Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері на користь будинку інтернату, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили та до смерті позивачки на користь Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці, посилаючись на те, що остання потребує за станом здоровя постійного цілодобового нагляду, тому прийняла рішення про перехід до будинку інтернату для людей похилого віку, в звязку з тим, що має пенсію у розмірі 1500 грн., яка є недостатньою для утримання у даному спеціалізованому закладі, та при цьому маючи дорослого сина [PERSON] була змушена звернутися до суду з вказаним позовом, за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала на адресу суду письмову заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у цього відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що позов [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК Україхни, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результаатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку викзнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] від шлюбу з [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серія І-КЕ № 018719, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції від 15.08.2005 року, [PERSON] помер 14 серпня 2005 року (а.с.11). Згідно висновку МСЕК позивачка має І групу інвалідності безтерміново з 2007 року, та потребує стороннього догляду. З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Опікунської ради № 498 від 28.09.2004 року [PERSON] є опікуном позивачки. Судом встановлено, що в звязку з прийняттям рішення позивачкою про переведення її Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці, умовою для її переведення є рішення суду про стягнення аліментів з працездатних дітей на користь Пансіонату на утримання непрацездатних батьків. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачка має дорослого сина працездатного віку [PERSON], 20.07.1985 проживаючого, працюючого автослюсарем у ПП [PERSON]. \~\~\~\~Відповідно до\~ст. 47 ЗУ « Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні»\~діти зобов'язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. З дітей, які ухиляються від виконання цих обов'язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям, у випадках, коли батьки похилого віку знаходяться на державному утриманні в будинках-інтернатах, пансіонатах або в інших установах, аліментні виплати на їх догляд сплачуються цим установам. \~\~\~\~При визначенні розміру аліментів, суд також враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2ст. 182 СК України. \~\~\~\~Стаття 51 Конституції України\~закріплює обовязок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Дана конституційна норма знайшла своє відображення і в\~Сімейному кодексі України\~(статті 202-206). \~\~\~\~Згідно ч.1\~ст. 202 Сімейного кодексу України\~повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. \~\~\~\~Відповідно до\~ст. 205 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Таким чином, зважаючи на вище вказані обставини та факти, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється сином непрацездатної матері [PERSON], він зобовязаний утримувати її та приймаючи до уваги той, що відповідачем не заперечувався розмір аліментів , про що останнім вказувалось в письмовій заяві, позов є законним та обгрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved