Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Бородянського районного суду Київської області від 25 січня 2018 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею (позивачем) та знаходиться на її утриманні. За рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 січня 2018 року з відповідача стягнуто на її (позивача) користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1000,00 грн. Оскільки вказаний розмір стягнутих з відповідача аліментів на сьогоднішній день є недостатнім для повноцінного забезпечення дитини, відповідач фізично здоровий, офіційно працює у ВЧ А 0409 Новоград-Волинський, на утриманні інших дітей немає, то просила змінити зазначений розмір аліментів та стягнути з відповідача на її ( [PERSON] ) користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року було відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що матеріальний стан відповідача змінився, оскільки наразі він офіційно працює, а тих коштів, які стягуються з нього у твердій грошовій сумі, не вистачає на утримання їхньої спільної дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі та стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що дійсно працює, на його утриманні перебуває ще його мати, яка хворіє та отримує мінімальну пенсію. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 січня 2018 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 27 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За змістом положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, положення ст. 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. При цьому, в силу вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того із батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом стягувача аліментів. Таким чином, за законодавством спосіб стягнення аліментів визначає сам стягувач, та, відповідно, може його змінити шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Також слід зазначити, що згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років, з 01 липня - 2510 гривень, з 01 грудня - 2618 гривень. З доданих до пояснень відповідача документів вбачається, що до складу сім`ї відповідача входить його мати [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на обліку у сімейного лікаря з відповідним діагнозом. Разом з цим, відповідачем не надано документів, що свідчать про погіршення його матеріального стану. Також слід зазначити, що відповідачем надано лише медичний документ, у якому зазначено діагноз його матері, проте відомостей щодо вартості лікування та витрат, понесених ним на таке лікування, суду не надано. Враховуючи викладене, оскільки мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір аліментів 1000,00 грн є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Бородянського районного суду Київської області від 25 січня 2018 року, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до наданої позивачем квитанції від 20 серпня 2021 року, виданої адвокатом Смірновою Т.В., понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу складають 800,00 грн, які з урахуванням задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800,00 гривень, та в дохід бюджету судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved