Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

У квітні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - МТСБУ) звернулися з вказаним позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 22.01.2014 з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Мерседес» державний номерний знак [NUMBER], що був під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] на праві власності. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб «Мерседес» державний номерний знак [NUMBER], відповідно до висновку експерта складає 46 891,06 грн. На дату скоєння цієї ДТП винуватець водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. 12.11.2014 [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем, звернулася до МТСБУ з відповідною заявою та отримала страхове відшкодування, згідно якого МТСБУ перерахувало на користь [PERSON] 46\~891,06 грн. в якості страхового відшкодування. Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 1\~333,76, а всього 48\~224,82 грн (46891,06 грн + 1333,76 грн). Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов'язок з відшкодування шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому, на підставі ст. 1191ЦКУкраїни та п.2 ч.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON], так як МТСБУ звернулося до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, але до цього часу відповідач відшкодування не здійснив. (а.с. 2-5) Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позов і просить задовольнити, позивач на заочне рішення згоден. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надійшло, заперечення на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 січня 2014 року між сьомою і восьмою годинами [PERSON] в порушення підпункту «а» пункту 31.4.5. розділу 31 Правил дорожнього руху України, здійснював керування автомобілем [NUMBER], з технічними несправностями на передньому лівому колесі був повністю відсутній залишок висоти малюнку протектора. Рухаючись по автодорозі «Мерефа Павлоград» 33 км + 100 м у села Новоберецьке Первомайського району Харківської області, [PERSON] порушив вимоги п. 10.1 розділу 10 Правил дорожнього руху України перед зміною напрямку не переконався, що він своїми діями не створить безпеки або перешкодить іншим учасникам руху, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автобусом марки «Мерседес Бенц» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 41). Вказані обставини встановлено постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП (а.с. 6-7). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автобус марки «Мерседес Бенц» державний реєстраційний номер [NUMBER] на праві власності належить [PERSON], ВАТ «Лозівське АТП 16309» є законним володілець (користувачем) наземного транспортного засобу на підставі тимчасового реєстраційного талону ДАО № 719967 (а.с. 35-40, 43-52). На час ДТП законний володілець (користувач) пошкодженого транспортного засобу марки «Мерседес Бенц» державний реєстраційний номер [NUMBER] ВАТ «Лозівське АТП 16309» мав діючий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 5313611 від 26.06.2013 (а.с. 42). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП не була застрахована. У відповідності до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Закон України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 39 Закону № 1961-IV (п. 39.1.) передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідності до абз. 2 пункту 40.1 статті 40 Закону № 1961-IV МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність. Згідно пункту 40.3 статті 40 Закону № 1961-IV МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону, та необхідності перевірки дій страховика відповідно до пункту 36.3 статті 36 цього Закону. У відповідності до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Судом встановлено, що 4 лютого 2014 року ВАТ «Лозівське АТП 16309» звернулося до МТСБУ із повідомленням про ДТП (а.с. 30). З метою встановлення розміру матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП, МТСБУ звернулось до ТОВ «ЕКСАС» по збору документів та встановлення розміру шкоди, завданої потерпілій особі (а.с. 31-34). Відповідно до висновку звіту від 23 березня 2014 року, проведеного оцінщиком [PERSON] та ТОВ «ЕКСАС», розмір завданих матеріальних збитків власникові транспортного засобу марки «Мерседес Бенц» державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], внаслідок його пошкодження при ДТП, станом на 21.02.2014 складає 46 тис. 891 грн 06 коп. з урахуванням 20% ПДВ (а.с. 53-67). 12 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до МТСБУ із заявою про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП (а.с. 8, 68-74). Згідно з платіжним дорученням № 1/22923 від 16 грудня 2014 року позивачем МТСБУ перераховано [PERSON] в особі представника потерпілого ФОП [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 46\~891,06 грн на підставі наказу МТСБУ від 15.12.2014 № 6468 (а.с. 10, 11, 12, 26). Крім того, послуги ТОВ «ЕКСАС» склали 1333,76 грн, які позивач також сплатив (а.с. 12, 27). Разом МТСБУ понесло витрати 48\~224,82 грн (46891,06 грн + 1333,76 грн). Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із пунктом 38.2.1. статті 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню саме у порядку регресу сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 48 тис. 224 грн 82 коп., так як на підставі ст. 1191ЦКУкраїни та п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON], та МТСБУ зверталося до відповідача з листами про компенсацію витрат в добровільному порядку, але до цього часу відповідач відшкодування не здійснив (а.с. 28, 29). Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок позивача понесені судові витрати на судовий збір в сумі 1378 гривень 00 копійок, які документально підтверджуються (а.с. 22). Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу [PERSON], який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до ст. 1191ЦКУкраїни та ст. 38Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд стягує з [PERSON] на користь МТСБУ понесені витрати з відшкодування потерпілій особі [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 46\~891,06 грн; понесених витрат за послуги ТОВ «ЕКСАС» - 1 333,76 грн; понесених витрат на судовий збір - 1\~378,00 грн.

Outcome: approved