Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] та просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб із останньою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 12 квітня 1980 року Мерефянською міською радою народних депутатів Харківської області, актовий запис № 50. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з 2012 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного сімейного бюджету не мають. Подальше збереження родини неможливе, позивач вказує, що вони намагалися зберегти сімю, однак дійшли взаємної згоди, що подальше спільне проживання та збереження родини неможливе, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 12 квітня 1980 року Мерефянською міською радою народних депутатів Харківської області, актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Неповнолітніх дітей не мають. Суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

Outcome: approved