Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зазначеним позовом посилаючись, з урахуванням уточнених та змінених позовних вимог, на те, що 15 лютого 2016 року помер [PERSON]. Вони є спадкоємцями померлого як дружина та дочка. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] (колишня Дніпропетровська) в місті Покровську (колишньому Красноармійську), на яку померлий не встиг за своє життя отримати свідоцтво про право власності на житло. 06 вересня 2016 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу винесено постанову №728/02-31 про відмову їй ([PERSON]В.) у вчиненні нотаріальної дії з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку квартири у звязку з ненаданням усіх необхідних документів, що посвідчують право власності спадкодавця на це майно. Таку ж відмову отримала і [PERSON] [PERSON] за життя був зареєстрований у зазначеній квартирі, фактично в ній проживав. За життя він висловив волю на приватизацію займаної ним однокімнатної квартири, на підтвердження чого свідчить відповідна заява від 3 лютого 2016 року з описом наданих документів. На підтвердження права спадкодавця на отримання приватизаційних документів свідчить «Список (додатковий) громадян м. Красноармійська Донецької області, які мають право на отримання приватизаційних паперів», затверджений Красноармійським міським головою. Компетентним органом прийнято рішення - розпорядження №1-122 від 11 лютого 2016 року про приватизацію і передання в приватну власність [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] у місті Красноармійську (пункт 1 розпорядження). Разом з тим, зі змісту пункту 3 цього рішення вбачається, що органом приватизації визначено спосіб приватизації [PERSON] квартири шляхом продажу надлишків її загальної площі. Вважають, що рішення в даній частині не є законним, суперечить вимогам частини першої статті 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якою встановлено, що незалежно від розміру загальної площі займані громадянами однокімнатні квартири передаються у власність безоплатно. Оскільки спірна квартира є однокімнатною, на підтвердження чого свідчить технічний паспорт на дану нерухомість, її приватизація здійснюється виключно шляхом безоплатної передачі в силу прямого зазначення Закону. За цим рішенням розпорядженням № 1-122 від 11.02.2016 року у пункті 4 головному спеціалісту з питань приватизації державного житлового фонду, контролю за обліком та розподілом житла житлово-комунального відділу міської ради [PERSON] доручено оформити свідоцтво про власність на житло у десятиденний термін, у пункті 5 Комунальному підприємству «Красноармійський центр єдиного замовника» у десятиденний строк укласти договір на участь у витратах на обслуговування та ремонт будинку. Але процедура передачі квартири у власність спадкодавця не завершена, свідоцтво про право власності на квартиру на його імя не оформлене через смерть цієї особи. Враховуючи наявне у спадкодавця право на приватизацію спірної квартири, те, що він розпочав процедуру приватизації, а відповідним органом прийнято рішення, на підставі якого у розумінні частини третьої статті 8 Закону про приватизацію здійснюється передача квартири у власність, у відповідності до вимог статей 1216, 1218 ЦК України до них , як спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Просили визнати недійсним і скасувати розпорядження органу приватизації №1-122 від 11.02.2016 року в частині рішення у пункті 3 щодо оплатної приватизації надлишків квартири [ADDRESS] (колишня Дніпропетровська) в місті Покровську (колишньому Красноармійську) наступного змісту: «3.Суму в розмірі 1,08 грн. за надлишки загальної площі гр. [PERSON] сплачує на розрахунковий рахунок»; визнати за ними право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на квартиру на їх імя як спадкоємців у порядку спадкування після смерті [PERSON] Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2016 року в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до Покровської міської ради про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та визнання права на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на квартиру відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] та [PERSON] просять скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на не правильне застосування та порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи; апелянти вважають, що судове рішення не містить чіткої відповіді, чому саме спадкоємцям відмовлено у захисті права на спадкування після смерті спадкодавця, чи тому, що майнове право спадкодавця на спірну квартиру, під яким слід розуміти право вчиняти дії щодо оформлення права власності на житло, не входить до складу спадщини, чи тому, що позивачами неправильно обрано спосіб захисту права на спадкування або тому, що «якесь» рішення відповідача не оскаржувалось; відмовляючи у позові, суд не врахував, що предмет даного спору та норми матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, зумовлює висновок, що позивачі взагалі не повинні вчиняти ті дії, про не вчинення яких зазначає суд, а саме з огляду на положення статей 16, 1218,1269, 1296-1298 ЦК позивачі не повинні вчиняти жодних дій щодо окремого оскарження відмови Красноармійської міської ради у завершенні процедури приватизації, а мають лише констатувати факт відмови відповідача у завершенні процедури приватизації при зверненні до суду з позовом про захист права на спадкування в порядку цивільного судочинства; з огляду на положення ст.ст. 214, 215 ЦПК України висновок суду не може обмежуватися формальним посиланням на не вчинення позивачами дій, а саме не оскарження «рішення» відповідача про відмову у завершенні приватизації, однак рішення суду не містить посилання на нормативний акт, що встановлює інший ніж обраний позивачами спосіб захисту права на спадщину;судом не поставлено під сумнів факт передачі спірної квартири у власність спадкодавця; враховуючи наявне у спадкодавця право на приватизацію спірної квартири, те, що він розпочав процедуру приватизації, а відповідним органом прийнято рішення, на підставі якого у розумінні частини третьої статті 8 Закону про приватизацію здійснюється передача квартири у власність, у відповідності до вимог статей 1216,1218 ЦК до його спадкоємців переходить право на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на квартиру згідно з частиною пятою зазначеної норми; отже, судом першої інстанції повно і правильно встановлені обставини справи, проте висновки з установлених обставин про відмову у задоволенні позову зроблені неправильно; судове рішення не містить мотивів неврахування доводів позивачів; висновки суду щодо «підставного» проведення відповідачем розрахунку та нарахування доплати за надлишкові метри квартири не ґрунтуються на Законі. Сторони у судове засідання апеляційного суду не зявились. Від [PERSON] та [PERSON] надійшло клопотання, в якому вони просять розглянути справу у їх відсутності, апеляційну скаргу підтримують. Від Покровської міської ради надійшов лист про розгляд справи у відсутності представника та заперечення на апеляційну скаргу, в яких Покровська міська рада заперечує проти доводів апеляційної скарги. Вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Як зазначено в ст. 303 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із розясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права,що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами,які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість,або обставин, що не підлягають доказуванню,а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Проте зазначеним нормам процесуального права рішення суду не відповідає. Відмовляючи позивачам в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час приватизації квартири відповідачем не було допущено порушень вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в частині безпідставного не надання [PERSON] квартири у приватну власність; ухвалюючи рішення, суд зазначив, що згідно відповіді Красноармійської міської ради №6-32-4-11 від 27.04.2016 року [PERSON] було надано відповідь щодо неможливості завершення приватизації квартири після смерті [PERSON], оскільки впродовж лютого-березня 2016 року позивач до Красноармійської міської ради не зверталась та про смерть чоловіка не повідомляла, а на телефонні дзвінки не відповідала, а також ураховуючи той факт, що [PERSON] не встиг здійснити необхідні банківські платежі, згідно платіжного доручення, яке дійсне впродовж місяця; також у разі незгоди з вказаним рішенням позивачу розяснено порядок його оскарження у судовому порядку, але на час розгляду справи позивач вказане рішення відповідача не оскаржувала; крім того, суд дійшов висновку про те, що відповідачем підставно було проведено розрахунок та нарахування доплати за надлишкові метри квартири, оскільки згідно ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що у даному випадку [PERSON] мав право на безоплатне отримання квартири лише площею 31 м2. Але з таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. У силу статей 1,3,8 зазначеного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Передача квартир у власність громадян оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення . Таким чином, для спадкування права на приватизацію необхідно дотримання двох умов: постійне проживання спадкодавця у приміщенні, яке підлягає приватизації та його особисте звернення до органів приватизації. Така позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики розгляду справ про приватизацію державного житлового фонду та гуртожитків від 12.01.2017 року. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] був зареєстрований за адресою: вулиця Дніпропетровська (Захисників України)[ADDRESS] у місті Красноармійську (Покровську) і фактично в ній проживав. За життя він висловив волю на приватизацію займаної ним однокімнатної квартири, що підтверджується відповідною заявою від 03 лютого 2016 року з описом наданих документів. Органом приватизації Красноармійської міської ради прийнято розпорядження №1-122 від 11 лютого 2016 року про приватизацію і передання в приватну власність [PERSON] квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (пункт 1 розпорядження). Разом з цим пунктом 3 розпорядження визначено спосіб приватизації [PERSON] квартири шляхом продажу надлишків її загальної площі. Але розпорядження в даній частині є незаконним, суперечить частині першій статті 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якою встановлено, що незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними однокімнатні квартири. Тобто, відносно певного житла, до якого належать однокімнатні квартири, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» забезпечені пільгові умови приватизації. Оскільки спірна квартира є однокімнатною, що вбачається з технічного паспорту на дану нерухомість, її приватизація здійснюється виключно шляхом безоплатної передачі в силу прямого зазначення Закону. Отже, в силу зазначеної норми Закону пункт 3 розпорядження є незаконним, а висновок суду щодо підставного проведення відповідачем розрахунку та нарахування доплати за надлишкові метри квартири помилковим. Пунктом 4 зазначеного розпорядження передбачено головному спеціалісту з питань приватизації державного житлового фонду, контролю за обліком та розподілом житла житлово-комунального відділу міської ради [PERSON] оформити свідоцтво про власність на житло у десятиденний термін і (при необхідності) посвідчення на одержання належних мешканцям квартири (будинку) житлових чеків. При цьому ні в розпорядженні, ні у відповіді Красноармійської міської ради не зазначено, чи необхідно [PERSON] одержати житловий чек і які дії для цього необхідно здійснити. Але процедура передачі квартири у власність [PERSON] не завершена, свідоцтво про право власності на квартиру на його імя не оформлено через його смерть, яка настала 15 лютого 2016 року. Виходячи із встановлених обставин та враховуючи наявне у [PERSON] право на приватизацію спірної квартири, те, що він розпочав процедуру приватизації, а відповідним органом прийнято рішення, на підставі якого у розумінні частини третьої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» здійснюється передача квартири у власність, в силу ст.ст.1216 ЦК України [PERSON] є спадкодавцем, а відповідно до статті 1222 ЦК України [PERSON] та [PERSON] (дружина та дочка [PERSON]М.) є спадкоємцями, до яких переходить право вимоги визнання за ними права власності на таку квартиру, яка в силу ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини (в даному випадку отримання свідоцтва про право власності на квартиру). З матеріалів справи вбачається, що саме позивачі по справі звертались 12 травня 2016 року до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Постановами від 06 вересня 2016 року №728/02-31 та № 729/02-31 приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] після смерті 15 лютого 2016 року її чоловіка [PERSON] та [PERSON] після смерті 15 лютого 2016 року її батька [PERSON] Згідно відповіді Красноармійського міського голови здійснити приватизацію та оформити документи про передачу квартири на користь [PERSON] не має можливості. Відмова мотивована тим, що відповідно до розпорядження №1-122 від 11 лютого 2016 року були підготовлені розрахунки площі, що приватизується та оформлені приватизаційні платіжні доручення для сплати, які були вручені доньці [PERSON], але ні він сам, ні його близькі впродовж лютого-березня 2016 року до Красноармійської міської ради не звертались, не повідомляли про смерть [PERSON] та на телефонні дзвінки не відповідали. Зазначеним листом також розяснено, що відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. З огляду на таке, позивачами обраний вірний спосіб захисту своїх прав як спадкоємців, а саме визнання права на завершення приватизації, що включає в себе здійснення (якщо це необхідно) конкретних дій, та отримання свідоцтва про право власності на квартиру в порядку спадкування. Зважаючи на встановлені обставини та зазначені норми матеріального права, вбачається, що є наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсним і скасування розпорядження органу приватизації №1-122 від 11.02.2016 року в частині рішення у пункті 3 щодо оплатної приватизації надлишків квартири [ADDRESS] (колишня Дніпропетровська) в місті Покровську (колишньому Красноармійську) наступного змісту: «3.Суму в розмірі 1,08 грн. за надлишки загальної площі гр.. [PERSON] сплачує на розрахунковий рахунок»; визнати за ними право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на квартиру на їх імя як спадкоємців у порядку спадкування після смерті [PERSON] За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення зроблено висновки, які не відповідають обставина справи, що призвело до порушення вимог матеріального та процесуального права, тому рішення суду на підставі ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений по справі судовий збір. Так, при подачі позовної заяви згідно квитанції від 23.09.2016 року [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп., згідно квитанції від 05.11.2016 року нею було доплачено судовий збір в сумі 328 грн. 20 коп., згідно квитанції від 04.012017 року за подачу апеляційної скарги [PERSON] було сплачено 966 грн.90 коп., а згідно квитанції від 23.01.2017 року нею був доплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 606 грн. 77 коп., а всього сума судового збору склала 2 453 грн. 08 коп., яка підлягає стягненню з Покровської міської ради на користь [PERSON]

Outcome: approved