Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У квітні 2014 року позивач виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради звернувся до суду в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до [PERSON], де треті особи Управління-служба у справах дітей виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, піклувальник дитини [PERSON], прокуратура Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначивши, що відповідач [PERSON], [INFO] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Батьки дитини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.04.1996. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2006 року шлюбні відносини між батьками були припинені та шлюб було розірвано. Дитина [PERSON] залишився проживати разом з батьком та бабусею за адресою: [ADDRESS] у м.Дніпропетровську. Мати [PERSON] залишила сім'ю та проживає окремо. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Станом на 09.06.2009 місце перебування матері дитини - [PERSON] було не відомо, однак згідно відомостям Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 05 березня 2014 року [PERSON], мешкає за адресою: [ADDRESS] Широківського району Дніпропетровської області. Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради від 17.07.2009 № 218/3 «Про влаштування під опіку малолітнього [PERSON], [INFO]», над дитиною призначено піклувальника [PERSON], [INFO]. З часу припинення шлюбних відносин мати дитини [PERSON] не займається вихованням та розвитком свого сина, станом здоров'я не цікавиться. [PERSON] не спілкується із своїм сином та фактично самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина [PERSON], [INFO]. Відповідно довідки КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 8» Дніпропетровської міської ради від 14.02.2014 №11/2/03 [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] у м. Дніпропетровську з опікуном [PERSON], яка забезпечує всі необхідні умови для навчання та відпочинку дитини. Мати дитини не займається вихованням дитини, не цікавиться її розвитком, не допомагає та взагалі самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини. В судове засідання представник позивача Дацик В.Д. не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розміщене в газеті «Вісті Придніпров'я» №60 (1553) від 07 серпня 2014 року повідомлення про слухання справи. Про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Представник 3-ї особи Управління-служба у справах дітей виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини не явки суду не повідомила. Представник прокуратури Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Бойкова О.П. у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши заяву з проханням слухати справу у відсутність їх представника. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 1996 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 12 серпня 1997 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 679 (а.с.11). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 квітня 2006 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.16). Після розірвання шлюбу між батьками, дитина залишилася проживати разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Мати залишила сім'ю та стала проживати окремо. [INFO] року батько дитини - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 743 від 07 травня 2009 року, наявним в матеріалах справи (а.с.15). Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 17 липня 2009 року № 218/3 «Про влаштування під опіку малолітнього [PERSON], [INFO]» було призначено [PERSON], [INFO] опікуном на малолітнім [PERSON], [INFO] та його майном за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13). З квітня 2006 року неповнолітній [PERSON] проживає разом з опікуном [PERSON] за вищезазначеною адресою, за цей час мати дитини не відвідувала, не цікавилася станом його здоров'я ні письмово, ні по телефону, не надавали будь-якої допомоги. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1998 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та за ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-4 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Висновком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 01 квітня 2014 року визнано доцільним позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO] (а.с.7-10). Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], достовірно встановлено, при цьому [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дитини, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами. На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON], [INFO]. За змістом ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO], вона зобов'язана надавати матеріальну допомогу на його утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, [PERSON] є матір'ю дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження і зобов'язана надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 квітня 2014 року до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved