Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати [PERSON] припинити порушення прав інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], заборонити [PERSON] використовувати знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], включаючи їх використання у мережі Інтернет та в доменному імені [INFO], та зобов'язати ТОВ «Інтернет Інвест» здійснити переделегування доменного імені [INFO] на користь позивача. В обґрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що він є власником раніше зареєстрованих торговельних марок за свідоцтвами України [NUMBER] від 15.08.2000 року, зареєстрованої для товарів 2 класу МКТП, [NUMBER] від 25.06.2008 року, зареєстрованої для товарів 9 класу МКТП та [NUMBER] від 10.03.2016 р., зареєстрованої для товарів 1, 9, 16, 17, 19 класів МКТП. Позивач вказує, що датою подачі заявки на знак для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України [NUMBER] є 11 вересня 1995 року; датою подачі заявки на знак для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України [NUMBER] є 29 грудня 2006 року та датою подачі заявки на знак для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України [NUMBER] є 26 листопада 2014 року. У відповідності до ч. 1 ст. 16 Закону України Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» правова охорона на вищевказані торговельні марки позивача діє в Україні з 11.09.1995 р. (свідоцтво України [NUMBER]), 29.12.2006 р. (свідоцтво України [NUMBER]) та 26.11.2014 р. (свідоцтво України [NUMBER]). Позивач зазначає, що в мережі Інтернет здійснюється делегування доменного імені [INFO] за якими закріплено сайт, на якому здійснюється незаконне використання торговельних марок позивача та пропонується до продажу товар, маркований торговельними марками позивача. За вказаних обставин, позивач вважає, що [PERSON], власник/реєстрант доменного імені [INFO] порушує його права інтелектуальної власності, оскільки будь-якого дозволу на використання торговельних марок позивача на веб-сайті та у доменному імені не отримував. В той же час, на сайті, закріпленому за даним доменним іменем, міститься розділи: «О компании», «Новости», «Продукция» та «Учебный центр», в кожному з яких використовуються торговельні марки позивача. А в розділі «Продукция» також містяться прайси, відповідно до яких пропонуються до продажу лакофарбові та супутні до них матеріали, марковані знаками позивача. Таким чином, за доменним іменем [INFO] знаходиться ресурс (Інтернет сайт), на якому здійснюється пропонування до продажу та продаж товарів, які є тотожними та спорідненими із товарами, для яких зареєстрована торговельна марка позивача. 15 листопада 2017 року у судовому засіданні за клопотанням представника позивача до участі у справі залучено ПП «КАР-ЛАК» як співвідповідача у справі. Крім того, позивач уточнивши заявлені вимоги остаточно просив суд зобов'язати [PERSON] припинити порушення прав інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], заборонити [PERSON] використовувати знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], включаючи їх використання у мережі Інтернет та в доменному імені [INFO], зобов'язати ПП «КАР-ЛАК» припинити порушення прав інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], заборонити ПП «КАР-ЛАК» використовувати знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], включаючи їх використання у мережі Інтернет та в доменному імені [INFO], та зобов'язати ТОВ «Інтернет Інвест» здійснити переделегування доменного імені [INFO] на користь позивача. В обґрунтування заявлених до ПП «КАР-ЛАК» вимог позивач зазначає, що на веб-сайті, що закріплений за спірним доменним ім'ям, знаходиться веб-сторінка «О компании», на якій зазначаються відомості щодо ПП «КАР-ЛАК», який, очевидно і здійснює недобросовісне використання торговельних марок позивача. Більш того, на вказаній сторінці розміщено інформацію, що компанія «КАР-ЛАК» є офіційним дистриб'ютором позивача, що не відповідає дійсності, та вводить споживачів в оману. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити пред'явлені позовні вимоги з урахуванням уточнень у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Інтернет Інвест» проти позову в частині вимоги переделегування доменного імені [INFO] заперечувала, оскільки це буде втручанням в ділові відносини між ТОВ «Інтернет Інвест» та [PERSON], при вирішенні інших позовних вимог поклалася на розсуд суду. Представник відповідачів [PERSON] та ПП «КАР-ЛАК» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. У запереченнях на позовну заяву, представник [PERSON] зазначив, що спірний веб-сайт не працює, не містить жодних позначень за свідоцтвами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що належать позивачу, та не містить пропонування до продажу товарів, споріднених із товарами, для яких зареєстровані торговельні марки позивача. Крім того, зазначив про неправомірність вимог до реєстратора домену, оскільки ТОВ «Інтернет Інвест» не порушувало прав та інтересів позивача у сфері інтелектуальної власності, не є власником спірного доменного імені та виконує лише адміністративні функції поза межами предмета спору. Вважає, що вимога про переделегування доменного імені є незаконною, а обраний позивачем спосіб захисту - неналежним. В свою чергу представник відповідача ПП «КАР-ЛАК» проти позову заперечував з огляду на те, що останній не є реєстрантом або власником доменного імені [INFO], не розміщує жодної інформації на веб-сайті за спірним доменним іменем ані самостійно, ані за будь-якими угодами з власником доменного імені. Вказував, що спір в частині позовних вимог стосовно ПП «КАР-ЛАК» повинен вирішуватись у порядку господарського судочинства. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та вивчивши зміст поданих учасниками процесу заяв по суті справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на дату подання позову позивач компанія ППГ Індастріз Огайо Інк., корпорація Штату Делавер була власником зареєстрованих знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER] від 15.08.2000 р. (пріоритет від 11.09.1995), [NUMBER] від 25.06.2008 р. (пріоритет від 29.12.2006 р.) та [NUMBER] від 10.03.2016 р. (пріоритет від 26.11.2014 р.). Свідоцтво України [NUMBER] зареєстровано для наступних товарів 2 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг: Фарби; політури; лаки; речовини; запобіжники корозії металів і руйнуванню деревини; фарбувальні речовини; протрави; закріплювачі барвників; необроблені природні смоли; листові і порошкові метали, використовувані для художньо-декоративних робіт і друкування; усі товари, включені в 2 клас. Свідоцтво України [NUMBER] було зареєстровано для наступних товарів 9 класу МКТП: наукові, морські, геодезичні, фотографічні, кінематографічні, оптичні, важильні, вимірювальні, сигналізаційні, контрольні (перевіряльні), рятувальні і навчальні прилади та інструменти; прилади та інструменти для передавання, перемикання, перетворювання, акумулювання, регулювання та контролювання електрики; апаратура для записування, передавання і відтворювання звуку або зображень; магнітні носії інформації, записові диски; торговельні автомати і механізми для апаратів з передоплатою; касові апарати, рахувальні машини, засоби обробляння інформації та комп'ютери; вогнегасники; комп'ютерний програмний статок та комп'ютерне обладнання; монітори, клавіатури та принтери до комп'ютерів; комп'ютерний програмний статок щодо керування майстернями з ремонту транспортних засобів, постачання матеріалів для ремонту транспортних засобів; важильні, вимірювальні, інформаційно-пошукові прибори та інструменти і прибори та інструменти для підбору кольорів, що використовуються для ремонту транспортних засобів; інструкції з експлуатації, що додані до зазначених товарів; При цьому судом встановлено, що станом на дату розгляду справи дія свідоцтва України [NUMBER] припинена, проте вона діяла на дату подання позовної заяви. Свідоцтво України [NUMBER] зареєстровано для наступних товарів МКТП: 1 класу МКТП - хімічні продукти, призначені для використовування в промисловості, науці, фотографії, сільському господарстві, садівництві та лісівництві; необроблені синтетичні смоли, необроблені пластмаси; препарати для термообробляння і паяння металів; клейкі речовини на промислові потреби; 9 класу МКТП - наукові, морські, геодезичні, фотографічні, кінематографічні, оптичні, важильні, вимірювальні, сигналізаційні, контрольні (перевіряльні) прилади та інструменти; магнітні носії інформації, записові диски; рахувальні машини, засоби обробляння інформації, комп'ютери; кодовані магнітні картки; закодовані ідентифікаційні браслети магнітні; 16 класу МКТП - папір, синтетичний папір, що використовується як основа для друку, бірок, етикеток (наличок), вивісок, банерів, бланків, формулярів; мікропористі листи, плівки та мембрани паперові або пластмасові, призначені для використовування як основи для друку; друковані, тиснені та кодовані (немагнітні) паперові етикетки (налички), багатошаровий папір покритий металевою фольгою для друкування, папір ламінований пластикового плівкою для друкування, картонні бірки та білетний картон для друкування; паперові та картонні конверти та коробки; паперові та пластмасові рукави, конверти та торбинки для пакування; нетканий папір; папір, захищений від підробки, для чеків, банкнот, посвідчень особистості, водійських посвідчень, медичних рецептів та всіх видів адміністративних документів; друкарська продукція, а саме: кольорові демонстраційні вивіски, книги з формулами, віяла та каталоги кольорів для відбирання та узгоджування кольорів фарбових покривів; 17 класу МКТП - пластмасові формовані матеріали на виробничі потреби; матеріали для конопачення, защільнювання, ізолювання; ізоляційні фарби; защільники герметичні клеєві; вироби із скловолокна ізоляційні; мікропористі листи, плівки та мембрани в рулонах на промислові потреби; 19 класу МКТП - будівельні матеріали неметалеві; пласке скло, флоат-скло, листове скло будівельне (конструкційне). Відповідно до ч. 2 ст. 494 ЦК України, обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, позивач має право використовувати та забороняти використовувати торговельну марку іншим особам для товарів, для яких вона зареєстрована, а також для інших товарів, споріднених з ними. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 495 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором. За змістом ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», саме позивачу належить виключне право використовувати вищезазначені торговельні марки та дозволяти їх використання іншим особам. Згідно ст. 16 Закону, використанням знака визнається нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано: застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону, будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. При цьому, згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 20 Закону, порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звертаючись з позовом до суду до відповідачів про зобов'язання припинити порушення прав інтелектуальної власності та про переделегування доменного імені [INFO], посилається на те, що [PERSON] та підприємство яким він керує - ПП «КАР-ЛАК», незаконно використовують його торговельні марки в доменному імені та на сайті, який за ним закріплений. Судом встановлено, що відповідно до відкритої Інтернет-бази даних UANIC, доступ до якої знаходиться на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер», реєстратором доменного імені [INFO] є відповідач - ТОВ «Інтернет Інвест» а реєстрантом\\власником доменного імені [INFO] є відповідач [PERSON] Даний факт ним підтверджується та не спростовується. Згідно із абз. 15 ст. 1 Закону, доменне ім'я - ім'я, що використовується для адресації комп'ютерів і ресурсів в Інтернеті. Згідно досліджених судом матеріалів справи, на сайті містяться розділи: «О компании», «Новости», «Продукция» та «Учебный центр», в кожному з яких використовуються торговельні марки позивача. В розділі «Продукция» також пропонуються до продажу лакофарбові та супутні до них матеріали, марковані знаками позивача. А на сторінці «О компании» зазначається, що «PPG - мировой лидер в автокрасках», а також те, що «Компанія «КАР-ЛАК» є офіційним дистриб'ютором концерна PPG Industries в Україні». Отже, за доменним іменем [INFO] знаходиться ресурс (Інтернет сайт), на якому здійснюється пропонування до продажу та продаж товарів, які є тотожними та спорідненими із товарами, для яких зареєстровані торговельні марки позивача. Зазначена обставина підтверджується висновком експерта № 218-15 за результатами проведення експертного дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 15 жовтня 2015 року, складеним на замовлення представника позивача. Крім того, на сторінці 28 висновку експертного дослідження № 541 від 06 лютого 2017 року, складеного на замовлення представника [PERSON] - [PERSON], експертом [PERSON], міститься скріншот сторінки «О компании» веб-сайту, де розміщено торговельні марки позивача «[INFO]» за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER], а на сторінці 30 вказаного висновку міститься скріншот сторінки «Компьютерний подбор» веб-сайту, де розміщено торговельну марку позивача «[INFO]» за свідоцтвом України [NUMBER]. Посилання представника відповідачів на те, що наразі веб-сайт, закріплений за доменним іменем [INFO], не працює та не містить будь-яких зображень торговельних марок позивача, а тому підстав для припинення порушення прав інтелектуальної власності останнього не має, судом відхиляються як не наобгрунтовані, оскільки матеріали справи містять докази функціонування спірного веб-сайту як на дату подання позову у справі, так і після цього. Зокрема, висновком експерти проведеного за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок № 54/2018-ЕВ-ЦК від 28.03.2018 р., складеного Центром компетенції УЦПНА, в рамках якого досліджувалось та було зафіксовано наповнення -веб-сторінок Інтернет-архіву «The Wayback Machine», зафіксовано використання торговельних марок позивача станом на 14.12.2016 р. за посиланням [INFO]/ (сторінка «Контакти» веб-сайту), 10.05.2017 р. за посиланням [INFO] (сторінка «О компании» веб-сайту), 13.05.2017 р. за посиланням [INFO] (сторінка «Продукция» веб-сайту). При цьому, висновок експерта № 061/18 за результатами проведення експертного дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 29 березня 2018 року, складений судовим експертом Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності [PERSON] на замовлення представника відповідачів вищевказані висновки експертних досліджень не спростовують, оскільки експерт досліджував лише чи працювала у період з березня 2017 року по 2018 рік сторінка [INFO] та не досліджував чи працювала вказана сторінка на дату подання позову, та не досліджував відповідно сторінки [INFO], [INFO], що були предметом дослідження висновків наданих позивачем в обґрунтування своїх вимог. За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що за доменним ім'ям [INFO] як на дату подання позову, так і значно пізніше після цього знаходився веб-сайт, вміст якого зафіксовано відповідними експертними дослідженнями. Також, висновком експерта № 258/17 за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 19 лютого 2018 року, складеного судовим експертом Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України Хоменко Д.М, встановлено, що позначення «PPG», яке використано на сайті [INFO] є тотожним із зареєстрованими знаками для товарів і послуг послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER]. Оцінивши вказаний висновок в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд не знайшов будь-яких обставин, які б дозволяли стверджувати про його необґрунтованість, неповноту або неправильність чи суперечливість його іншим матеріалам справи, а тому даний висновок також судом приймається до уваги, як належний та допустимий доказ. Щодо схожості назви спірного доменного імені із торговельними марками позивача слід зазначити, що розрізняльною частиною доменного імені [INFO] є лише словесна частина «ppg», тому що частина .com.ua є загальним географічним доменом другого рівня, призначеним для ідентифікації приналежності його до певних доменів. Згідно висновку експерта № 258/17 за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 19 лютого 2018 року, позначення «PPG», застосоване у доменному імені [INFO] є схожим настільки, що його можна сплутати з зареєстрованими знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER]. Окрім цього, відповідно до висновку експертного дослідження об'єктів інтелектуальної власності № 10-12/17-ЕД від 18 грудня 2017 року, складеного судовим експертом [PERSON], позначення «ppg», застосоване у доменному імені [INFO], є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER]. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Як вбачається зі змісту висновків експертів від 19 лютого 2018 року та 18 грудня 2018 року, вони містить докладні описи проведених досліджень, зроблені в результаті висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання, узгоджуються із іншими зібраними по справі доказами як окремо, так і у їх сукупності, а отже, їх слід вважати належними та допустимими доказами. Згідно ст. 16 Закону, використанням знака визнається, зокрема, застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Отже, судом встановлено, що в мережі Інтернет здійснюється делегування доменного імені [INFO], яке є схожими до ступеня змішування із торговельними марками позивача. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про телекомунікації», адміністрування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет включає комплекс організаційно-технічних заходів, необхідних для забезпечення функціонування технічних засобів підтримки адресування, у тому числі серверів доменних назв українського сегмента мережі Інтернет, реєстру домену.UA в координації з міжнародною системою адміністрування мережі Інтернет, спрямованих на систематизацію та оптимізацію використання, обліку та адміністрування доменів другого рівня, а також створення умов для використання простору доменних імен на принципах рівного доступу, захисту прав споживачів послуг Інтернет та вільної конкуренції. В ст. 1 Закону, передбачено, що: адреса мережі Інтернет - визначений чинними в Інтернеті міжнародними стандартами цифровий та/або символьний ідентифікатор доменних імен в ієрархічній системі доменних назв; домен - частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється; домен .UA - домен верхнього рівня ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, створений на основі кодування назв країн відповідно до міжнародних стандартів, для обслуговування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет; домен