Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 13 вересня 2013 року між нею та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON], був укладений договір без №, відповідно до якого відповідач зобов'язався надати послуги з виготовлення меблевих виробів. Строк виконання робіт за умовами договору становив 45 робочих днів. Крім того, умовами договору було передбачено оплату за надані послуги, а саме загальна вартість меблевих виробів складає 17 700 грн., позивач згідно умов договору сплатила авансовий платіж у розмірі 1 700 грн., сума на розстрочку склала 16 000 грн. Як у цей строк, так і тривалий час після його закінчення, відповідач роботу не виконав, сплачену суму (1 700 грн) і меблеві вироби не виготував. Крім того, третя особа [PERSON] для оплати позивачем вартості меблів, уклала договір кредиту з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 17 700 грн., кошти були перераховані 14.09.2013 року, банком на рахунок відповідача. Крім матеріальної шкоди їй також завдано моральної шкоди, яка полягає в погіршенні стану здоров'я неповерненні коштів. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила зобов'язати відповідача виконати умови договору від 10 вересня 2013 року, стягнути з відповідача 86 022 грн пені відповідно до п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Позивач в судовому засіданні підтримала свої вимоги, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Третя особа у судове засідання не з'явилась, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з цим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем, фізичною особою-підприємцем [PERSON], був укладений договір без №, відповідно до якого відповідач зобов'язався надати послуги з виготовлення меблевих виробів. Строк виконання робіт за умовами договору становив 45 робочих днів. Крім того, умовами договору було передбачено оплату за надані послуги, а саме загальна вартість меблевих виробів складає 17 700 грн., позивач згідно умов договору сплатила авансовий платіж у розмірі 1 700 грн., сума на розстрочку склала 16 000 грн. Як у цей строк, так і тривалий час після його закінчення, відповідач роботу не виконав, сплачену суму (1 700 грн) і меблеві вироби не виготував. Крім того, третя особа [PERSON] для оплати позивачем вартості меблів, уклала договір кредиту з ПАТ «Акцент-Банк» на суму 17 700 грн., кошти були перераховані 14.09.2013 року, банком на рахунок відповідача. 08.12.2013 року позивач звірнулась до органів внутрішніх справ з заявою про злочин, але 26.12.2013 року кримінальне провадження за її заявою було закрито.. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та в установлений договором строк. Проте, як встановлено в судовому засіданні відповідач свої зобов'язання відповідно до умов договору на сьогоднішній день не виконав. Як убачається зі змісту позовної заяви [PERSON] фактично просить зобов'язати відповідача виконати умови договору та виготовити меблі. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки відповідач станом на сьогоднішній день своїх обов'язків за договором не виконав, а позивач наполягає на виконанні договору, суд приходить до висновку про те, що відповідача необхідно зобов'язати виконати умови договору. Крім того, п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. На думку суду розраховувати неустойку (пеню) необхідно за період з 13.112013 року по 23.04.2014 року, а саме 17 700 х 3х162/100=86 022 грн. Разом з тим ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, завдало [PERSON] моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях і погіршенні стану здоров'я. З урахуванням указаних позивачем і встановлених судом обставин, характеру завданої позивачу моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості й справедливості суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 5 000 грн на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 910 грн 22 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved