Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вищезазначеним позовом, відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайоннного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 41 від 2016 лютого 2008 року. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання по справі позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначаючи при цьому, що на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягає, вважає строк на примирення не потрібним. Належним чином повідомлений про час та місце слухання справи відповідач, в судові засідання не з'являвся, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2008 р.. Вказана обставина встановлена на підставі свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайоннного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 41 від 16 лютого 2008 року, наявного в матеріалах справи. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.10 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. При цьому, розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, ст..ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 88 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved