Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У жовтні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» (далі - ТОВ «ФК Є ГРОШІ») звернулося до суду із даним позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] заборгованість за договором № 2464709478-001349 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 20 квітня 2018 року у розмірі - 11 720 грн. 55 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі - 1 500 грн. 00 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 415 грн. 55 коп.; заборгованості за пенею - 5 805 грн. 00 коп., судові витрати: судовий збір у розмірі - 1 762 грн. 00 коп. та витрати на юридичні послуги у розмірі - 1 500 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначається про те, що 20 квітня 2018 року між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та [PERSON] укладено договір № 2464709478-001349 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com. За умовами вказаного договору відповідачу перераховано на картковий рахунок позику в сумі - 1 500 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2% за кожен день строком на 31 день (сума процентів за користування позикою становить 545 грн. 55 коп.). Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором. Взяті на себе зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі. Разом з тим, відповідач умови договору не виконує, кредит та відсотки за кредитом у повному обсязі не сплачує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості. Дана справа слухається судом повторно. Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2018 року стягнуто на користь ТОВ «ФК Є ГРОШІ» із [PERSON] заборгованість за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2464709478-001349 від 20 квітня 2018 року у розмірі - 11 720 грн. 55 коп., а також судові витрати в сумі - 1 762 грн. 00 коп. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2019 року скасовано заочне рішення суду від 18 грудня 2018 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження. При повторному розгляді даної справи позивач ТОВ «ФК Є ГРОШІ» у судове засідання представника не направив. У матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. 18 червня 2019 року надав до суду заяву, в якій просив розглянути дану справу у його відсутність, також вказав, що заявлені позовні вимоги не визнає, оскільки будь-яких коштів у кредитній установі він не отримував, клієнтом ПАТ «Банк «Восток» ніколи не був. Просив суд відмовити у задоволенні даного позову. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Так, у статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. З доданої до матеріалів справи копії договору № 2464709478-001349 від 20 квітня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту вбачається, що ТОВ «ФК Є Гроші» (позикодавець) надає [PERSON] (позичальнику) кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Відповідно до Розділу 3 вказаного договору позика складає - 1 500 грн. 00 коп.; сума процентів за користування позикою становить 545 грн. 55 коп. за 31 день. Проценти за користування позикою становлять 2 % за кожен день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2 % (30 грн. 00 коп.) за кожен день, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. У позовній заяві позивачем зазначено, що договір № 2464709478-001349 укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення цього договору. Із останнього аркуша договору надання позики та графіку розрахунків вбачається, що підписання здійснюється електронним цифровим підписом. У даному випадку ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 860474, що зазначений у тексті договору у розділі «Реквізити сторін». У рахунок стягнення заборгованості із відповідача позивачем зазначається сума у розмірі - 11 720 грн. 55 коп., що складається із заборгованості за кредитом - 1 500 грн. 00 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 415 грн. 55 коп.; заборгованості за пенею - 5 805 грн. 00 коп. Не визнаючи позовних вимог про стягнення заборгованості, відповідач посилається на ті обставини, що будь-яких коштів він фактично не отримував. Згідно із пунктом 4.1 договору надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту позика вважається наданою в момент отримання позичальником коштів в касі позикодавця, що підтверджується відповідним касовим ордером та/або зарахуванням коштів на поточний (картковий) рахунок позичальника. 28 грудня 2017 року між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір співробітництва № 2829, предметом якого є надання останнім послуг пов`язаних із здійсненням перекладу засобів і проведення виплат. За умовами вказаного договору визначено технологічного партнера ТОВ «Платежі онлайн», яке представлене торгівельною маркою Platon. На підтвердження факту надання відповідачу грошових коштів у розмірі - 1 500 грн. 00 коп. позивачем додано повідомлення, згідно із яким 20 квітня 2018 року через систему прийому платежів «Platon» (ТОВ «Платежі Онлайн») проведено успішно видачу займу на сайті e-groshi.com (1500,00) на карту клієнта. Разом з тим, вказане повідомлення системи «Platon» не містить жодних ідентифікуючих даних про клієнта, а саме відповідача [PERSON] : із фрагментів номеру карти, що відображені в даному повідомленні, неможливо встановити належність карти (рахунку) саме [PERSON] Вказаний у повідомленні код авторизації 426524 відрізняється від СМС коду: 860474, який зазначений у договорі у розділі «Реквізитах сторін». Згідно із платіжним дорученням № 385 від 20 квітня 2018 року ТОВ «ФК Є ГРОШІ» перерахувало на ім`я отримувача [PERSON] номер картки: [NUMBER] грошові кошти у розмірі - 1 500 грн. 00 коп. За клопотанням сторони позивача, суд витребував у ПАТ «Банк Восток» інформацію щодо належності [PERSON] номеру карти [NUMBER] . Вказаний рахунок за відомостями наданими позивачем відкритий безпосередньо у вказаній фінансовій установі. На виконання ухвали суду ПАТ «Банк Восток» надано інформацію, що фізична особа [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) не є клієнтом банку, а в банку не обліковуються рахунки вищевказаної особи. Таким чином, оскільки вказаний рахунок не належить відповідачу, останній не міг отримати грошові кошти за договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту у розмірі - 1 500 грн. 00 коп. З огляду на викладені обставини та відсутність доведеного факту передачі коштів позичальнику - відповідачу у справі у спосіб визначений договором про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову. Відповідно до положень частин першої та другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частинами першою та другою статті 83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як передбачено у статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову з підстав недоведеності позивачем обставин щодо укладення договору позики та передачі відповідачу грошових коштів у розмірі - 1 500 грн. 00 коп. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: dismissed