Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 30.09.2006, на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 08.11.2019 шлюб між ними розірвано. Від спільного з відповідачем життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони не дійшли згоди щодо способу та порядку утримання дітей. На підставі вищевикладеного позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 30.09.2006 Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України зареєстровано шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 08.11.2019 шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 10.12.2019 (а.с. 5). Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 6, 7). Після розірвання шлюбу неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з позивачкою за однією адресою, на підтвердження чого надана довідка виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (а.с. 9). Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON] 08.07.2020 звільнена з посади штукатура за власним бажанням (а.с. 8). Згідно із довідкою ТОВ «Промислове підприємство «ЕНЕРГОРЕМОНТ» вих. № 03/11/20 від 03.11.2020 [PERSON] працює на підприємстві ТОВ «ПП «ЕНЕРГОРЕМОНТ» слюсарем-ремонтником 4-го розряду з місячним окладом 6 350 грн з 21.10.2020 (а.с. 24). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам неповнолітніх дітей. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved