Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 15.08.2014 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління\~ юстиції у Донецькій області, актовий запис №242. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] Вказала, що з 24.08.2019 року вони з відповідачем\~ не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства. Сторони перестали розуміти один одного, відповідач застосовував відносно позивачки фізичне насильство та спричинив їй тілесні ушкодження. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе та суперечить її інтересам, а тому просила її шлюб розірвати, судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, не заперечує проти розірвання шлюбу, проте наполягає на покладенні судових витрат по сплаті судового збору на позивачку, оскільки розірвання шлюбу відбувається з її ініціативи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 15.08.2014 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління\~ юстиції в Донецькій області, актовий запис №242,\~ що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.10.2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління\~ юстиції в Донецькій області, актовий запис №845, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивачкою надані до суду документи, а саме направлення до хірурга від 25.08.2019 року, довідку видану Комунальним некомерційним підприємством «Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполь», посилаючись на\~ застосування фізичного насильства відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу- одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи те, що у сторін по справі відсутній намір на примирення, бажання поновити сімейні стосунки та проживати однією сім`єю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатила судовий збір в сумі 768,40 грн. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та згідно ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем позов було визнано до початку розгляду справи по суті, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору в сумі 384,20 грн. Відповідно до вимог ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем витрати на судовий збір у\~ сумі 384,20 грн.

Outcome: approved