Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Черкашина Н.І. про встановлення факту не проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи, такою, що не прийняла спадщину. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на належну спадкодавцю 1\\2 частину квартири [ADDRESS] , інша Ѕ частина квартири належала матері - [PERSON] , яка померла [INFO] в США. У визначений законодавством строк вона звернулася до нотаріальної контори і за її заявою про прийняття спадщини 30.05.2019року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Черкашиною Н.І. заведено спадкову справу №18/2019 . 24.10.2019року на її ім`я приватним нотаріусом Черкашиною Н.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме, на ј частину двокімнатної квартири [ADDRESS] . У свідоцтві про право на спадщину за законом, зазначено, що іншим спадкоємцем майна померлої є її онук - [PERSON] , однак йому свідоцтво про право на спадщину на 1\\4 частини майна не видано. Із паспорта [PERSON] вбачається, що він був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] ., [PERSON] її рідний брат, який більше 10 років проживає в Сполучених Штатах Америки і на момент смерті бабусі з нею не проживав. На її звернення про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу ј частину квартири, у зв`язку з тим, що [PERSON] не вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично зі спадкодавцем не проживав, і заяву про прийняття спадщини не подавав, приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Черкашиною Н.І 19.10.2020року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вважає, що сама по собі реєстрація місця проживання [PERSON] разом із спадкодавцем, не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України факту прийняття спадщини спадкоємцем. Частиною другою статті 1300 ЦК України визначено, що на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Оскільки, відповідач на час відкриття спадщини більш ніж десяти років, не проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] та не вчиняв дій, передбачених ч.1 ст. 1269ЦК України, що є підставою для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.10.2019року, виданого на її ім`я після смерті [PERSON] та виключення з числа спадкоємців [PERSON] [INFO] . З огляду на викладене, позивач просила: визнати факт не проживання [PERSON] [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, визнавши [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.10.2019року, виданого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Черкашиною Н.І. за реєстровим №1761 в спадковій справі №18/2019 на ім`я [PERSON] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на 1\\4 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , виключивши з числа спадкоємців [PERSON] її онука [PERSON] [INFO] . Ухвалою суду від 30.11.2020року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, надала повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. В судове засідання відповідач не з`явився надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з частиною першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільного права у разу його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної(немайнової) шкоди. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). Згідно зі статтею 1217ЦК України спадкування здійснюється за заповідям або за законом. Матеріалами справи підтверджено, що [INFO] померла бабуся сторін - [PERSON] . Спадкоємці першої черги після [PERSON] є її онуки: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] [INFO] , діти її доньки - [PERSON] , померлої [INFO] . Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Черкашиною Н.І. 30.05.2019 року відкрито спадкову справу №18/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON] від 30.05.2019року. Згідно з довідкою Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради від 08.05.2019року за №16-21/1173 за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON] разом із нею, зареєстрований [PERSON] [INFO] з 30.11.2005року. Відповідно до копії паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області в жовті 2005року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 30.11.2005 року. 24.10.2019року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Черкашиною Н.І. на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадкування за законом на 1/4 частину спадщини після смерті [PERSON] , що складається з 1\\2 частки двокімнатної квартири [ADDRESS] та належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Фондом приватизації житла Херсонського нафтопереробного заводу 29.12.1994року, згідно з розпорядженням №42 від 29.12.1994року, зареєстрованого в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації 30.01.1995року в реєстрову книгу №63 за реєстровим №24494. Свідоцтво про право на спадщину на 1\\4 частку спадкового майна ще не видано. Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Черкашиною Н.І. винесена постанова № 250/02-31 про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу 1/4 частку у праві власності на квартиру, за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] . За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач звертаючись із позовом до суду про внесення змін до виданого їй свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.10.2019 року, обґрунтовувала необхідність внесення цих змін тим, що інший спадкоємець [PERSON] , на час відкриття спадщини більш ніж 10 років не проживав разом із спадкодавцем і не подав заяву про прийняття спадщину, а тому вона є єдиним спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] . При цьому, в обґрунтовування позову посилалася на статтю 1300 ЦК України. Згідно зі статтею 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до частини п`ятої статті 1268ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 1280 ЦК України встановлено, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці(частина друга і третя статті 1272 цього Кодекс), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їх свідоцтва про право на спадщину. Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру ( підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011року №1810/5 Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 06.09.2021року у справі №274/1166/19 вказав, що застосування ст.1300 ЦК України можливе у випадку, коли після видачі свідоцтва про право на спадщину з`явилися інші спадкоємці. Відповідно до статті 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частиною першою та другою цієї статі, нотаріус видає спадкоємцем нові свідоцтва про право на спадщину. З аналізу наведеної норми права вбачається, що правила статті 1300 ЦК України врегульовують можливість внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за умов, відповідно, відсутності (частини першої зазначеної статті) та наявності (частини другої зазначеної статті) спору між спадкоємцями. Якщо спору між спадкоємцями не існує, то питання про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину вирішує нотаріус за місцем відкриття спадщини за згодою всіх спадкоємців, що прийняли спадщину. У випадку ж відсутності такої згоди, тобто, за наявності спору, питання про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину на вимогу одного із спадкоємців вирішується судом. Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтва про право на спадщину з`являться інший спадкоємець, що не відповідає обставинам даної справи, тому суд вважає, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту порушеного права. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Крім цього, іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Подібні висновки щодо застосування статті 1301 ЦК України у подібних правовідносинах викладено в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 2-1316/2227/11, від 23 вересня 2020 року в справі № 742/740/17, від 11 листопада 2020 року, які суд у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права у спірних правовідносинах. Позивач вважає, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , а видачею свідоцтва про право на спадщину лише на ј частку спадкового майна порушено її права як спадкоємця, оскільки [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав і на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, тому не має права на спадщину. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем обраний неналежний спосіб судового захисту, який не є дієвим і не має наслідком відновлення порушених майнових прав, що є самостійною підставою для відмови в позову. Окрім того, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач в даній справі, а саме, відсутність у [PERSON] права на спадкування, у зв`язку з тим, що він не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, повинні бути предметом доказування при розгляді справи про визнання свідоцтво про право на спадщину недійсним із підстав видачі його особі, яка не мала права на спадкування. На підставі викладеного, ст.ст. , 15-16, 1216-1217,1268,1272, 1280, 1300,1301 ЦК України,

Outcome: dismissed