Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У жовтні 2020 р. представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 15.02.2011 р. між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок. Відповідно до умов договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, які викладені на сайті www.privatbank.ua. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредит встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого станом на 15.06.2020 року має заборгованість в загальній сумі 11736,29 грн., яка складається з наступного: 8261,93 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 3474,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на ст.ст. 207, 526, 527, 530, 610, 617, 629, 634, 638, 639, 642, 1050, 1054 ЦК України, представник банку просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] (за довіреністю) у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, в якому у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Звертаючись до суду із позовом, АТ КБ «ПриватБанк» надав копію Анкети - Заяви від 15.02.2011 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», яка є складовою частиною кредитного договору та яку підписано позичальником, а також розрахунок заборгованості. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] підписувала вищевказану Анкету-Заяву про отримання кредиту, отримувала в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку, а також користувалася нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що вона отримала від АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримувала кредитні кошти від позивача, а також частково проводила повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Згідно вказаного розрахунку заборгованість за простроченим тілом кредита, який отримала відповідач від АТ КБ «ПриватБанк», складає 8261,93 грн. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, та не надав доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредита в сумі 8261,93 грн. Судом встановлено, що вказана Анкета-Заява не містить відомостей про розмір відсотків, порядку користування кредитними коштами. На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку». Однак, АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника, та відповідно, чи брала вона на себе зобов`язання на умовах, які зазначені саме в цьому документі, зокрема щодо розміру відсотків у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 15.02.2011 р. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, порядку користування кредитними коштами, то в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за простроченими відсотками суд вважає за необхідне відмовити. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16. Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1480,28 грн. (11736,29 : 8261,93 = 1,42; 2102,00 : 1,42 = 1480,28).

Outcome: partial