Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № IKСАSHVG.118642.005 від 22 липня 2014 року у розмірі 54\~085,31 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 22 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений кредитний договір № IKСАSHVG.118642.005, відповідно до умов якого відповідачу було надано у тимчасове платне користування грошові кошти кредит у розмірі 20\~600,00 грн. на наступні потреби: у розмірі 20\~000,00 грн. на споживчі потреби, у розмірі 600,00 грн. на оплату винагороди Банку на надання фінансового інструменту, строком до 21 липня 2017 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15 процентів річних, зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,5 % від суми кредиту по договору щомісяця в період сплати. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі. Відповідач належним чином зобовязання за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 22.09.2017 року складає 54\~085,31 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 16\~164,92 грн., прострочена заборгованість за процентами по кредиту 7\~108,87 грн., прострочена заборгованість за комісією по кредиту 6\~586,24 грн., заборгованість за штрафами та/або пенею за кредитним договором 24\~225,28 грн. На підставі постанови Правління Національного банку України від 21.12.2015 року № 914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 року № 234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано їй всі повноваження ліквідатора в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» з 23 грудня 2015 року, до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію приступив [PERSON] терміном на два роки, з 23.12.2015 року по 22.12.2017 року включно. Тому позивач вимушений звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № IKСАSHVG.118642.005, відповідно до умов якого відповідачу було надано у тимчасове, платне користування грошові кошти кредит у розмірі 20\~600,00 грн. на наступні потреби: у розмірі 20\~000,00 грн. на споживчі потреби, у розмірі 600,00 грн. на оплату винагороди Банку на надання фінансового інструменту, строком до 21 липня 2017 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15 процентів річних, зі сплатою комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 600,00 грн. та комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,5 % від суми кредиту по договору щомісяця в період сплати (а.с. 18-20). 21 грудня 2015 року було винесено постанову Правління Національного банку України № 914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (а.с. 32) Згідно п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. 22 грудня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВБР» з 23 грудня 2015 року, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано їй всі повноваження ліквідатора в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» з 23 грудня 2015 року [PERSON], терміном на два роки, з 23 грудня 2015 року по 22 грудня 2017 року включно (а.с. 33). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позивач як кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику відповідачу обумовлену договором суму грошових коштів, що підтверджується заявою на видачу готівки № 433629 від 22 липня 2014 року на суму 20\~000,00 грн. (а.с. 24), а також меморіальним ордером № 52159350 від 22 липня 2014 року на суму 600,00 грн. (а.с. 25). Відповідач скористався кредитними коштами, проте зобовязання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку заборгованості станом на 22 вересня 2017 року заборгованість відповідача перед Банком за кредитним договором № IKСАSHVG.118642.005 від 22 липня 2014 року становить 54\~085,31 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 16\~164,92 грн., прострочена заборгованість за процентами по кредиту 7\~108,87 грн., прострочена заборгованість за комісією по кредиту 6\~586,24 грн., заборгованість за штрафами та/або пенею за кредитним договором 24\~225,28 грн. (а.с. 4 - 17). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № IKСАSHVG.118642.005 від 22 липня 2014 року у загальному розмірі 54\~085,31 грн. Відповідно до\~ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved