Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Фінростбанк» звернулось до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 1-3). Вказана цивільна справа перебувала в провадженні судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, який ухвалою від 16 квітня 2013 року відкрив провадження у справі (а.с. 37). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року справу за передано за підсудністю до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області (а.с. 46). У серпні 2013 року в порядку, встановленому ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України, вказана цивільна справа передана для розгляду судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бутенку В.М., який ухвалою від 11.09.2013 року цивільну справу прийняв до розгляду (а.с. 52). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмові заяви про розгляд справи за його відсутності, підтримують позов і просять суд позов задовольнити (а.с. 63, 67, 72, 76, 87). Відповідач в судове засідання з'явився, заборгованість за кредитним договором визнає, але надав заперечення проти позову в частині пропуску позивачем строку позовної давності, в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 57-58, 90). Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши і дослідивши матеріали справи|речі|, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 ЦК України, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є відповідальність за порушення виконання кредитного договору № 194 від 21 листопада 2007 року (а.с. 5-14). Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Як встановлено ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи встановлено, що 21 листопада 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал» (Кредитор), з одної сторони, правонаступником якого є ПАТ «Фінростбанк», та гр. [PERSON] (Позичальник), з другої сторони, уклали кредитний договір № 194 від 21.11.2007 року, за умовами якого Кредитор видав Позичальнику кредит у сумі 43 999,20 гривень для оплати автотранспортного засобу - автомобіля марки GEELY, 2007 року випуску, а Позичальник зобов'язується погашати кредит в терміни встановлені Графіком погашення, але в будь-якому разі не пізніше 21.11.2012 року, з оплатою за користування кредитом 13,00 процентів річних від непогашеної суми кредиту, на строк до 21.11.2012 року (а.с. 5-14, 15-16, 17, 18, 19-30, 33-34). Відповідач частково сплачував кредит та припинив виконання своїх зобов'язань з 09.12.2009 року. Сума заборгованості по кредитному договору № 194 від 21.11.2007 року станом на 11.02.2013 року складає загальний розмір 74 625 грн. 13 коп., в тому числі: 37 204 грн. 50 коп. - прострочена заборгованість за кредитом за період з 09.12.2009 року до 11.02.2013 року; 19 795 грн. 04 коп. - прострочена заборгованість за відсотками за період з 09.12.2009 року до 11.02.2013 року; 328 грн. 30 коп. - комісія за обслуговування кредиту; 10 965 грн. 88 коп. - пеня за порушення строку повернення кредиту за період з 09.12.2009 року до 11.02.2013 року; 6 331 грн. 41 коп. - пеня за порушення строку сплати відсотків за період з 09.12.2009 року до 11.02.2013 року (а.с. 31-32). Розмір заборгованості, який надав позивач в своїх розрахунках до позовної заяви, сумнівів щодо його правильності не викликає та відповідачем [PERSON] не спростований. Відповідно до ст. ст. 256, 257, ч.1 ст. 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 16 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на позов із вимогою про застосування строку позовної давності, посилаючись на початок перебігу позовної давності для позивача - грудень 2009 року (а.с. 57-58). Позивач подав заперечення на вимогу відповідача із клопотанням про відмову у застосуванню строку позовної давності, посилаючись на початок перебігу позовної давності для позивача - 21.11.2012 року (а.с. 67). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом установлено, що сторонами ПАТ «Фінростбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 194 від 21.11.2007 року в терміни виконання зобов'язання, встановлених Графіком погашення, але в будь-якому разі не пізніше 21.11.2012 року. З позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № 194 позивач ПАТ «Фінростбанк» звернувся у квітні 2013 року, тобто в межах 3-х річного строку позовної давності (а.с. 1, 35). Оскільки позивачем не пропущено перебіг позовної давності порушене право позивача підлягає захисту. Таким чином,|лічить| позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір в сумі 746 грн. 25 коп. підтверджується документально, тому стягується з відповідача на рахунок позивача (а.с. 4).

Outcome: approved