Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Ленінський районний сектор в м. Полтаві Управління державної міграційної служби України у Полтавській області, Управління державної міграційної служби України у Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Ленінського районного сектору в м. Полтава Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України у Полтавській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], є наймачем квартири [ADDRESS]. Факт надання їй у користування цієї квартири засвідчується копією ордеру на жиле приміщення № 2255 від 22 квітня 1993 р. Також, між позивачкою та ЖЕО укладено договір № 111 від 01.03.2008 р. «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Дана квартира відноситься до державного житлового фонду і на даний час триває процес її приватизації. [PERSON] була вселена у дану квартиру як член сім'ї позивача та зареєстрована за цією адресою з 28.02.2001 р., згідно довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради. Однак, з 2008 р., тобто вже понад пів року [PERSON] не проживає у спірній квартирі, без жодних поважних причин. Даний факт підтверджується актом про не проживання, складеним КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради від 15.09.2014 р., засвідченим підписами сусідів: [PERSON], проживає в кв. [ADDRESS]; [PERSON], проживає в кв. [ADDRESS] Як зазначила в своєму позові позивачка та в судовому засіданні представник позивача, комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Згідно довідки КП «ЖЕО № 2» від 29.07.2013 р. у вказаній квартирі зареєстровані наступні особи: - [PERSON] (з 01.06.1993 р.); - [PERSON] (з 13.06.2003 р.); - [PERSON] (з 28.02.2001 р.); - [PERSON] (з 01.06.1993 р.); - [PERSON] (з 01.06.1993 р.); - [PERSON] (з 24.04.2013 р.). Так як [PERSON] не сплачує зазначені платежі, то позивачка змушена сплачувати і за неї в тому числі. Починаючи з 2008 року [PERSON] виїхала з кв. [ADDRESS], та вивезла всі свої речі. З того часу до квартири вона не приходила, комунальні платежі не сплачувала, участі у витратах на поточний ремонт не приймала. Отже, відповідачка добровільно визначила собі інше місце проживання і даним жилим приміщенням не користується понад 6 місяців без поважних причин. Відповідно до ст.163 Житлового кодексу УРСР, у разі тимчасової відсутності наймача, за ним зберігається займане приміщення у випадках і межах строків, встановлених ч.1 ст.71 цього кодексу. Згідно ст. 71 ЖК жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Будь-які заяви до ЖЕО про те, що вона буде відсутня за місцем реєстрації та збереження за нею права на користування за цією адресою відсутні. Стаття 72 ЖК дозволяє визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців в займаній квартирі такою, що втратила право на користування нею. Таким чином [PERSON] не проживає в житловому приміщенні більш 6 місяців без поважних причин, у зв'язку з чим втратила право користування ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved