Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], яка належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області\~ [PERSON] за №2303. Відповідно до інформаційної довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг у\~ вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з 2012 року не проживає в зазначеній квартирі, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в її утриманні. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №22 у будинку №84 по вул.Сєченова в м.Маріуполі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 31.10.2018 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не зявлявся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.08.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області\~ [PERSON] за №2303, [PERSON] володіє квартирою №22 у будинку №84 по вул.Сєченова в м.Маріуполі на праві приватної власності, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №130092024 від 09.07.2018 року. Як вбачається з інформаційної довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №12-126-2133 від 12.09.2018 року,\~ [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO],\~ але з 2012 року у квартирі не проживає, що підтверджується актом про не проживання від 02.10.2018 року, складеним комісією ОСББ «Сєченова 84». Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже відповідач є членом родини позивачки, але з 2012 року у квартирі не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні, внаслідок чого суд вважає, що [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування квартирою №22 у будинку №84 по вул.Сєченова в м.Маріуполі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved