Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.84620.003 від 06 лютого 2013 року у розмірі 12 249,64 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 06 лютого 2013 року між сторонами був укладений кредитний договір № ICKGMCUI.84620.003, відповідно до умов якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 2\~000,00 грн. на рахунок № 2625.3.000080988 та за користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі 36 % річних. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором, встановивши кредитний ліміт на розрахунковий рахунок відповідача. Відповідач належним чином зобовязання за кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 21.03.2016 року складає 12 249,64 грн., яка складається з: поточна заборгованість по тілу кредиту 970,94 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту 2 207,86 грн., поточна заборгованість за процентами 53,71 грн., прострочена заборгованість за процентами 3 423,53 грн., пеня 5 793,60 грн. Тому ПАТ «ВБР» вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] банк розвитку» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ICKGMCUI.84620.003, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито встановлено ліміт на рахунку в розмірі 2 000,00 грн. (а.с.13-14). У відповідності до договору щомісячний мінімальний платіж складає 10 % від суми заборгованості та підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідач скористався кредитними коштами, проте зобовязання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку заборгованості станом на 21 березня 2016 року заборгованість становить 12 249,64 грн., яка складається з: поточна заборгованість по тілу кредиту 970,94 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту 2 207,86 грн., поточна заборгованість за процентами 53,71 грн., прострочена заборгованість за процентами 3 423,53 грн., пеня 5 793,60 грн.. (а.с. 5-12). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.84620.003 від 06 лютого 2013 року у розмірі 12 249,64 грн. Відповідно до\~ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved