Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права на сертифікат на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказали, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] . За життя [PERSON] 18.02.2005 року склала заповіт, посвідчений Білогородською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, згідно якого усе своє майно заповіла [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступили позивачі [PERSON] та [PERSON] шляхом подачі заяви до Ізяславської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 279/2019. За життя [PERSON] працювала в колективному сільськогосподарському підприємстві «13-річчя Жовтня» с.Білогородка Ізяславського району Хмельницької області, та отримала право на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Однак вказаний сертифікат був загублений. Тому, просять суд визнати за ними право на спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «13-річчя Жовтня» с.Білогородка Ізяславського району Хмельницької області, площею 3,50 в умовних кадастрових гектарах в землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «13-річчя Жовтня» с.Білогородка Ізяславського району Хмельницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Білогородська сільська рада Ізяславського району у поданій до суду заяві просить розглянути справу у відсутності їх представника, зазначивши, що при вирішенні даного спору покладаються на думку суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Білогородською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 20.05.2008 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , матір`ю останнього записано [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , матір`ю останнього записано [PERSON] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56694130 від 01.07.2019 р. зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за № [NUMBER] , номер у нотаріуса 279/2019. Відповідно до заяв [PERSON] , [PERSON] від 25.06.2019 р. спадщину після смерті матері [PERSON] останні прийняли. 18 лютого 2005 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла усе своє майно синам [PERSON] та [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 18 лютого 2005 року. Згідно довідки Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 468 від 23.03.2016 р., померла [PERSON] на день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Відповідно до витягу з протоколу розподілу земельних часток (пай) між власниками земельних сертифікатів по Білогородській сільській раді Ізяславського району Хмельницької області від 03.06.2006 р., [PERSON] отримала сертифікат ХМ № 0233461 на земельну частку (пай) площею 3,3458 га. Згідно довідки Відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 19.06.2020 р. № 97-22-0.25-396/161-20, [PERSON] , яка померла [INFO] , належить право на земельну частку (пай) згідно розпорядження Ізяславської райдержадміністрації № 252 від 04.11.1996 року 3,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП імені 13-річчя Жовтня с.Білогородка. Згідно листа Відділу Держгеокадастру Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 19.06.2020 року № 97-22-0.25-396/161-20, інформація щодо видачі державного акта на земельну ділянку гр. [PERSON] на підставі сертифікату у відділі відсутня. Відповідно до довідки приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу від 29.05.2020 року заведено спадкову справу № 2/2020 після смерті [PERSON] . Єдиним спадкоємцем на все майно померлого є [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , 1955 року народження, є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] , 1955 року народження, та її внучка [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців немає. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Видати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] на земельну частку (пай) Ізяславська державна нотаріальна контора не має змоги, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, що підтверджується газетою «Партнер» від 31 березня 2016 року. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Згідно положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. [PERSON] , [PERSON] є спадкоємицями та прийняли спадщину в установленому законом порядку. Інших спадкоємців судом не встановлено. Однак, належним чином оформити своє право на земельну частку (пай) позивачі не мають можливості у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи, які засвідчують дане право відсутні, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачами право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. За таких обставин позов підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 152 ЗК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1223, 1225, 1261-1265,1268 ЦК України,

Outcome: approved