Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У квітні 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про виселення з будинку. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що є власником житлового будинку з господарським будівлями № 7 по вулиці Гагаріна в селі Кобелячок Кременчуцького району. Разом з нею у вказаному будинку проживає її донька [PERSON] та її співмешканець [PERSON]. Відповідач порушує право позивача на користування та володіння житловим приміщенням, а саме: влаштовує сварки, спричиняє матеріальні збитки виносячи з будинку господарства речі, зловживає спиртними напоями, створюючи неможливі умови для проживання інших особі. Виселитись в добровільному порядку відповідач не бажає, намагання налагодити стосунки з ним позитивного результату не принесли. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач, будучи у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК належним чином повідомленим про час та місце судового засідання до Кременчуцького районного суду Полтавської області повторно не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило, в зв'язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами і не оспорюється сторонами, що згідно довідки № 23 від 19.01.2012 року, виданої Кобелячківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, власником житлового будинку з господарським будівлями забудови 1956 року, який знаходиться в с. Кобелячок пров. Гагаріна, 7 Кременчуцького району Полтавської області, є померла [PERSON]. В будинку проживає дочка померлої [PERSON]. Правовстановлюючі документи у позивача на вказане домоволодіння відсутні. Разом з позивачем проживає її донька [PERSON], що не оспорюється сторонами. Відповідно до довідки адресно - довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Полтавській області від 20 квітня 2015 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно довідки Виконкому Кобелячківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 27 лютого 2015 року за № 39, громадянка [PERSON] неодноразово зверталася зі скаргами на свого співмешканця, який постійно пив, бив її доньку, крав гроші та майно, виносив з дому продукти харчування, та міняв їх на горілку. Виконком Кобелячківської сільської ради викликав співмешканця на комісію. На деякий час сварки припинилися, а потім [PERSON] порушував обіцянки і продовжував погрожувати [PERSON] Крім того, було відкрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно [PERSON], внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12013180220001146 від 20 серпня 2013 року, 17 серпня 2013 року близько 16 години 00 хвилин [PERSON] та [PERSON] перебували на території подвіря будинку № 7 по вул. Гагаріна, що в с. Кобелячок Кременчуцького району, де між нами на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого вони висловлювалися нецензурною лайкою на адресу один одного. Реалізуючи свій злочинний умисел [PERSON] , схопив деревяну палицю та почав навмисно наносити удари нею в область шиї, правої та лівої руки, по ногам, в область нижче спини. Внаслідок протиправних умисних дій [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді гематоми на правому плечі, синці та верхніх та нижніх кінцівках та лівій сідниці, садна на лівому передпліччі, які утворилися від неодноразової дії тупих предметів з обмеженою поверхнею контактування, про що свідчить їх характер та локалізація, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 1014 від 20.08.2013 року та ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2013 року ( справа № 536/2520/13-к ) кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчинення кримінального правопорушення , передбаченого частиною 2 статті 125 КК України закрито з звязку в відмовою потерпілої [PERSON] від приватного обвинувачення. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно медичної картки амбулаторного хворого ( форми № 025/У-87) відповідач [PERSON] проходив лікування від алкогольної залежності. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (власник, дружина власника, їх діти і батьки, інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно правил встановлених ч.ч. 1,3 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Статтею 116 ЖК України визначено що у випадках систематичного руйнування та псування житлового приміщення, або використання його не за призначенням, або систематичного порушенням правил співжиття, що робить неможливим проживання інших в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, проводиться виселення особи без надання іншого жилого приміщення. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що вникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення осіб на підставі ст.116 ЖК України, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Згідно ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та, як крайній захід, виселення [PERSON] із житлового приміщення, яким він користується, без надання іншого житлового приміщення, в зв'язку з систематичним порушенням ним на протязі тривалого проміжку часу правил співжиття, незважаючи на вжиті заходи запобігання та адміністративного впливу з боку сільської ради та органів внутрішніх справ, наслідком чого є неможливість проживання на даний час інших осіб разом з ним в одному будинку. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України та відносить їх на рахунок відповідача. Судові витрати по справі становлять 243,60 грн. сплаченого позивачем судового збору

Outcome: approved