Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 23 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1022. В обґрунтування позову зазначала, що з 23 листопада 2007 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Вважає, що за таких обставин подальше збереження сімї та шлюбу з відповідачем є неможливим. Розірвання шлюбу є єдиним виходом для них обох побудувати нове життя. Спільне майно вони поділили добровільно. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному. Також додатково пояснила, що з 01 лютого 2015 року вона і відповідач проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. За місяць, який надавався судом для примирення сторін, у їхніх відносинах нічого не змінилося. Просила суд позовні вимоги задовольнити. [PERSON] ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду теж не надходила. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 23 листопада 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1022. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з 01 лютого 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. За наданий судом строк (один місяць) сторони не примирилися. За змістом ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ст. 111 СК України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони більше трьох місяців подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, за наданий судом строк не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позову [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Дана сума судового збору згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved