Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 червня 2007 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис 233. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя у них не склалося, оскільки між ними втрачене взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки по веденню спільного господарства і вихованню дитини. З вини [PERSON] в сім»ї відбуваються постійні сварки, чоловік зловживає алкогольними напоями, морально та фізично принижує її. Поведінка чоловіка негативно впливає на психологічний стан дитини. Сімейне життя між ними почало погіршуватись, зникли почуття любові, поваги та довіри, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Майже рік чоловік проживає окремо від неї, участі у вихованні дитини не приймає, родину не забезпечує, спільне господарство між ними не ведеться у звязку з чим вважає, що сім»ю зберегти не можливо. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який був зареєстрований виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис 233. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 червня 2007 року [PERSON] та [PERSON]перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Як пояснила позивач у судовому засіданні збереження сім»ї є неможливим, сімейне життя між ними не склалося, в сімї часто виникали сварки та непорозуміння. Більше року вони з чоловіком разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Ухвалою суду від 04 червня 2015 року сторонам було надано строк на примирення. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що заходи суду щодо їх примирення позитивного результату не надали, та подальше їхнє спільне подружнє життя і збереження шлюбу не вбачається можливим. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що збереження сім»ї є можливим. Примирення між ними не відбулося з тих причин, що він не міг вживати заходів для примирення у звязку з його постійною зайнятістю на роботі. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідачем не доведено в судовому засіданні, що шлюб між ним та позивачем може бути збережений. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не надав, примирення між сторонами не відбулося у звязку з чим суд вважає, що подальше збереження сім»ї є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бусленко», а тому після розірвання шлюбу суд залишає прізвище позивачу [PERSON].

Outcome: approved