Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

У жовтні 2018 року представник заявника звернувся до суду з даною заявою. На її обґрунтування послався на те, що у [ADDRESS] проживали батьки заявника: [PERSON] і [PERSON]. Вказане село відноситься до Струтинської сільської ради Золочівського району Львівської області. Вказує, що у цьому господарстві народилася заявник. 11.06.1956 року остання одружилася із [PERSON] і змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO] помер баько заявника, а через кілька тижнів [INFO] померла її мати. Після смерті батьків заявник успадкувала майно, а саме: вказаний вище будинок і землю для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,2832 га. Вказує, що на даний час заявник хоче продати вказане майно, однак виявила не вірне зазначення в Державному акті на право власності на земельну ділянку її прізвища, вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]». У зв'язку з такою помилкою, заявник не в змозі розпорядитися належною їй землею. Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, при вирішенні даної справи поклався на думку суду. Вислухавши пояснення представника заявника, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК України від 1963 року факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] (копія свідоцтва про народження [NUMBER]). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.06.1956 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «[PERSON]». [PERSON] помер [INFO], [PERSON] померла [INFO], що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про смерть останніх. Згідно з довідкою Струтинської сільської ради Золочівського району Львівської області від 09.10.2018 року № 675 спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON]. Останнім постійним місцем проживання померлої [PERSON], яка померла [INFO], було село Лука Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені у Струтинській сільській раді не посвідчувався. Спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла її донька [PERSON], і на її прізвище був виданий Державний Акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 07.07.1998 року. Заборон та арештів на житловий будинок та на земельну ділянку, що знаходяться у [ADDRESS] Золочівського району Львівської області немає. Однак, як видно з копії Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], такий виданий [PERSON]. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вказаний вище Державний акт на право приватної власності на землю дійсно належить [PERSON], [INFO], оскільки її анкетні дані повністю збігаються із даними зазначеними у свідоцтві про одруження, за виключенням розбіжностей в одній букві прізвища, однак, зазначена розбіжність є незначною та не викликає жодного сумніву в тому, що вказаний правовстановлюючий документ дійсно належить заявнику, а при оформленні та видачі такого було допущено помилка у прізвищі останньої, а саме замість вірного прізвища «[PERSON]» помилково зазначено «[PERSON]». Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved