Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 18 липня 2017 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народився син - [PERSON]. З серпня 2017 року відповідач практично не проживає із своєю сім'єю, з'являється один-два рази на місяць. Відповідач переїхав жити на постійне місце проживання до своєї матері і відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання позивача. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та не має свого доходу, а тому відсутні кошти на свої особисті потреби. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягувати із відповідача аліменти на її утримання у розмірі ? частки його заробітку (доходу), щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання її представник [PERSON] надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 18 липня 2018 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між сторонами у даній справі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28 грудня 2017 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 8). Зі змісту копії довідки № 04-14/1452, виданої 23 квітня 2018 року Броварським управлінням СЗН вбачається, що [PERSON] отримує одноразову допомогу при народженні, розмір якої щомісяця становить 860 грн. (а.с. 9). Як передбачено ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Також, ч. 4 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Аналізуючи норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, зокрема ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на своє утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, враховуючи те, що останній є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови у позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, та

Outcome: approved