overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. В позовній заяві зазначав, що 17.11.2011 року відповідач [PERSON] взяв у нього в борг грошові кошти в розмірі 202250 грн., що підтверджується борговою розпискою від 17.11.2011 року. Відповідач зобов'язувався повернути борг до 17 серпня 2012 року. Однак, своє зобов'язання не виконав і кошти не повернув. На неодноразові прохання позивача про добровільне повернення суми боргу, вказаній у борговій розписці, відповідач сплатити відмовлявся. Позивач прохав суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 202250 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2022,50 грн. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 листопада 2011 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача грошову суму у розмірі 202250 грн. і зобов'язувався повернути цю суму не пізніше 17 серпня 2012 року, що вбачається із боргової розписки (а.с. 15). Будь-яких заперечень розписки відповідач суду не надав. Тому, суд приймає дану розписку до уваги. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Розписка позичальника є доказом не лише укладення договору позики, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Саме такий правовий висновок про застосування ст.1046, 1047 ЦК України міститься в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі №6-63цс13. Оскільки відповідач у встановлений сторонами строк не виконав умови договору позики, то з нього слід стягнути на користь позивача суму боргу в розмірі 202250 грн. та 2022,50 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21 липня 2000 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Тому просив суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 21 липня 2000 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO] (а. с. 10). Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

У жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO]. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебували з 20.09.2002 року по 17.12.2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки на даний момент вони спільного господарства не ведуть та проживають окремо, [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3 500,00 грн. а кожну дитину щомісячно. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги з таких підстав. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2002 року по 17.12.2013 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки відповідач є батьком дитини, і зобов'язаний її утримувати, то суд, з урахуванням статей 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, стягує з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 25% з усіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.10.2014 року і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття, повністю задовольняючи вимоги позивача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

У жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що між ним та відповідачкою 03 жовтня 2009 року укладений шлюб, який зареєстрований Добронадіївською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено з 2013 року. Спору щодо проживання дитини та про поділ майна не мають. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій наполягає на позовних вимогах. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], виданого Добронадіївською сільською радою Олександрійського району 03.10.2009 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.10.2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 3. Прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені у 2013 році, проживають окремо. З того часу шлюб має формальний характер, між сторонами відсутній спір щодо проживання дитини та про поділ майна. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено та збереження родини суперечило б їх інтересам. Крім того, спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що 05.09.2009 року зареєстрували з відповідачем шлюб. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON]. На теперішній час сімейні стосунки між ними припинені, разом не живуть, дитина мешкає з матірю. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливими. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити (а.с.16). У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 05.09.2009 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.4). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає подальше його збереження таким, що суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У жовтня 2015 року [PERSON] предявив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 18 листопада 2000 року в Шевченківському відділі РАГС м. Львова. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Між ними часто виникали сварки і непорозуміння, які призвели до того, що понад рік тому вони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Сімя їх розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому він вирішив звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, та додатково пояснив, що примирення з відповідачем і збереження сімї є неможливим. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розлучення не заперечила та пояснила, що збереження сімї з позивачем немає сенсу, останній її зневажав та ображав, а тому просить шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Понад один рік вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, в даний час проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У жовтня 2015 року до суду із вказаною заявою звернулися [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просять суд надати їм право на шлюб. Вказують, що з січня 2015 року у них з склалися теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні почуття любові та поваги та бажають укласти шлюб. На даний час [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації № 1 з приводу вагітності, що підтверджується довідкою Кременчуцького міського полового будинку від 15.10.2015 року. В судовому засіданні заявники свою заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Центрального відділу ДРАЦС м. Кременчука у судове засідання не з'явився, про дату судового засідання повідомлявся належним чином, на адресу суду направив пояснення, в яких просив розгляд справи проводити без його участі. Судом встановлено, що відповідно до ст.ст. 21-23 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюбний вік для жінки та чоловіка встановлюється у вісімнадцять років. Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Частиною другою ст. 23 Сімейного Кодексу України передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд, вислухавши заяників, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України, оскільки вона підтверджена письмовими матеріалами справи та не спростована заінтересованими особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 10 вересня 2013 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Тривалий час подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть шлюбних стосунків не підтримують. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Подальше сумісне життя і збереження сімї неможливе. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши в поясненнях представника позивача, представника відповідача дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 10 вересня 2013 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1785 (а.с. 6). З пояснень представників вбачається, що їх сімя фактично розпалась через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, подальше сімейне життя і збереження сімї неможливе. Від шлюбу подружжя дітей не має. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У жовтня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому, просив розірвати шлюб з відповідачем. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що 14.04.2008 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя та сімейні обовязки. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє відносно неї фізичне та психологічне насильство, порушує подружню вірність. Сімя існує лише формально. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, просив шлюб не розривати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.04.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 086737, виданого 14.04.2008 року Корчинською сільською радою Радехівського району Львівської області. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Сімейне життя в сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, на даний час сторони не підтримують жодних стосунків. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, просила розірвати шлюб з відповідачем. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що 10.07.1991 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя сторони мають двох дітей, які на даний час вже повнолітні. Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя та сімейні обовязки. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим. Сімя існує лише формально. Сторони з 2010 року проживають окремо. Позивач в судове засідання не зявилась, подала письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, просив шлюб не розривати, підтвердив факт, що сторони тривалий час проживають окремо, він проживає зі своєю мамою у звязку з її доглядом. Розмовляв з позивачем, але примирення між ними не відбулось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.07.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1І-СГ № 471018, виданого 10.07.1991 року Відділом ЗАГС Червоноградського міськвиконкому Львівської області. Від шлюбу у сторін є двоє дітей, які вже повнолітні. Сімейне життя в сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, на даний час сторони не підтримують подружніх стосунків, що й випливає з пояснень відповідача у судовому засіданні. За таких обставин суд доходить висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, а тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

у жовтня 2015року позивач звернулася до суду із позовом, у якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 12 січня 2013року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 845. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несхожістю характерами, різними поглядами на життя. Спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбні відносини з січня 2015року.Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливо, примирення не бажає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити його з викладених підстав. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної у м.Києві державної адміністрації надіслала до суду письмові пояснення, просила суд проводити розгляд справи без участі їхнього представника Вивчивши надані письмові докази у сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 січня 2013року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 845 (а.с.11). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається із пояснень позивача та не заперечувалося відповідачем, сторони з січня 2015 не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо та заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У жовтня 2015 року позивач ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, зазначивши, що під час проведення планової перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок 20.10.2012 року у відповідача було зафіксовано вид порушення як самовільне підключення до електричної мережі енергопостачальника самовільне підключення до електромережі повз прибор обліку на окрему розетку . При включенні навантаження електроенергія споживається, але прибором обліку не враховується.

Outcome: approved