overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому, із врахуванням заяви від 12.12.2017 року, просить поновити його на роботі в Державному вищому навчальному закладі «Червоноградський гірничо-економічний коледж» на посаді викладача гірничо-електромеханічних дисциплін, стягнути з відповідача на свою користь 12 933,00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обгрунтування позову послався на те, що з 12.01.2009 року працював викладачем гірничо-електромеханічних дисциплін в Державному вищому навчальному закладі «Червоноградський гірничо-економічний коледж». На підставі наказу № 20-к від 30.05.2017 року його було попереджено про можливе звільнення з 31.08.2017 року згідно з п.1 ст.40 КЗпП. 25.09.2017 року згідно наказу № 42 його було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП. Вказує, що в період двох місяців у закладі існували вакантні посади, які в першу чергу повинні були запропоновані йому, однак на роботу брали нових працівників. 15.11.2017 року представник відповідача подав заяву про визнання позову. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, тому просять такі задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, підтримав подану ним заяву від 15.11.2017 року. Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Також відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене та визнання представником відповідача позову в повному обсязі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 17.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 44) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2017 року відкрито провадження у справі (а.с.16). У судовому засіданні позивача позов підтримує та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне «Рябоконь». Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.01.2015 року про що Відділом держпаної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києв зроблено актовий запис № 44 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище, а саме «Рябоконь». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 23.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 309) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Від шлюбу сторонни мають дітей- [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.11.2017 року відкрито провадження у справі (а.с.16). У судовому засіданні позивача позов підтримує та просить його задовольнити». Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.03.2013 року про що Відділом держпаної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києв зроблено актовий запис № 309 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 січня 2017 року приблизно о 05 годині відповідач [PERSON] незаконно заволодів належним йому /позивачу/ автомобілем, марки Volkswagen, моделі Passat, польської реєстрації [NUMBER], 1997 року випуску, який знаходився поблизу кафе-бару «Кордон», розташованого біля смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району, по автомобільній дорозі Київ-Ковель, та, не впоравшись з керуванням, з»їхав на узбіччя, внаслідок чого пошкодив даний автомобіль. 15 лютого 2017 року старший слідчий Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області Напісочний Є.Є., розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 12017110120000012 від 04 січня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, проаналізувавши матеріали кримінального провадження та, враховуючи зібрані по справі фактичні дані, встановив, що [PERSON] не мав умислу незаконно заволодіти вказаним автомобілем, та користувався ним лише з дозволу власника, у даному кримінальному провадженні відсутня подія злочину, у зв»язку з чим своєю постановою від 15 лютого 2017 року зазначене кримінальне провадження закрив, через встановлення відсутності складу кримінального правопорушення. Згідно звіту № 35/08/17 від 15 серпня 2017 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, нанесеного йому /позивачу/ внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, становить 39 108,95 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу, з врахуванням фізичного зносу та втрати товарної вартості становить 185 519,89 грн. За проведення експертного дослідження та складання вказаного звіту він /позивач/ сплатив 2200 грн. Крім того, через те, що зазначений автомобіль було пошкоджено, йому /позивачу/ довелося скористатися послугами евакуатора, вартість яких склала 1500 грн. Просив,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

у жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 квітня 2010 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції ц м. Києві між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за № 451. Від шлюбу мають дочку- [PERSON]., [INFO]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на сімейне життя, та різні характери. З 2016 року спільне господарство не ведеться, на даний час кожен з них має окремий бюджет, проживають окремо. Додатково повідомив, що спору з приводу розподілу майна та визначення місця проживання дитини між ними немає. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим, просив шлюб розірвати. У підготовче судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Судом встановлено, що 10 квітня 2010 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 451, свідоцтво про шлюб [NUMBER]. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин впродовж тривалого строку, а саме - з 2016 року, наразі проживають окремо, спільне господарство не ведуть та позивач немає бажання зберігати сім'ю. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 16.05.2018 року залишено без розгляду позовні вимоги до [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, повідомлявся судом повторно належним чином, заперечення проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, позивач з 03.11.2005 року зареєстрована у квартирі [ADDRESS] Усі комунальні послуги та утриманням квартири здійснює позивач. Крім позивача у вищевказаній квартирі 15.07.2008 року був зареєстрований відповідач. Відповідно до повідомлення Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 12.10.2017 р., проведеною перевіркою встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на протязі року не мешкають. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст.71, 72 ЖК України суд дійшов до висновку про відсутність відповідача понад шість місяців у квартирі [ADDRESS], враховуючи тривалість не проживання без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщення вказаної квартири. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

у жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 12 739 грн. 82 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та підписав заяву №б/н від 06.06.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 11.09.2017 року виникла заборгованість в розмірі 12 739 грн. 82 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту - 2094 грн. 56 коп., нараховані відсотки за користування кредитом - 848 грн. 25 коп., нарахована пені - 8 714 грн. 16 коп., а також штрафи (фіксована сума) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 582 грн. 85 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 5-6). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 12 739 грн. 82 коп. та судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

у жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 26 517 грн. 08 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 03.05.2017 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31.08.2017 року виникла заборгованість в розмірі 26 517 грн. 08 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту - 1086 грн. 96 коп., нараховані відсотки за користування кредитом - 20 579 грн. 92 коп., нарахована пені - 3349 грн. 39 коп., а також штрафи (фіксована сума) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1250 грн. 81 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-7). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 26 517 грн. 08 коп. та судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

у жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 45 618 грн. 95 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву №б/н від 18.01.2012 року та отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник рахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 03.07.2017 року виникла заборгованість в розмірі 45 618 грн. 95 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту - 25 903 грн. 96 коп., нараховані відсотки за користування кредитом - 5013 грн. 16 коп., нарахована пеня - 12 053 грн. 31 коп., а також штрафи (фіксована сума) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2148 грн. 52 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 5-6). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 45 618 грн. 95 коп. та судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved