Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту все належне йому майно, реєстраційний номер обтяження 13355162, накладений постановою ВДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції № 35501936 від 04 грудня 2012 року. В обґрунтування позову зазначається, що на виконанні у [PERSON] міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження про стягнення із [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України заборгованості у сумі - 1 241 грн. 38 коп. Вказана заборгованість сплачена позивачем ще у грудні 2012 року. У березні 2017 року останній звернувся до відповідача з приводу зняття арешту зі свого майна. 07 квітня 2017 року отримав відповідь, що виконавче провадження де він був боржником завершене, а трирічний термін зберігання минув. Станом на 04 квітня 2017 року виконавчих проваджень і виконавчих документів про стягнення із позивача сум заборгованості на виконанні не перебуває. З Інформаційної довідки Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна позивачу стало відомо про наявність обтяжень належного йому майна. З підстав звільнення майна з-під арешту позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. 19 червня 2017 року надав до суду письмову заяву, в якій просив слухати справу без його участі, й вказав, що позовні вимоги підтримує повністю. Судові витрати із відповідача на свою користь просить не стягувати. Відповідач [PERSON] міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання представника не направив. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 07 квітня 2017 року № 147076 у відділі перебувало виконавче провадження, де боржником був [PERSON]. М.Ф., а саме виконавчий лист № 2-а-5182/12/1070 від 16 листопада 2012 року про стягнення на користь Управління Пенсійного фонду України суми боргу у розмірі 1 241 грн. 38 коп.; 26 грудня 2012 року постанова виконана фактично. Станом на 07 квітня 2017 року виконавчих документів про стягнення із [PERSON] боргів та штрафів не перебуває. Відповідно до Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна існує обтяження: арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 13355162, зареєстровано: 07.12.2012; реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про накладення арешту № 35501936, 04.12.2012, Головний державний виконавець ВДВС [PERSON] МРУЮ [PERSON] Обєкт обтяження: невизначене майно, все майно. Власник: [PERSON], код [NUMBER], Київська область, Броварський району, село Літки, провулок Озерний, 1 (а.с.7). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із статтями 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, так як наявність арешту усього майна [PERSON] порушує його законні права та інтереси. Виконавче провадження з примусового виконання вищевказаної вимоги закінчено у звязку із сплатою боргу, підстави для існування арешту нерухомого майна відсутні. На підставі частини першої статті 88 ЦПК України позивач має право на відшкодування судових витрат. Разом із тим, враховуючи заяву [PERSON] від 19 червня 2017 року, судові витрати стягненню із відповідача на користь позивача не підлягають.

Outcome: approved