Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту з відповідача на загальну суму 19 384, 90 грн, що складає суму тіла кредиту, процентів за користування кредитом та пеню за порушення зобов'язань. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 травня 2018 року сторонами у справі укладено договір про надання кредиту № 701791663, на підставі якого відповідачем отримано суму 10 450 грн строком на 30 днів із сплатою 1, 25 % від суми кредиту за кожний день користування та 3 % від залишку суми кредиту за кожний день прострочення терміну повернення кредиту. Позивач своє зобов'язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав, але останнім кредит не погашається, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. 23 листопада 2018 року до суду надійшла відповідь на запит суду від 26 жовтня 2018 року, направленого згідно з частиною першою статті 187 ЦПК України, щодо відомостей про адресу зареєстрованого у передбаченому законом місця проживання відповідача, а саме про те, що у Відділі реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради відсутня інформація щодо реєстрації відповідача у м. Маріуполь /а. с. 14/. Ухвалою судді від 06 грудня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін /а. с. 16-17/. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримується у повному обсязі, просить задовольнити, не має заперечень проти постановлення заочного рішення суду. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлялася належним чином за адресою, де, згідно із матеріалами справи, проживає, проте судове повідомлення та копія позовної заяви з додатками повернулися до суду без вручення адресату, за закінченням встановленого строку зберігання, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 25 травня 2018 року сторонами укладено договір № 701791663 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит, шляхом перерахування на її картковий рахунок № [NUMBER] у АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 10 450 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1, 25 % від суми кредиту за кожний день користування та 3 % за кожний день користування кредитом у разі порушення відповідачем (позичальником) умов договору (невиконання або неналежного виконання його умов), строком дії на 30 днів, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов'язань /а. с. 6-8/. При цьому, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписаний нею договір разом з Правилами надання грошових коштів у кредит складає між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» публічний договір. Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до частини першої ст. 634 ЦК України. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно з пунктом 4.1 кредитного договору невід'ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов'язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті позичальника. Відповідно до п. 3.3 договору, у разі порушення позичальником виконання зобов'язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за цим договором, він зобов'язується сплатити на користь фінансової установи пеню в розмірі 3% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом. У відповідності до положень ст. 61 Основного Закону України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Статтею 55 проголошено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно з статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронній документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин першої, другої статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним та проценти за прострочення терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, сума непогашеної відповідачем заборгованості по кредиту станом на 09 жовтня 2018 року складає загальну суму у розмірі 19 384, 00 грн, а саме: сума кредиту - 10 450 грн, проценти за користування кредитом 3 918, 90 грн, пеня за порушення зобов'язань - 516, 00 грн /а. с. 5/. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1 762 грн.

Outcome: approved