Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

У жовтні 2018 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги мотивувало тим, що 19 травня 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем був укладений договір про надання позики № 2950103674-004845. Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com та виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до розділу 1 договору заявка-анкета в особистому кабінеті клієнта на веб-сайті позикодавця встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику є невід`ємною частиною цього договору та узгоджений сторонами в додатку 1 до цього договору. Відповідно до п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк, визначений цим договором. Платіжним повідомленням підтверджується, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 3000 гривень. Пунктом 5.2. договору визначено, що строк, на який надається позика становить 31 день. Відповідно до пунктів 5.3., 5.4. договору дата надання позики 19 травня 2018 року. Дата повернення позики - не пізніше 23:00 18 червня 2018 року включно. Пунктом 3.2. договору визначено, що сума процентів за користування позикою становить 1091 гривень 10 копійок за 31 день. Згідно п. 3.2.1. договору проценти за користування позикою становлять 2 % за кожний день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повертає. Відповідно до п. 7.1. договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, окрім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3 % від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Станом на 10 жовтня 2018 року заборгованість відповідача становить у розмірі 20381гривень 10 копійок, що складається з: - 3000 гривень - заборгованість за кредитом; - 7931 гривень 10 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9450,00 гривень - заборгованість за пенею. 01 листопада 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, проте як вбачається з матеріалів позовної заяви, останній просить слухати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 травня 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем був укладений договір про надання позики № 2950103674-004845. Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com та виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до розділу 1 договору заявка-анкета в особистому кабінеті клієнта на веб-сайті позикодавця встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику є невід`ємною частиною цього договору та узгоджений сторонами в додатку 1 до цього договору. Відповідно до п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк, визначений цим договором. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 3000 гривень. Пунктом 5.2. договору визначено, що строк, на який надається позика становить 31 день. Відповідно до пунктів 5.3., 5.4. договору дата надання позики 19 травня 2018 року. Дата повернення позики - не пізніше 23:00 18 червня 2018 року включно. Пунктом 3.2. договору визначено, що сума процентів за користування позикою становить 1091 гривень 10 копійок за 31 день. Згідно п. 3.2.1. договору проценти за користування позикою становлять 2 % за кожний день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 7.1. договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, окрім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3 % від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно зі статтями 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлено, що відповідно до договору надання позики від 19 травня 2018 року [PERSON] має повернути ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» 3000 гривень. Станом на 10 жовтня 2018 року заборгованість відповідача становить у розмірі 20381 гривень 10 копійок, що складається з: - 3000 гривень - заборгованість за кредитом; - 7931 гривень 10 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9450,00 гривень - заборгованість за пенею. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] за договором позики станом на 10 жовтня 2018 року наданий суду відповідає вимогам закону та відповідачем не спростований. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, відзиву не подав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 1762 гривні. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 гривень, які понесено позивачем та є документально підтвердженими.

Outcome: approved