Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У квітні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з [PERSON] суму незаконно отриманих коштів допомоги в розмірі 14375 грн. 55 коп. на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат: 03165, м. Київ, пр-т. Комарова, 7 на розрахунковий рахунок 35414014054086 ГУДКСУ м. Києва, МФО 820019, код 22886300, КФК 090306, КЕКВ 2730, аргументуючи тим, що у грудні 1992 р. до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації звернулась відповідачка з заявою та комплектом документів для призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. На підставі наданих документів Управлінням праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації було призначено допомогу. 29.05.2012 р. відповідач звернулася до позивача за призначенням допомоги у зв'язку вагітністю та пологами на другу дитину. Під час обстеження Управлінням матеріально-побутових умов проживання заявниці, було з'ясовано, що в 1993 р. встановлено батьківство над дитиною [PERSON], про що складений акт №1907 від 22.08.2012 р. Після чого, Управління зупинило нарахування даної допомоги. 29.04.2014 р. Управління направило на домашню адресу відповідачки лист про добровільне повернення надміру сплачених бюджетних коштів, перерахувавши вказану переплату. Станом на 23.10.2014 р. з боку [PERSON] ніяких дій щодо погашення незаконо отриманих коштів вчинено не було. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями (а.с. 37, 41), заперечень проти позову суду не надала, про поважність причин неявки суд не повідомила. Третя особа у судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, заяви про слухання справи без їх участі не надіслано. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно зясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що у грудні 1992 р. до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації звернулася [PERSON] з заявою та комплектом документів для призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. На підставі наданих документів Управлінням праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації було призначено допомогу (а.с. 4) 29.05.2012 р. відповідач звернулася до позивача за призначенням допомоги у зв'язку вагітністю та пологами на другу дитину. Під час обстеження Управлінням матеріально-побутових умов проживання заявниці, було з'ясовано, що в 1993 р. встановлено батьківство над дитиною [PERSON], про що складений акт №1907 від 22.08.2012 р. Управління зупинило нарахування даної допомоги. 29.04.2014 р. та направило на домашню адресу відповідачки лист про добровільне повернення надміру сплачених бюджетних коштів, перерахувавши вказану переплату (а.с. 6). Станом на 23.10.2014 р. з боку [PERSON] ніяких дій щодо погашення незаконо отриманих коштів вчинено не було (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем в порушення вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» не повідомлено Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги, тому виплачені надміру кошти у розмірі 14375 грн. 55 коп., підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати: судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача в дохід Держави України, оскільки позивач був звільнений від їх сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved