Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

у жовтні 2020 року заявники звернулись до Голосіївського районного суду м. Києва із спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві між ними було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 615. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначають, що на даний час вони прийшли до висновку, що мають різні погляди на життя та подальше сімейне життя не задовольняє як потреби суспільства, так і їх індивідуальним прагненням. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участь у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживає окремо, участь у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо та розмірів аліментів на кожну дитину, про що свідчить укладений Договір про участь у виховані та утриманні спільних дітей від 27 жовтня 2020 року. Заявники в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що заяву підтримують. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 615 (а.с. 11). Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти , яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9,10). Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участь у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживає окремо, участь у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо та розмірів аліментів на кожну дитину, про що свідчить укладений Договір про участь у виховані та утриманні спільних дітей від 27 жовтня 2020 року (а.с. 17-18). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з поданої заяви, заявники фактично шлюбні відносини припинили та спільне господарство не ведуть. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам заявників, позовні вимоги заявників підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved