Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У квітні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів та договором позики. Позивач зазначила, що 16.07.2013 р. між нею та відповідачем був укладений договір позики, засвідчений приватним нотаріусом КМНО Міхірьовою О.А. номер реєстру - 1590, згідно із яким вона передала [PERSON] на умовах договору грошові кошти в сумі 430.000 грн., які за діючим еквівалентом на той час складали 52 440 доларів США. Відповідно до ст. 533 ЦК України це грошове зобов'язання було виражене у гривнях. Позичальник. [PERSON], зобов'язався повернути їй до 16 січня 2015 року гроші в національній валюті України в сумі, буде еквівалентній на день повернення 52 440 доларів США . (п.1 договору).Сторони передбачили, що в разі коли Позичальник несвоєчасного повернення позикодавцю всієї суми позики, він зобов'язаний сплатити їй неустойку (штраф) у розмірі 30 відсотків від суми позики. Позикодавець, [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] згідно із Свідоцтвом про зміну імені від 25.10.2013 року. Проте, взяті на себе зобов'язання Позичальник належним чином не виконав. Відповідачем був отриманий 12.12.2014 р. від позичальника на гроші у сумі 430 000 гри., що відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар (ПІЛ 15.710701) становило 27 369,88 доларів США. Тобто, повна сума позики у строк до 16.01.2015 р. позичальник не повернув. Заборгованість за договором позики від 16.07.2013 року станом на 12.04.2016 року складає 641.057,99 грн. (за курсом долара НБУ станом па 12.04.2016 року - 25,570599) та неустойку у сумі 402 276.66 грн. що разом складає 1 043 334,65 грн. У вересні 2016 року позивач збільшила суму позовних вимог до 1.083950,09 грн., виходячи із додаткового строку неповернення боргу - п'яти місяців після подання позову. Сума складається із основної суми боргу у розмірі 645.982,96 грн., неустойки у сумі 405.367,18 грн., а також на підставі ст.. 625 ЦК України: 3% річних від простроченої суми у розмірі 32.599,95 грн. Загальна сума - 1.083.950,09 грн У письмових запереченнях на позов представник відповідача зазначив, що відповідачем були повернуті кошти у сумі 430.000 грн., що еквівалентно сумі 52.440 доларів США за курсом отримання ним позики. Кошти були перераховані на розрахунковий рахунок позивачки у банку. За договором позики визначено за домовленістю сторін порядок платежів згідно грошового еквіваленту у іноземній валюті, тобто із розрахунку 8.1999 грн. за один долар США, як вказано у договорі . Протягом майже двох років позивач не оспорювала суму виплаченого боргу відповідачем. Тому просив у позові відмовити У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та доповнення до позову у повному обсязі. посилаючись на те. що відповідачем не було виконано договір з дотриманням викладених у договорі умов щодо розрахунки суми заборгованості. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заперечення проти позову. викладені у письмових поясненнях. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, за договором позики грошових коштів від 16 липня 2013 року, засвідченим приватним нотаріусом КМНО Міхірьовою О.А. (номер реєстру 1590) укладеним між [PERSON] та [PERSON] позикодавець передає у власність позичальником грошові кошти у сумі 430.000 грн.. Вказана сума є еквівалентною сумі 52.440 доларів США за встановленим сторонами курсом одного долару США, що дорівнював 8,999 грн. (п.1 договору). За п.2 договору визначено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві гроші у національній валюті у сумі, яка буде дорівнювати на день повернення 52.440 доларів США. Строк повернення - до 16 січня 2015 року. Судом встановлено, що 12 грудня 2014 року кошти у сумі 430.000 грн. відповідачем перераховані на розрахунковий рахунок позивача, яка їх отримала у той же день, як зазначено у позовній заяві.У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 16.07.2013 року, яка станом на 12.04.2016 року складає 641.057,99 грн. (за курсом долара НБУ станом па 12.04.2016 року - 25,570599) та неустойки у сумі 402 276.66 грн. що разом складає 1 043 334,65 грн. У судовому засіданні позовні вимоги були збільшені на підставі заяви позивача від 21 вересня 2016 року до суми 1.083.950,09 грн., яка як вказано позивачем розрахована із таких складових: - сума основного боргу у розмірі 645.982,96 грн.(за курсом одного долару США на 20.09.2016 року - 25,767047 грн.; недоплачений борг 52.440 дол.- 27.369,88 дол.=25070 дол. х 25,767047 грн.= 645.982,96 грн; - неустойка 30% від 52.440 грн. х 25,767047 грн. =405.367,18 грн; - три проценти річних від простроченої суми за 614 днів - 32 599,95 грн.; Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те що він своєчасно повернув суму боргу за встановленими у договорі умовами щодо курсу долара, тому позивач не пред'являла до нього претензій протягом майже двох років. Положеннями ст..526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.(ч.1). Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. (ч.2) Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. (ч.3) У ст. 612 ЦК України щодо прострочення боржника зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст. 617 ЦК України стосовно підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. (ч.1) Досліджуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним обставини стосовно невиконання відповідачем вимог договору, зокрема стосовно зобов'язання повернути позикодавцю гроші у національній валюті у сумі, яка на день повернення буде еквівалентною 52.440 доларам США до 16.01.2015 року.(п.2 договору.(ас.8) Отже, судом встановлено, що договір позики був виконаний частково. Відповідачем на виконання договору своєчасно повернено отримані ним від позивача 430.000 грн. шляхом перерахунку на рахунок позивача, який визнав у позовній заяві про отримання зазначеної суми 12.12.2014 року. Стосовно позову про сплату неустойки, позивач зазначив, що взяті на себе зобов'язання позичальник належним чином не виконав, оскільки заміть отриманих позивачем 12.12.2014 р. від позичальника грошей у сумі 430 000 гри., він мав повернути суму у гривнях яка з врахуванням курсу валюти на день повернення мала становити 52 440 доларів. Отже, відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар - 15.710701грн.) повернені кошти становили 27 369,88 доларів США. Тобто, сума основного боргу становила 645.982,96 грн. за курсом одного долару США на 20.09.2016 року із розрахунку курсу 1 долар - 25,767047 грн.; недоплачений борг 52.440 дол.- 27.369,88 дол.=25070 дол. х 25,767047 грн.= 645.982,96 грн. Оскільки всю суму позики, яка обчислювалась відповідно до 52 440 доларів позичальник не повернув у строк до 16.01.2015 року, він має сплатити неустойку за весь час затримки: неустойка становить 30% від 52.440 грн. х 25,767047 грн. = 405.367,18 грн; а також - три проценти річних від простроченої суми за 614 днів - 32 599,95 грн У запереченнях відповідач посилається на те, що він вважав, що розрахунок має бути проведений за курсом долара на час отримання коштів у борг, відповідач всупереч умовам викладеним у положеннях п.2 договору виплатив кошти у сумі, яка була ним отримана у борг. Тому ним своєчасно було погашено борг у сумі отриманій у позивача на суму 430.000 грн., приймаючи до уваги, що у договорі зазначено грошовий еквівалент у сумі 8,1999 грн. Крім того, відповідач зазначив, що позивач, отримавши від позичальника суму, яка була ним надана в борг відповідачу, майже два роки не пред'являв до нього будь яких претензій. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача сума коштів за договором позики від 16 липня 2013 року, № реєстру 1590, з врахуванням п.2 договору стосовно недоплаченої суми основного боргу у розмірі 645.982,96 грн.(за курсом одного долару США на 20.09.2016 року - 25,767047 грн.; недоплачений борг 52.440 дол.- 27.369,88 дол.=25070 дол. х 25,767047 грн.= 645.982,96 грн.), виходячи із наданих позивачем розрахунків цієї суми, щодо правильності яких відповідачем не надано заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] у частині стягнення з [PERSON] на її користь недоплаченої суми коштів за умовами договору позики від 16 липня 2013 року, № реєстру 1590, в розмірі 645 982 грн. 96 коп. та судових витрат у сумі 6 890 грн. коп Щодо решти позовних вимогах [PERSON] до [PERSON] про стягнення з відповідача; - неустойки (штраф) - 405 367,18 грн. та 3 % річних від простроченої суми - 32 599,95 грн. то суд вважає слід відмовити у задоволенні цих вимог, приймаючи до уваги викладені відповідачем обставини стосовно визначення ним суми боргу та своєчасної виплати суми, яка була ним фактично надана позивачем. З огляду на викладене та на підставі ст.ст.526,533,550, 551,610,612,617, 1046,1049,1050 ЦК України,

Outcome: partial