Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

У жовтні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Заведея Любов Олександрівна, про скасування постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину. Позивач зазначив, що Постановою державного нотаріуса Заведеї Л.О. від 12.09.2015 року відмовлено йому, [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину квартири [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON], його батька у зв'язку з тим, що право власності у померлого не виникло. Внаслідок відсутності реєстрації 1/8 частини квартири, отриманої батьком після смерті його дружини, матері позивача, нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину. Державний нотаріус посилався на те, що згідно зі ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягає державній реєстрації, з моменту державної реєстрації виникає право власності. (ст. 331 ЦК України). Позивач дії нотаріуса вважає незаконними, оскільки у відповідача не було перешкод для вчинення нотаріальних дій. З огляду на викладені обставини та посилаючись на ч.1 ст. 1296 ЦК України, п.п. 20, 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, просив: - 1. Визнати незаконною та скасувати постанову державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Заведеї Л.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; - 2. Зобов'язати державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Заведею Л.О. вчинити нотаріальну дію та видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 (одну восьму) частину квартири [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON]. В своїх письмових поясненнях відповідач Головне територіальне управління юстиції у м. Києві зазначає наступне: ознайомившись з матеріалами справи та поясненнями Державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Заведеї Любові Олександрівни, звертає увагу суду, що нотаріус не порушив жодної норми законодавства, так як позивач не надав належних документів на квартиру, а саме свідоцтво про право власності. Нотаріус направила запит до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, звідки надійшла інформаційна довідка, в якій вказано, що на праві власності за [PERSON] (батьком позивача) зареєстровано лише 2/4 частини квартири. Також нотаріус роз'яснила позивачу про можливість вирішення даного питання в судовому порядку, а саме визнати право власності на 1/8 частину квартири. Отже, позивач не надав належних документів. Тому вважають, що висновок, нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Заведея Любові Олександрівни, при відмові у видачі свідоцтва про право на спадщину були дотримані усі вимоги законодавства про нотаріат, а позовну заяву необґрунтовану та таку, що задоволенню не підлягає. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Пояснивши, що з діями нотаріуса не погоджуються так як зазначена житлова площа в даний час фактично використовується позивачем, оскільки він із сім'єю проживає у цій квартирі та вчасно сплачую комунальні платежі. Відсутність на його думку державної реєстрації права власності [PERSON] не повинно перешкоджати йому отримати право власності на цю частку квартири, яка фактично належить позивачу. Відповідачі Київська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання своїх представників не направили. Третя особа Державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Заведея Любов Олександрівна в судове засідання не з'явився. Суд, вислухавши пояснення позивача та його законного представника, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що його позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, постановою державного нотаріуса Заведеї Л.О. від 12.09.2015 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 (одну восьму) частину квартири [ADDRESS], після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] у зв'язку з тим, що право власності у померлого не виникло. Державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори, у своїй постанові зазначив, що він вивчивши матеріали спадкової справи № 524/2012 щодо майна померлого [INFO] [PERSON], яка була заведена 15 травня 2012 року та на підставі заяви поданої 12 вересня 2015 року [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS], який звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 (одну восьму) частину квартири [ADDRESS], вважає, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 (одну восьму) частину квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON], після померлого [INFO] [PERSON] неможливо, оскільки згідно зі ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності га інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягає державній реєстрації та ст. 331 Цивільного кодексу України передбачає, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, має право отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 20 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/50 від 03.03.2004 р., видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Згідно з п. 216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та після перевірки відсутності заборони або арешту цього майна або інших застав за даними відповідного реєстру. Судом встановлено що згідно із свідоцтвом про право власності від 21 вересня 1994 року (ас. Спад.справ. 18), квартиру [ADDRESS], приватизовано сім'єю у складі 4-х осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Отже кожному з них належало по ? частині квартири. Після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину видано 10 червня 2004 року на ? квартири на сина [PERSON], позивача (а.с. -19). Після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину видані 12 листопада 2006 року (а.с. 21) на половину від ? квартири, тобто на 1/8 частину на чоловіка [PERSON], яке не зареєстровано у КМБТІ (а.с. - 21 зв.) та свідоцтво про право на спадщину на половину ? квартири тобто на 1/8 частину (а.с. 21) на сина [PERSON], позивача. Приймаючи до уваги зібрані матеріали у спадковій справі та докази, які досліджувались судом стосовно наявності правовстановлюючих документів, які не оспорюються сторонами, суд вважає достовірними вищезазначені копії правовстановлюючих документів та приймаючи до уваги їх як докази, вважає слід задовольнити частково позов про визнання права власності у порядку спадкування за законом, на підставі ч. 1 ст. 1266 ЦК України, як сина, після смерті [INFO] його батька [PERSON], на спадкове нерухоме майно, а саме на 1/8 частину двокімнатної квартири [ADDRESS]. Як встановлено квартира належала згідно законодавств про приватизацією кожному члену сім'ї у складі 4-х осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі свідоцтв про право на частини квартири у порядку спадкування власником 7/8 частин квартири став [PERSON]. Водночас внаслідок відсутності реєстрації 1/8 частини квартири, отриманої батьком після смерті його дружини, матері позивача, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину. Дії нотаріуса є правомірними, тому підстав для скасування оспореної позивачем постанови немає. Однак за вищенаведених обставин щодо неможливості батька здійснити реєстрацію внаслідок хвороби, пов'язаної з госпіталізацією та враховуючи інші обставини справи за яких позивач не може отримати свідоцтво на 1/8 частину квартири внаслідок відсутності реєстрації, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на 1/8 частину квартири, яка належала до ? частки квартири що приватизована дружиною та на яку було видано два свідоцтва [PERSON], сину, та [PERSON], чоловікові, який не зміг зареєструвати свою спадкову частку - 1/8 частину двокімнатної квартири [ADDRESS]. Померлий [PERSON] тривалий час хворів на тяжку хворобу серця, постійно перебував на стаціонарному лікуванні у зв'язку з чим не мав фізичної можливості для здійснення державної реєстрації права власності. Крім того, як зазначив позивач усі грошові кошти батько витрачав на дорогі ліки та не мав матеріальної можливості оплатити таку реєстрацію. Як встановлено судом на момент смерті батька позивач, проживав разом з батьком, є єдиним спадкоємцем. З огляду на викладене та на підставі: ст. ст. 256, 257, 267, 1268, 1270, 1258, 1261 ЦК України та

Outcome: partial