоенергія»). Назва займаної нею посади змінювалася навесні 2020 року, проте з новою посадовою інструкцією (у разі її наявності) вона не ознайомлена. Штат юридичного відділу КП «Броваритепловодоенергія» складається із шести осіб: один начальник відділу; один заступник начальника відділу (посада є вакантною з 2016 року); один юрисконсульт другої категорії; три юрисконсульта. У період з січня 2017 року по жовтень 2019 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Проте, на прохання начальника юридичного відділу Демчук Т.П. вийшла на роботу раніше, коли її доньці було лише два роки і шість місяців. За період роботи з 2013 року й по цей час вона чесно і сумлінно, своєчасно і у повному обсязі виконувала усі доручення директора та безпосереднього керівника. Додержувалася трудової дисципліни, діяла у відповідності до посадової інструкції юрисконсульта з претензійної роботи від 28 травня 2012 року, з якою вона була ознайомлена 11 квітня 2013 року, а також колективного договору на 2019 рік. За період роботи з 2013 року, безпосередньо під керівництвом КП «Броваритепловодоенергія», до неї зауважень не було щодо виконання трудових обов`язків за посадою. Вона неодноразово виконувала обов`язки начальника юридичного відділу, про що свідчать відповідні накази. Останній раз це було у період з 25 по 31 вересня 2020 року. Разом з тим, 01 вересня 2020 року вона довідалася про те, що керівництвом прийняте рішення про скорочення займаної нею посади без урахування переважного права на залишення на роботі. У зв`язку із скороченням штату КП «Броваритепловодоенергія», 03 вересня 2020 року, її, юрисконсульта юридичного відділу, ознайомлено з наказом про персональне попередження працівника про наступне звільнення від 01 вересня 2020 року за № 553-к, а також з наказом «Про внесення змін до штатного розпису і скорочення чисельності та штату працівників» від 01 вересня 2020 року № 270. На усну вимогу їй було відмовлено у наданні копій цих наказів. Позивач повідомила начальника персоналу та начальнику юридичного відділу про те, що вона не згодна з наказом про її персональне попередження щодо наступного звільнення й має намір його оскаржити у судовому порядку. [PERSON] вдруге в усній формі попросила надати їй копії цих наказів. Однак начальник відділу персоналу підприємства повідомила про необхідність скласти письмову заяву у довільній формі на ім`я директора КП «Броваритепловодоенергія» і тоді їй буде видана запитувана інформація. 03 вересня 2019 року [PERSON] склала письмову заяву, у якій зазначила про необхідність їй надати один наказ № 553-к «Про персональне попередження працівника [PERSON] про наступне вивільнення» та подала її до приймальні директора підприємства. Після цього, згадавши про наказ від 17 серпня 2020 року № 515-к «Про доручення виконання обов`язків начальника юридичного відділу за період з 25 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року», [PERSON] повернулася до канцелярії з метою здійснити допис у заяві про необхідність надання їй і цього документу. Між тим, усі документи вже були надані директору для проставлення відповідної резолюції. Наступного дня, 04 вересня 2020 року, позивач усно повідомила відповідальних працівників про те, що забула дописати у заяві ще один наказ по підприємству. Обговоривши дану ситуацію, вони дійшли згоди, що буде видано дві копії наказів, а у заяві від 03 вересня 2020 року вона допише ще наказ № 515-к. За період із 03 вересня по 17 вересня 2020 року копії наказів так і не були видані. Начальник юридичного відділу повідомила [PERSON] про те, що у неї на виконанні заява про надання наказів не перебуває. У подальшому, начальник юридичного відділу [PERSON] захворіла й перебувала на лікарняному із 14 вересня по 17 вересня 2020 року, а [PERSON] виконувала обов`язки начальника юридичного відділу. У телефонній розмові позивач довідалася від [PERSON] про те, що відповідь на її заяву не надано, а тому надала усне розпорядження [PERSON] про отримання заяви [PERSON] у начальника відділу персоналу Кондратюк Л.О. й надала на неї письмову відповідь із роз`ясненням порядку подання заяви відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян». 16 вересня 2020 року [PERSON] отримала її заяву у відділі персоналу та, оскільки остання була без резолюції заступника директора надати дозвіл на видачу вказаних наказів, вона звернулася до керівництва за письмовим дозволом. У подальшому, зважаючи, що позивач обговорила ситуацію із [PERSON] та [PERSON] стосовно допису ще одного наказу від 17 серпня 2020 року № 515-к, вона власноручно дописала у заяві цей наказ. При розмові були присутні [PERSON] та [PERSON] . Після того, як [PERSON] вийшла із лікарняного (18 вересня 2020 року), вона від розмови відмовилася й у присутності заступника директора [PERSON] , зобов`язала її та [PERSON] надати письмові пояснення на ім`я директора підприємства щодо самовільного допису останньою другого наказу після резолюції директора та без погодження збільшення обсягу витребуваної інформації. Оскільки копії документів так і не були їй надані станом на 18 вересня 2020 року, її заява не була зареєстрована, вона написала у своїх поясненнях, що просить не надавати відповідь на її заяву від 03 вересня 2020 року, оскільки має намір звернутися у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян» (з метою отримання гарантій та строки видачі копії документів). 21 вересня 2020 року позивач звернулася із запитом на отримання публічної інформації на ім`я директора підприємства, у якому на підставі статті 34 Конституції України, статей 5, 13, частини четвертої статті 19, частини першої статті 20, частини другої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», статей 5, 6 Закону України «Про інформацію», просила надати їй копії наступних документів: - наказу «Про персональне попередження працівника [PERSON] про наступне вивільнення» від 01 вересня 2020 року № 553-к; - наказу від 17 серпня 2020 року № 515-к про доручення, покладені на неї виконання обов`язків начальника юридичного відділу за період з 25 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року; - за період з 2013 року по 21 вересня 2020 року: наказ про призначення її на посаду; про виконання обов`язків начальника юридичного відділу; про преміювання; про позбавлення її премії; про надання їй щорічної, додаткової відпусток; - оригінал довідки про нараховану та виплачену їй заробітну плату за весь період роботи по дату надання відповіді; оригінал довідки про нараховану, але не виплачену їй заробітну плату за весь період роботи із обов`язковим обґрунтуванням причин не виплати заробітної плати; - статут КП «Броваритепловодоенергія» у останній редакції; - посадову інструкцію юрисконсульта; - її особову справу. Крім того, окремо просила зазначити періоди її перебування на лікарняних, починаючи з березня 2013 року по дату надання відповіді. Просила надати відповідь протягом п`яти робочих днів з дня отримання запиту їй особисто. Вказала номер телефону. Запит подано до приймальні директора підприємства, який зареєстрували у журналі вхідної документації за № 1133. 28 вересня 2020 року вона отримала відповідь за № 01-2154, де було зазначено, що строк розгляду запиту продовжено до двадцяти днів, оскільки вона запитує великий обсяг інформації та у додатку надали довідку про нараховану та виплачену заробітну плату. 22 вересня 2020 року начальник юридичного відділу [PERSON] надала їй для ознайомлення наказ «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 21 вересня 2020 року № 281, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за «самовільне дописування додаткової вимоги в оригіналі заяви, без погодження керівника підприємства». Вказаний наказ винесений на підставі статей 139, 140, 147, 147-1, 149 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та колективного договору без вказівки за 2019 чи 2020 роки. У позовній заяві [PERSON] просить суд: - визнати незаконним та скасувати наказ КП «Броваритепловодоенергія» «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 21 вересня 2020 року № 281 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у вигляді догани за самовільне дописування додаткової вимоги в оригіналі заяви, без погодження керівника підприємства. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року у цій справі відкрите спрощене позовне провадження. Прийнято рішення проводити розгляд справи із повідомленням (викликом) сторін. У відзиві на позовну заяву [PERSON] представником відповідача КП «Броваритепловодоенергія» - Усиком М.Г. зазначається про те, що позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам виникнення та існування спірних правовідносин, оскільки при прийнятті рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача та застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани вимоги чинного законодавства відповідачем не були порушені. Позивач [PERSON] дійсно працює у КП «Броваритепловодоенергія» на посаді юрисконсульта юридичного відділу. 01 вересня 2020 року відповідачем видано наказ «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності і штату працівників» за № 270, яким скорочується посада [PERSON] , про що остання була повідомлена - 03 вересня 2020 року. Після ознайомлення із повідомленням про скорочення посади, [PERSON] звернулася до керівництва підприємства з проханням надати їй копію наказу від 01 вересня 2020 року № 553-к, на що їй було повідомлено про необхідність складення письмового звернення з цього питання. Діловодство у КП «Броваритепловодоенергія» здійснюється відповідно до «Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5 (далі - «Правила організації діловодства …»). Відповідно до підпункту 5 пункту 10 розділу ІІ «Правил організації діловодства …» копії документів виготовляються і видаються на вимогу інших установ або громадян з дозволу керівника установи, його заступників або керівника структурного підрозділу установи. Згідно із пунктом 1 розділу ІІІ «Правил організації діловодства …», - служба діловодства здійснює первинне опрацювання документів, що надійшли до установи, їх попередній розгляд, реєстрацію, передачу керівництву на розгляд, передачу виконавцям. Після виконання документи долучаються до справ. Функції служби діловодства у КП «Броваритепловодоенергія» здійснює секретаріат. Підпунктом 1 пункту 4 розділу ІІІ «Правил організації діловодства …» передбачено, що зареєстровані документи передаються на розгляд керівництва установи в день їх надходження або наступного робочого дня у разі надходження документів у неробочий час. Так, 03 вересня 2020 року у КП «Броваритепловодоенергія» була зареєстрована заява [PERSON] про надання їй копії наказу від 01 вересня 2020 року № 553-к та передана керівництву підприємства на погодження. Документи, розглянуті керівництвом установи, повертаються із резолюцією щодо їх виконання у службу діловодства, яка здійснює передачу документів на виконання (пункт 3, пункт 4 розділу ІІІ «Правил організації діловодства …). Передача документів у межах структурного підрозділу здійснюється через особу, відповідальну за діловодство у структурному підрозділі (секретаря) (пункт 5, пункт 4 розділу ІІІ «Правил організації діловодства …). Згідно із резолюцією керівника підприємства, розгляд та виконання заяви [PERSON] було розписано на заступника керівника [PERSON] та начальника юридичного відділу [PERSON] . Відповідно до наказу керівника підприємства від 14 вересня 2020 року № 579-к, - [PERSON] виконувала обов`язки начальника юридичного відділу із 14 по 17 вересня 2020 року. 16 вересня 2020 року виконуюча обов`язки начальника юридичного відділу Матвієць Л.Є. отримала у начальника відділу персоналу підприємства Кондратюк Л.О. оригінал заяви [PERSON] з метою отримання у заступника директора [PERSON] дозволу на видачу копії наказу. Заступник директора Боровська В.С. надала дозвіл на видачу копії наказу, шляхом напису на заяві відповідного розпорядження із зазначенням дати та підпису. Після цього [PERSON] надала оригінал заяви [PERSON] , у якій остання дописала фразу про видачу їй ще одного наказу «Про виконання обов`язків начальника юридичного відділу» у термін із 25 по 31 серпня 2020 року. Оригінал заяви з додатковою інформацією було надано до відділу персоналу. Таким чином, позивач, всупереч «Правилам організації діловодства …», які не передбачають відповідного редагування вхідного документа після отримання резолюцій керівництва підприємства, здійснила допис у раніше подану заяву, чим порушила трудову дисципліну. Посилання позивача [PERSON] на те, що вона отримала усну згоду та дозвіл від керівника юридичного відділу Демчук Т.П. та начальника відділу персоналу Кондратюк Л.О. на отримання наказу № 515-к та про здійснення допису про його видачу у раніше поданій заяві від 03 вересня 2020 року є неправдивим й таким, що не відповідає дійсним обставинам. У своїх письмових поясненнях безпосередньо позивач зазначила про здійснення такого допису та просить раніше подану заяву не розглядати. У поясненнях відсутнє посилання [PERSON] на те, що такий допис їй було дозволено здійснити з дозволу керівництва. У відзиві представник КП «Броваритепловодоенергія» - Усик М.Г. просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги й просить їх задовольнити. Зазначила, що нею не було порушено трудової дисципліни. У судовому засіданні представник відповідача КП «Броваритепловодоенергія» - Усик М.Г. заперечив проти задоволення позову [PERSON] . Підтримав поданий ним відзив на позов. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] працювала у КП «Броваритепловодоенергія» на посаді юрисконсульта з претензійної роботи; юрисконсульта юридичного відділу з 22 березня 2019 року (а.с. 195, 200). За положеннями Посадової інструкції юрисконсульта з претензійної роботи юридичного відділу КП «Броваритепловодоенергія», - юрисконсульт з претензійної роботи належить до професійної групи «Професіонали» і безпосередньо підпорядковується начальнику юридичного відділу. Окрім іншого, проводить претензійну та позовну роботу по погашенню дебіторської заборгованості споживачів послуг з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання та водовідведення - фізичних осіб з метою недопущення строків позовної давності. Готує та проводить претензійну роботу з боржниками, пропонує заходи по роботі стосовно своєчасної оплати поточних нарахувань та зменшення дебіторської заборгованості за надані послуги. На підставі даних, переданих відділом збуту готує матеріали до суду щодо стягнення заборгованості за послуги та приймає участь в засіданнях суду від імені підприємства. Проводить облік та реєстрацію в електронній базі даних поданих матеріалів до суду, кількість та суми прийнятих судових рішень. Веде контроль за своєчасною видачею судом виконавчих документів. Забезпечує зберігання судових справ. Веде листування зі споживачами та готує відповіді на їх скарги. Розглядає звернення боржників щодо розстрочення боргу. Забезпечує дотримання на підприємстві норм чинного законодавства України. Надає правову допомогу структурним підрозділам та відділам підприємства. Проводить безумовну та якісну роботу по виконанню наказів, розпоряджень, протокольних доручень керівника підприємства з обов`язковим дотриманням термінів виконання тощо. Має право вимагати від керівництва підприємства сприяння у виконанні своїх посадових обов`язків. Юрисконсульт з претензійної роботи несе відповідальність за: своєчасне та якісне виконання обов`язків, згідно даної посадової інструкції; своєчасне і якісне виконання наказів, розпоряджень та вказівок директора підприємства і начальника відділу, в межах своїх обов`язків; завдання матеріальної шкоди в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України; недотримання вимог законодавства при розгляді претензій та позовів; незабезпечення обліку та збереження документації при веденні претензійної та позовної роботи; несвоєчасний розгляд претензій та позовів; неприйняття своєчасних рішень по питаннях, які входять до його компетенції; допущення прострочення дебіторської заборгованості з вини юрисконсульта; порушення трудової або виробничої дисципліни; своєчасне і якісне виконання наказів, розпоряджень, протокольних доручень керівника підприємства (а.с.201). Згідно із Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників комунального підприємства «Броваритепловодоенергія», - працівники підприємства зобов`язані, зокрема: дотримуватися дисципліни праці і виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку, своєчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації; підвищувати продуктивність праці, вчасно і ретельно виконувати роботу за завданнями і нарядами, виконувати нормовані виробничі завдання; коло обов`язків (робіт), які виконує кожний працівник визначається тарифно-кваліфікаційними довідниками, а також технічними правилами, посадовими (робочими) інструкціями та положеннями, які розробляються та затверджуються на підприємстві, тощо. Порушення трудової дисципліни, тобто не виконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, спричиняє вжиття заходів дисциплінарного впливу, а також інших заходів, передбачених чинним законодавством. Відповідно до наказу директора КП «Броваритепловодоенергія» від 21 вересня 2020 року № 281 «Про застосування дисциплінарного стягнення» оголошено догану юрисконсульту другої категорії юридичного відділу [PERSON] за невиконання обов`язків згідно з посадовою інструкцією, не попередження керівника підприємства про виявлену фальсифікацію у заяві [PERSON] , а саме дописування останньою додаткової вимоги в оригіналі заяви. Оголошено догану юрисконсульту юридичного відділу [PERSON] за самовільне дописування додаткової вимоги в оригіналі заяви, без погодження керівника підприємства. З наказу від 21 вересня 2020 року № 281 видно, що 03 вересня 2020 року юрисконсультом юридичного відділу [PERSON] було подано заяву на ім`я директора з проханням надати їй на руки копії наказу від 01 вересня 2020 року № 553-к «Про персональне попередження працівника про наступне вивільнення». Дана заява була розписана директором на виконавців: заступника директора [PERSON] і начальника юридичного відділу [PERSON] і зберігалася в особовій справі [PERSON] 16 вересня 2020 року виконуюча обов`язки начальника юридичного відділу [PERSON] (виконувала обов`язки з 14 вересня по 17 вересня 2020 року, наказ від 14 вересня 2020 року № 579-к) одержала у начальника відділу персоналу [PERSON] оригінал заяви [PERSON] з метою отримання у заступника директора [PERSON] дозволу на видачу копії наказу. [PERSON] надано дозвіл на видачу копії наказу, шляхом здійснення напису на заяві та проставленням дати. Після підписання заяви заступником директора Боровською В.С., виконуюча обов`язки начальника юридичного відділу Матвієць Л.Є. надала оригінал заяви [PERSON] , в якій остання дописала фразу про видачу їй ще одного наказу «Про виконання обов`язків начальника юридичного відділу» в термін із 25 по 31 серпня 2020 року. Оригінал заяви з додатковою вимогою було надано до відділу персоналу (а.с. 29, 51). Підстави видання наказу статті 139, 140, 147, 147-1, 149 КЗпП України. У пояснювальній записці [PERSON] від 18 вересня 2020 року зазначено, що 03 вересня 2020 року нею було подано заяву на ім`я директора з приводу надання їй на руки наказу № 553 від 01 вересня 2020 року. Дану заяву не було зареєстровано належним чином, а саме не поставлено вхідного номеру та дати реєстрації, не зафіксовано у журналі підприємства як вхідні звернення. Станом на 17 вересня 2020 року вона не отримала відповіді на своє звернення, а тому просила видати їй ще один наказ, який стосується її роботи на підприємстві. Внаслідок цього виникли непорозуміння. Для уникнення спору щодо надання відповіді на її заяву від 03 вересня 2020 року з подальшим її доповненням, просила визнати її заяву від 03 вересня 2020 року недійсною. Зазначила, що повторно звернеться із відповідною заявою з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян» (а.с.153). У письмових поясненнях [PERSON] від 18 вересня 2020 року вказується, що [PERSON] доповнила у своїй заяві про те, що хотіла отримати наказ про виконання обов`язків начальника юридичного відділу за період із 25 по 31 серпня 2020 року, про що в обов`язковому порядку мало бути повідомлено директора та заступника директора, але за великими об`ємами роботи це не було зроблено завчасно. Надалі зобов`язується більш свідомо вибирати черговість виконання завдань (а.с.154). Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно із с таттею 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (статті 147, 147-1 КЗпП України). За змістом статей 148, 149 КЗпП України, - дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Статтею 150 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава ХV цього Кодексу). Розділом ІІ «Порядку організації діловодства …» визначено, що порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Копії документів виготовляються і видаються на вимогу інших установ або громадян з дозволу керівника установи, його заступників або керівника структурного підрозділу установи (п.п.1, 5). Розділом ІІІ «Порядку організації діловодства …» передбачено, що служба діловодства здійснює первинне опрацювання документів, що надійшли до установи, їх попередній розгляд, реєстрацію, передачу керівництву на розгляд, передачу виконавцям. Після виконання документи долучаються до справ. Документи незалежно від способу фіксації та відтворення інформації мають проходити та опрацьовуватися в установі на єдиних організаційних та правових засадах організації документообігу. Усі документи, що надходять до установи, приймаються централізовано в службі діловодства (експедиції). Службовий документ, отриманий установою або створений нею, у тому числі для внутрішнього користування, вважається внесеним до документального фонду установи з моменту його реєстрації. Реєстрація документів проводиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації і полягає у веденні запису облікових даних про документ за встановленою установою реєстраційною формою, яким фіксується факт створення, відправлення або одержання документа, шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ (п.п. 1, 2, 2.2, 3). Зареєстровані документи передаються на розгляд керівництва установи в день їх надходження або наступного робочого дня у разі надходження документів у неробочий час. Документи, розглянуті керівництвом установи, повертаються з резолюцією щодо їх виконання в службу діловодства, яка здійснює передачу документів на виконання. За виконання документа відповідають особи, зазначені у розпорядчому документі, резолюції керівника установи, та працівники, яким безпосередньо доручено виконання (п.п. 4, 6 «Порядку організації діловодства …»). Статтями 4, 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Зважаючи на тривалий період не надання їй запитуваної інформації, наявності у неї бажання оскаржити наказ про персональне попередження щодо наступного вивільнення, позивачем здійснено допис у заяві. При цьому цей допис щодо витребування ще одного наказу по підприємству здійснено за дозволом на той час її безпосереднього керівника [PERSON] , яка виконувала обов`язки начальника юридичного відділу КП «Броваритепловодоенергія». Порушень трудової дисципліни зі сторони позивача [PERSON] суд не вбачає.

Outcome: approved