Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивач звернувся до суду з даним позовом, просячи стягнути з відповідача надмірно виплачену пенсію за період з 24.06.2007 р. по 30.11.2013 р. в сумі 114961,27 грн., посилаючись на те, що управлінням Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу згідно протоколу № 312361 від 26.11.2007 р. відповідачу призначена пенсія за віком в порядку Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Для призначення пенсії відповідачем особисто була надана заява про призначення пенсії від 27.08.2007 р. та необхідні документи. Замість оригіналу трудової книжки, відповідач надав довідки про факт роботи, пояснюючи у своїй заяві про втрату оригіналу трудової книжки у 2005 році. Під підпис відповідач був ознайомлений з обов'язком повідомляти управління ПФУ про обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення, зокрема: про прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміну місця проживання, виїзд за кордон на постійне місце проживання, факт отримання іншого виду пенсії. Додатково відповідачем була надана заява, в якій зазначено, що заявник в інших районах та областях України пенсію не призначав, а у разі виявлення факту призначення пенсії, зобов'язується суму переплати сплатити в повному обсязі. При перевірці пенсійних справ на наявність в них довідок з підприємств інших держав, до Пенсійного фонду Російської Федерації в Мирнинському районі Республіки Саха (Якутія) було зроблено запит про факт отримання пенсії [PERSON] оскільки в цьому районі знаходилось його останнє місце роботи. Аналогічний запит був направлений до ПФР в м. Москва. 19.11.2013 р. надійшов лист № 07-12752 від 30.10.2013 р. з управління Пенсійного фонду Російської Федерації в Мирнинському районі Республіки Саха (Якутія), в якому зазначено, що [PERSON] отримує пенсію по старості відповідно до п.п. 2 п. 1 с. 27 Федерального Закону РФ № 173-ФЗ «Про трудові пенсії у РФ». Також, у листі зазначено, що в пенсійній справі міститься паспорт громадянина Російської Федерації № 98 01 195848, виданий 11.10.2001 р. Айхальським МВМ УВС м. Мирного Республіки Саха (Якутія). Пенсію на території Російської Федерації відповідачу призначено з 12.12.1999 р.. Відповідно, про факт призначення пенсії у 1999 році на території Російської Федерації відповідач повинен був повідомити під час звернення у 2007 році за призначенням пенсії в управління ПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу. У зв'язку з виявленими обставинами, виплату пенсії з 01.12.2013 р. припинено. Сума надміру виплаченої пенсії відповідачу за період з 24.06.2007 р. по 30.11.2013 р. склала 114961 грн. 27 коп. Таким чином, надмірна виплата відповідачу пенсії, з вини останнього, фактично є завданням матеріальної шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримку позову, згоду на заочний розгляд за його відсутності. Відповідач за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у м. Кривому Розі та взагалі в Дніпропетровській області не зареєстрований, повідомлявся згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення в пресі, про що свідчить оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» № 04 (1599) від 15.01.2015 р. в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши письмові матеріали справи - докази: копії: паспорта громадянина України на ім'я [PERSON]; картки фізичної особи - платника податків; заяви про призначення пенсії; заяви про неотримання пенсії в інших районах та областях України від 27.08.2007 р.; заяви про втрату трудової книжки від 27.08.2007 р.; протоколу 312361 від 26.11.2007 р. про призначення пенсії; повідомлення № 07-12752 від 30.10.2013 р. з управління Пенсійного фонду Російської Федерації в Мирнинському районі Республіки Саха (Якутія); відповіді на запит № 8823/06/29 від 27.11.2013 р. про призначення [PERSON] пенсії за віком на території Російської Федерації; довідки № 286 від 23.01.2014 р. про розмір призначеної та виплаченої пенсії; паспорта громадянина Російської Федерації на ім'я [PERSON] (а.с. 5-6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 15, 16, 17-18), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Управлінням Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу згідно протоколу № 312361 від 26.11.2007 р. відповідачу призначена пенсія за віком в порядку Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Для призначення пенсії відповідачем особисто була надана заява про призначення пенсії від 27.08.2007 р. та необхідні документи. Але, замість оригіналу трудової книжки, відповідач надав довідки про факт роботи, пояснюючи у своїй заяві про втрату оригіналу трудової книжки у 2005 році. Під підпис відповідач був ознайомлений з обов'язком повідомляти управління ПФУ про обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення, зокрема: про прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміну місця проживання, виїзд за кордон на постійне місце проживання, факт отримання іншого виду пенсії. Додатково відповідачем була надана заява, в якій зазначено, що заявник в інших районах та областях України пенсію не призначав, а у разі виявлення факту призначення пенсії, зобов'язується суму переплати сплатити в повному обсязі. При перевірці пенсійних справ на наявність в них довідок з підприємств інших держав, до Пенсійного фонду Російської Федерації в Мирнинському районі Республіки Саха (Якутія) було зроблено запит про факт отримання пенсії [PERSON] оскільки в цьому районі знаходилось його останнє місце роботи. Аналогічний запит був направлений до ПФР в м. Москва. 19.11.2013 р. надійшов лист № 07-12752 від 30.10.2013 р. з управління Пенсійного фонду Російської Федерації в Мирнинському районі Республіки Саха (Якутія), в якому зазначено, що [PERSON] отримує пенсію по старості відповідно до п.п. 2 п. 1 с. 27 Федерального Закону РФ № 173-ФЗ «Про трудові пенсії у РФ». Також, в листі зазначено, що в пенсійній справі міститься паспорт громадянина Російської Федерації № 98 01 195848, виданий 11.10.2001 р. Айхальським МВМ УВС м. Мирного Республіки Саха (Якутія). Пенсію на території Російської Федерації відповідачу призначено з 12.12.1999 р.. Статтею 1 Закону України «Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 16/98 від 14.01,1998р. зазначено: «Загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.». Статтею 7 Закону України «Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Пунктом 3 зазначеної статті визначено, що громадяни України, які працюють за межами території України та не застраховані в системі соціального страхування країни, в якій вони перебувають, мають право на забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням в Україні. Тобто, зазначене свідчить про те, що у разі надання соціального захисту у старості громадянину України іншою державою, в України такий громадянин не має права на отримання соціального захисту у старості. Відповідно, про факт призначення пенсії у 1999 році на території Російської Федерації [PERSON] повинен був повідомити під час звернення у 2007 році за призначенням пенсії в управлінні ПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу. У зв'язку з виявленими обставинами, виплату пенсії з 01.12.2013 р. припинено. Сума надміру виплаченої пенсії відповідачу за період з 24.06.2007 р. по 30.11.2013 р. склала 114961 грн. 27 коп. За змістом ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду або в судовому порядку. Також, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відповідно до ст. 1212 глави 83 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином, надмірна виплата відповідачу пенсії, з вини останнього, фактично є завданням матеріальної шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України. Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, в разі недобросовісності з боку набувача, підлягає поверненню також і пенсія, що безпідставно набута. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, позивачем докази, судом вважаються належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного, ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 1, 7 Закону України «Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

Outcome: approved