Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON], третя особа відділення у справах громадянства, міграції і реєстрації фізичних осіб Києво-Святошинського районного відділу внутрішніх справ МВС України в Київській області про позбавлення права користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що до 20 травня 2012 року відповідач, [PERSON], який являється йому сином, проживав та зареєстрований в його власному будинку №67 по вул. Чкалова, в с.Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, який належить позивачу, [PERSON], на праві приватної власності. Відповідач з 20 травня 2012р. і по даний час не проживає у належному йому на праві приватної власності будинку. На момент подання позовної заяви Відповідач [PERSON] (1987 р.н.) не проживає у вказаному належному мені на праві власності будинку вже знчний час, біля трьох років - з 20 травня 2012 р. Доказом даної обставини також є - Акти обстеження житлових умов складені депутатом [PERSON] сільської ради - від. 05.05.2015р., від 11.06.2015 р., 18.07.2015р. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем, [PERSON], житлової площі за період його не проживання не існує. Тому, позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати гр. [PERSON] (1987 р.н.), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: 08130, ..П.Борщагівка, вул.Чкалова, буд.67, Києво-Святошинського району, Київської області та стягнути з останнього судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявилвся. До суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. До суду також направив заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки до суду невідомі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні позивачу на праві приватної власності належить домоволодіння, яке розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Чкалова, 67, на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний номер 1-4108 від 29.12.2004 року та свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний номер 1-3674 від 15.12.2004 року, посвідчені державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON], згідно витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно Києво-Святошинського бюро технічної інвентаризації № 6287859 та № 6026642. За даними довідки форми № 3 виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 1267 від 17.07.2015 року, відповідач [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованою за адресою: [INFO]. Згідно з актами депутата Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради [PERSON] від 18.07.2015 року, 11.06.2015 року, 05.05.2015 року відповідач [PERSON] за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Чкалова, 67 не проживає, особистих його речей не виявлено, участі в оплаті комунальних послуг не приймає. Згідно ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 47 Конституції України проголошено, що кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Статтею 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Частиною ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням проаналізованих правових норм в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить до наступних висновків. Відповідач в спірній квартирі не проживає більше шести місяців без поважних причин, перешкод в проживанні відповідачу ніхто не створював, відповідач змінив місце проживання добровільно, домоволодінням відповідач не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Враховуючи дані обставини [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням домоволодінням, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Чкалова, 67. Зважаючи на вищенаведене, враховуючи ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

Outcome: approved