Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

У жовтні 2016 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості звернулось Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД». Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що 13 вересня 2012 року відповідач звернувся до Банку з підписаною ним Заявою № 99858581, яка містила три оферти: 1) про укладення кредитного договору на придбання товару, 2) договору застави цього товару, 3) договору про надання та використання платіжної картки. Банк прийняв пропозицію відповідача і уклав з [PERSON] договір шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 4.2. Заяви вважаються акцептом оферти Відповідача, а саме, відкрив Відповідачу поточний рахунок № 26252002885846 та випустив на імя відповідача платіжну картку. Таким чином було укладено договір, що відповідає ч. 2 ст. 642 ЦК України. Відповідно до п. 3 підписаної відповідачем заяви, договір укладений на умовах викладених в цій Заяві, Тарифах по карткам банку та Умовах надання та обслуговування платіжних карток банку складає договір про надання та використання платіжної картки. Відповідач відповідно до пункту 8 заяви, зобовязався у випадку отримання кредитів в рамках договорів погасити такі кредити відповідно до Умов по карткам, а також сплатити банку відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в Банку Тарифами. Відповідно до пунктів 8.16 Умов по карткам, [PERSON] має право на власний розсуд визначити момент витребування Кредиту та в будь-який момент часу вимагати від Клієнта погашення заборгованості в повному обсязі шляхом формування й направлення Клієнту Заключного Рахунку-виписки - документу, що містить вимогу Банку до Клієнта про повне погашення Клієнтом всієї заборгованості за Договором (п.1.15 Умов по карткам ). Банком 14.06.2015 року був направлений заключний рахунок-виписка із вимогою погасити заборгованість за договором, проте відповідачем в порушення умов Договору про картку заборгованість не погашена і станом на 12.10.2016 року вона складає 23264,71 грн., з них: 23186,79 грн. заборгованість згідно Заключного рахунку-виписки; 77,92 грн - три відсотка річних. На неодноразові виклики суду сторони у судове засідання не зявилися, представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с. 69) у судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечувала (а.с. 79, 85). Відповідач [PERSON] причину неявки суду не повідомила, про місце та час розгляду справи, в т.ч. відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлена належним чином (а.с.78, 88). Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Стандарт», правонаступником якого є ПАТ «БАНК ФОРВАРД» (а.с.62-68) та відповідачем [PERSON] був укладений: договір про надання і використання платіжної картки №104941344 (а.с.8-17). Так, 13.09.2012 року відповідач звернувся до банку із підписаною ним заявою №99858781, яка містить в собі 3 пропозицію (оферти): про укладення кредитного договору та придбання товару, договору застави цього товару та про укладення договору про надання та використання платіжної картки. Банк 18.03.2013 акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в Заяві відповідача, і уклав з відповідачем договір про надання та використання платіжної картки №104941344, шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 4.2 заяви будуть вважаються акцептом оферти відповідача, а саме, відкрив відповідачу поточний рахунок № 26252002885846 та випустив на імя відповідача платіжну картку. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Тому, наслідком акцепту (прийняття) банком оферти (пропозиції), викладеної в п. 3 заяви відповідача, став факт укладення договору про картку. Відповідно до п. 3 підписаної відповідачем заяви, договір укладений на умовах, викладених в цій заяві, тарифах по карткам банку та Умовах надання та обслуговування платіжних карток банку. При укладенні договору про картку діяли тарифи, затверджені наказом № 957 від 25.12.2012 року. Зміна попередніх тарифів відбулась за погодженням сторін у відповідності до п.п. 2.11.-2.13 Умов по карткам та затверджені наказом № 347 від 30.04.2015 року (а.с. 18, 21). Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Умови договору відповідачем [PERSON] порушені, про що свідчить розрахунок, наданий позивачем та виписки по особовим рахункам (а.с. 56-59, 24-53). Обставин, які відповідно до закону можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобовязань за договором, та доказів, які їх підтверджують, відповідачем не наведено. Відповідно до п. 8 Заяв відповідач з Умовами по карткам та Тарифами ознайомлений, повністю згоден. їх зміст розуміє, та їх положень зобовязується неухильно дотримуватись. Відповідно до п. 4.1. Умов по карткам, які є невідємною частиною договорів заборгованість клієнта перед банком за договорами виникає в результаті: надання банком клієнту кредиту; нарахування банком процентів, що належать до сплати клієнтом за користування кредитом; нарахування банком плат і комісійних винагород, що належать до сплати клієнтом; виникнення інших грошових зобов'язань клієнта перед банком, визначених договорами (у тому числі тарифами та/або умовами по карткам). Відповідач відповідно до пункту 8 заяви, зобовязався у випадку отримання кредитів в рамках договору погасити такий кредит відповідно до Умов по карткам, а також сплатити банку відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в банку тарифами. Згідно п. 8.9. Умов по карткам, банк має право стягувати з клієнта проценти за користування кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі (в т.ч. штрафи/пені), передбачені договорами. Відповідно до пунктів 8.9., 8.16 Умов по карткам, банк має право на власний розсуд визначити момент витребування кредиту та вимагати від клієнта погашення заборгованості в повному обсязі шляхом формування й направлення клієнту заключного рахунку-виписки - документу, що містить вимогу банку до клієнта про повне погашення клієнтом всієї заборгованості за договорами (п. 1.20 Умов по карткам). Згідно п. 4.18. Умов по карткам, погашення заборгованості повинне бути здійснене клієнтом у строк не пізніше 30 календарних днів від дня виставлення заключного рахунку-виписки (тобто формування і направлення клієнту). Сума, вказана в заключному рахунку-виписці, є повною сумою заборгованості на дату його виставлення клієнту (з урахуванням положень п. 4.22. Умов по карткам) і належить до сплати клієнтом у повному обсязі не пізніше дати закінчення строку, вказаного в заключному рахунку-виписці (п. 4.19. Умов по карткам). Банком 14.06.2015 року був направлений заключний рахунок-виписка із вимогою погасити заборгованість за договором, проте відповідачем в порушення умов договору про картку заборгованість не погашена (а.с. 54 ).Таким чином, заборгованість, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача станом на 12.10.2016, складає 23264,71 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved