Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири. При цьому просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку 54164,13 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В заяві позивач зазначав, що є власником 3/8 частки квартири 112 по вул.Георгія Гонгадзе (Паризької комуни), 30 у м. Миколаєві. При цьому, 30.01.2018 року приміщення його квартири (стелю, стіни, підлогу) було затоплено з квартири номер 116, яка розташована на другому поверсі цього ж будинку, та належить на праві власності відповідачам. Вважаючи, що залиття його приміщення сталося з вини відповідачів, внаслідок їх недбалого відношення до користування комунікаційними мережами теплоспоживання, просив позовні вимоги задовольнити. \~ \~ \~ \~На обґрунтування позовних вимог, щодо відшкодування моральної шкоди, зазначив, що через раптове залиття квартири, йому з сімєю довелося здійснювати ремонтні роботи, на які було витрачено значні кошти, що призвело до порушення звичного устрою життя, крім того він був змушений винайняти квартиру, в наслідок стресової ситуації переніс значні хвилювання, що позначилося на його загальному самопочутті. \~ \~ \~ \~Заявою від 01.08.2018 року [PERSON] збільшив позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди до 60690,13 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 02.08.2018 року до участі у справі у якості третьої особи було залучено ТОВ «Николаевдомсервис». У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів, того що затоплення відбулося внаслідок порушення безпосередньо ними, власниками квартири, правил користування системами теплопостачання в побуті. Наполягав на тому, що прорив труби батареї опалення стався внаслідок корозійного пошкодження її внутрішньої поверхні, оскільки розвиток корозії трубопроводів є природним фізичним процесом, то відсутній причино наслідковий звязок між їх діями та залиттям квартири [PERSON] та спричинення йому шкоди. При цьому порушення правил утримання теплових мереж, що призвело до їх пориву, сталося з вини експлуатуючої організації, на балансі якого перебуває будинок, а саме ТОВ «Николаевдомсервис». Також зазначив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру майнової шкоди та завдання йому моральної шкоди. \~ \~ \~ \~У поясненні на відзив представник ТОВ «Николаевдомсервис» суду пояснила, що будинок 30 по вул.Георгія Гонгадзе в м.Миколаєві знаходиться на їх балансі. 30.01.2018 року мешканці даного будинку звернулися до них з відповідною заявою, щодо факту затоплення квартири №112. В послідуючому слюсарем-сантехніком було виявлено прорив внутрішньо-квартирної мережі теплоспоживання у квартирі 116, що і стало причиною затоплення. При особистому спілкуванні, позивач повідомив майстра підприємства, що добровільно домовився з власниками квартири №116, щодо відшкодування шкоди, та з цієї причини акт про затоплення не складався. В судовому засіданні позивач та його представники уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, підтвердили викладені у заяві обставини. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечення викладені у відзиві підтримав, у задоволені позову просив відмовити у повному обсязі за недоведеністю заявлених вимог. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявилися, надали суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги не визнають у повному обсязі, підтримують відзив [PERSON]. Розгляд справи просили провести за їх відсутності. В судовому засіданні представник третьої особи пояснення викладені у відзиві підтримала, просила позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON], спеціаліста [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Так судом встановлено, що, згідно матеріалів справи, [PERSON], на праві власності, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.20017 року та Договору дарування №2081 від 26.04.2001 року належить ? частини квартири 112 по вул.Георгія Гонгадзе (Паризької комуни), 30 у м.Миколаєві. Відповідачам на праві спільної часткової власності (по ? частині), на підставі Свідоцтва про право власності б/н, виданого 20.11.2000 року належить квартира 116 по вул.Георгія Гонгадже (Паризької комуни),30 у м.Миколаєві. Будинок 30 по вул.Георгія Гонгадзе (Паризької комуни) у м.Миколаєві перебуває на балансі ТОВ «Николаевдомсервис» 30.01.2018 року відбулося затоплення квартири 112 по вул. Георгія Гонгадзе (Паризької комуни), 30 у м.Миколаєві по причині того, що в квартирі 116 стався прорив внутрішньо-квартирної мережі теплоспоживання, а саме на підводці труби до радіатору опалення, вказаний факт підтвердив допитаний у судовому засіданні у якості свідка слюсар-сантехнік [PERSON], який безпосередньо ліквідовував зазначений порив та заслухана у судовому засідання майстер ТОВ «Николаевдомсервис» [PERSON]. У судовому засіданні відповідачем [PERSON] факт пориву мережі теплопостачання у зазначеному місці не спростовувався. Відповідно до ст..10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» - утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються КМУ, незалежно від форм власності на них. Згідно до п.п. 41 «Правил користування тепловою енергією», затверджених Постановою КМУ №1198 від 03.12.2007 року, споживачі, зокрема, несуть відповідальність за технічний стан, обслуговування та експлуатацію системи тепло споживання, що перебуває у межах його балансової належності (експлуатаційної відповідальності) та витікання теплоносія через несвоєчасне усунення пошкоджень на власних теплових мережах та системі тепло споживання. За положеннями ст..1 ч.1 п.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку це механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення. Відповідно до п.п. 18, 35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 власники квартир зобов'язані забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла власник квартири повинен своєчасно повідомляти власника будинку про виявлені несправності, які порушують нормальну експлуатацію цього будинку та інше. Також, відповідно до вищезазначених Правил, власники квартири зобовязані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, а при появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. \~ \~ \~ \~Обов'язок власника квартири як споживача житлово-комунальних послуг утримувати внутрішньо-квартирне обладнання, слідкувати за його технічним станом, своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини, передбачений також і ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що затоплення приміщення квартири позивача сталося внаслідок недбалого ставлення відповідачів до необхідності належного утримання власних (внутрішньоквартирних) мереж теплоспоживання. \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження №5, щодо визначення технічного стану, у квартирі [ADDRESS], виявлено наступні пошкодження: у коридорі масові сліди затоплення на стелі та стінах, площею більше 10%; у житлових кімнатах №2,3 сліди замокання на стелі та стінах, площею більше 15%. У районі балконних дверей сліди глибокого замокання стелі на площі біля 3 кв.м.; у житлових кімнатах №№8,9 мокрі стіни та стелі на площі більше 20%, всі отвори дверей мокрі, внутрішні двері та коробки мають сліди деформації та потребують ремонту; у кухні та ванній кімнаті сліди замокання кахлю на площі більше 5 кв.м., який потребує заміни. Масове замокання на усій площі стелі у квартирі стало наслідокм замокання електропроводки, яка потребує заміни разом з електроприборами. \~ \~ \~ \~Причиною даного технічного стану квартири є значне затоплення з квартири 116. \~ \~ \~ \~Згідно до наданих позивачем квитанцій та чеків, вартість будівельних матеріалів та проведення робіт з відновлювального ремонту квартири становить 60690,13 грн. Згідно зі ст.1166 ЦК України, майнова шкода заподіяна майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобовязує. власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідачів у солідарному порядку на користь [PERSON] підлягає стягнення 60690,13 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок затоплення приміщення належної йому квартири. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] на те, що на момент залиття квартири він особисто бачив пошкодження лише стелі, витрати на ремонт якої ним позивачу було відшкодовано, та факт не доведення позивачем, їх вини у спричинені шкоди та її розміру, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підтвердження факту завдання шкоди неправомірними діями відповідачів та розміру спричиненої шкоди, позивачем було надано висновок будівельно-технічного дослідження та платіжні документи, щодо сплати вартості будівельних матеріалів та виконаних робіт. \~ \~ \~ \~ Крім\~того,\~у деліктних зобов'язаннях діє презумпція вини, а відповідачі не довели свою невинуватість у заподіянні такої шкоди позивачу. При вирішенні заявлених позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно ст..23 ч.ч.1,2 п.3 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. При цьому, як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Та може полягати, зокрема у моральних переживаннях у звязку з порушенням права власності» Відповідно до положень ст..1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що пошкодження майна внаслідок затоплення, стали джерелом негативних емоцій [PERSON], якому разом з сімєю довелося змінити звичний уклад життя, винаймати інше житло. Таким чином позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях повязаних, з пошкодженням її майна. З урахуванням обставин справи, та з огляду на вимоги розумності і справедливості суд вважає, що моральну шкоду, яку належить стягнути з відповідачів, слід визначити у розмірі 8000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 185,40 грн. з кожного; та на користь держави судовий збір по 176,20 грн. з кожного.

Outcome: partial