другого рівня - частина адресного простору мережі Інтернет. що розташовується на другому рівні ієрархії імен у цій мережі. Згідно з ч. 3 ст. 56 даного Закону, адміністрування адресного простору мережі Інтернет у домені .UA здійснюється недержавною організацією, яка утворюється самоврядними організаціями операторів/провайдерів Інтернет та зареєстрована відповідно до міжнародних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер» є недержавною організацією, яка здійснює функції з адміністрування адресного простору українського сегмента в мережі Інтернет (.UA). Такі права дана компанія отримала на підставі договору з [PERSON], який уповноважений міжнародною організацією «Інтернет корпорація з присвоєння імен та номерів» (далі - організація ICANN) здійснювати адміністрування доменів в зоні .UA. Даним договором [PERSON] передав всі права, які йому надало ICANN, саме Товариству з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер». На підставі договорів ТОВ «Хостмайстер» передає іншим юридичним особам свої повноваження. До таких повноважень, зокрема, відноситься адміністрування доменів та делегування в приватне користування доменними іменами юридичним та фізичним особам. Управління доменом другого рівня .COM.UA - ТОВ «Хостмайстер» здійснює одноособово. У зв'язку з цим головним актом, яким регулюються відносини в сфері процедури делегування (передачі в користування доменного імені певній особі, внесення будь-яких змін до запису про це доменне ім'я тощо) доменного імен в зоні COM.UA є «Регламент публічного домену». Оскільки діючим законодавством України не передбачено який саме спосіб захисту має бути застосований в справі про порушення прав інтелектуальної власності на торговельну марку в доменному імені, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про необхідність застосування принципу найбільш справедливого та ефективного способу захисту. Станом на день вирішення спору на законодавчому рівні процедура делегування та користування доменними іменами не врегульована. А тому, питання щодо існування та регулювання взаємовідносин в сфері доменних імен в зоні .UA встановлюються ТОВ «Хостмайстер». Таким чином, суд вважає обґрунтованим посилання позивача на те, що головним актом, яким регулюються відносини в сфері процедури делегування (передачі в користування доменного імені певній особі, внесення будь-яких змін до запису про це доменне ім'я тощо) доменних імен в зоні COM.UA є «Регламент публічного домену». Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦК України, цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема, звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Звичай може бути зафіксований у відповідному документі. З аналізу вищевказаного можна дійти висновку, що процедура делегування доменних імен не врегульована законодавством, але врегульована Регламентом, якого дотримуються всі учасники ринку доменних імен, а тому, даний Регламент у відповідності до ч. 1 ст. 7 ЦК України може вважатися звичаєм ділового обороту послуг з делегування доменних імен, прийнятим в даній категорії справ. Беручи до уваги вищевикладене, делегування доменних імен на законодавчому рівні в Україні не врегулювано і одним з небагатьох нормативних актів, які дають визначення поняттю «доменне ім'я», є Закону України «Про телекомунікації». У зв'язку з цим, доменні імена регулюються учасниками даного ринку, шляхом розробки певних стандартів та регламентів, а тому головним документом, який регулює процедуру делегування доменів в зонах .COM.UA, є документ під назвою «Регламент публічного домену», що є належним з огляду на норми законодавства щодо звичаїв ділового обороту. Як вбачається із матеріалів справи реєстратором доменного імені [INFO] є ТОВ «Інтернет Інвест». Згідно із абз. 4 п. 2 Регламенту, реєстратор - особа, що надає послуги, необхідні для технічного забезпечення реєстрації, делегування та функціонування доменного імені. Відповідно до п. 7.2.1. Регламенту, запис про контакт створюється Реєстром за заявкою від Реєстратора. Згідно пункту 7.3.3 Регламенту, зміни до запису про доменне Ім'я вносяться виключно на підставі заявки, яку надсилає Реєстратор до Реєстраційної системи. Отже, Регламентом передбачено, що всі зміни щодо статусу доменного імені може здійснювати виключно реєстратор доменного імені. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що змінити статус доменного імені [INFO] шляхом переделегування його на користь позивача, може здійснити виключно ТОВ «Інтернет Інвест», а тому в позовні вимоги в частині переделегування доменного імені [INFO] на користь ППГ Індастріз Огайо Інк., корпорація штату Делавер, також підлягають задоволенню. Крім того суд надає оцінку тій обставині, що згідно з Регламентом публічного домену, процедура реєстрації доменних імен в зоні .COM.UA є досить швидкою і будь-яка особа, в тому числі і відповідач 2, після виконання рішення суду вже через декілька годин зможе зареєструвати його повторно. Позивач жодним чином не може перешкодити повторній реєстрації оскаржуваного домену, або подати які-небудь заперечення, що може призвести до повторного звернення позивача до суду де предметом позову знову буде захист прав інтелектуальної власності в зв'язку з делегуванням оскаржуваного доменного імені. Дані обставини виключають принцип ефективності захисту прав позивача, а тому суд вважає, що найбільш ефективним способом захисту прав позивача від порушень з боку відповідача, є переделегування доменного імені [INFO] на користь позивача. Водночас, як було судом встановлено, власником/реєстрантом доменного імені [INFO] є відповідач [PERSON] Проте доказів того, що Приватне підприємство «КАР-ЛАК» використовує знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] в доменному імені [INFO] позивачем не надано. З огляду на це, в задоволені позовної вимоги про заборону ПП «КАР-ЛАК» використовувати знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], в доменному імені [INFO] слід відмовити, з підстав її недоведеності. Що ж стосується посилань представника відповідачів на те, що спір в частині позовних вимог стосовно ПП «КАР-ЛАК» повинен вирішуватись у порядку господарського судочинства, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 50 ЦПК України, позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов'язки. Як встановлено судом, предметом спору у даній справі є однорідні права інтелектуальної власності, що виникають у позивача на підставі свідоцтв України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], а підставою їх захисту порушення як відповідачем [PERSON], так і ПП «КАР-ЛАК» на одному й тому ж веб-сайті, що закріплений за доменним ім'ям [INFO]. Крім того, судом приймаються до уваги посилання представника позивача, що засновником та керівником відповідача ПП «КАР-ЛАК» є відповідач [PERSON], а тому їхні дії пов'язані між собою та мають розглядатись спільно. Доказів протилежного представником відповідача суду не надано. Таким чином, підстав для роз'єднання даних позовних вимог та розгляду їх в межах різних видів судочинства не має. Згідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. Зі змісту ч. 3 ст. 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Частиною 2 ст. 140 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, пов'язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов'язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У ході розгляду даної справи позивачем було замовлено та надано в якості доказів наступні висновки експертних досліджень: - Експертний висновок № 54/2018-ЕВ-ЦК за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет від 28.03.2018 -- вартістю 2000,00 гривень; - Висновок експерта № 3-01/18, складений за результатами проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 15.01.2018, підготовлений судовим експертом [PERSON] - вартістю 12 000,00 гривень; - Висновок експерта № 258/17 за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 19.02.2018, складеного судовим експертом Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності - вартістю 28 569,60 гривень; - Висновок експерта № 218/15 за результатами проведення експертного дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 15.10.2015, складеного судовим експертом Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності - вартістю 2550,24 гривень. Разом сума понесених позивачем витрат за послуги експертних установ та експертів становить: 45 119,84 гривень. Зазначена обставина підтверджується наданими представником позивача до початку стадії судових дебатів копіями відповідних платіжних документів. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, при звернені до суду з позовом та відповідно уточнені позовних вимог, позивачем були понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору, у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір», а саме: 6890 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи оригіналами платіжних документів. Приймаючи до уваги те, що на час реєстрації та делегування доменного імені [INFO] відповідачем ТОВ «Інтернет Інвест» не було порушено вимог чинного законодавства та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6890,00 грн. та витрат на проведення експертиз у розмірі 45119,84 грн. підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] та ПП «КАР-ЛАК» пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial