Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 3 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини та визначити місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] разом із матір»ю. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач фактично не бере участі в утриманні дитини, а дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який позивач одна не зможе забезпечити. Вважає, що [PERSON] є здоровою, сильною та працездатною особою, інших утриманців не має, зможе сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. Щодо визначення місця проживання дитини зазначає, що весь період з моменту звернення її з позовною заявою і по сьогоднішній день відповідач веде себе агресивно, постійно погрожує фізичною розправою та перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння побив позивача та її батька. За фактом вчинення відповідачем таких дій відкрито кримінальне провадження. Крім того, весь час відповідач намагається насильно забрати дитину до себе, нехтуючи як волевиявленням дитини, так і застереженнями позивача, що дитина перебуває в малолітньому віці в якому вкрай потрібна турбота матері. Вся сім»я перебуває у постійному стресі та побоюванні за своє життя і найголовніше за життя малолітньої дитини -[PERSON]. [PERSON] намагалась врегулювати питання, пов»язані з вихованням та утриманням дитини у досудовому порядку, добровільно. Однак відповідач відмовився та продовжує нагнітати ситуацію навколо дитини. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.05.2018року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання . 24.09.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про місце, час та дату розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Представник Служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації повідомлений належним чином про місце, час та дату розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без представника служби, позов в частині визначення місця проживання дитини з матір»ю підтримує. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивача та його представника, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]/а.с.7/. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано/а.с.6/. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач з позивачем та сином не проживає, матеріальної допомоги не надає, при цьому є працездатним, а отже може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З урахуванням матеріального становища сторін, проживання з позивачкою неповнолітнього сина , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 3000грн. щомісячно до досягненню дитиною повноліття. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини слід зазначити наступне. За положеннями ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2018 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за завдання тілесних ушкоджень [PERSON] та її батьку [PERSON]./а.с.55/. Як вбачається із наданого листа Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації № 40-2208 від 11.09.2018 року під час співбесіди [PERSON] пояснив, що не має заперечень, щодо проживання малолітнього сина [PERSON] разом із своєю матір»ю [PERSON]./а.с.53/. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON],які підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved