Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача і просила стягнути з останнього на її користь аліменти в розмірі 25% від середньої заробітної плати по м.Дніпро щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2020 року і до припинення навчання дитини [PERSON] в НТУ «Дніпровська політехніка» м.Дніпро до 30.06.2023 року. В обґрунтування позовної заяви, позивач посилалась на те, що сторони перебували у шлюбі, від якого у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Згодом шлюб між сторонами було розірвано. З відповідача рішенням суду стягувались аліменти на утримання доньки до її повноліття. На даний час дитина навчається у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» м.Дніпра на денній формі навчання, у зв`язку з чим, знаходиться на повному матеріальному забезпеченні матері. Оскільки відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги спільній дитині та ухиляється від обов`язку утримувати її, позивач вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач не з`явився в судове засідання, надавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що з 05 вересня 1998 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 05.09.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська (арк.с.3), від якого у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 15.05.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська (арк.с.4). Зі свідоцтва серії [NUMBER] виданого 10.05.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (арк.с.6). З рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 червня 2019 року вбачається, що [PERSON] навчалась на 3 курсі денного відділення Коледжу радіоелектроніки за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія», у зв`язку з чим, зазначеним рішенням вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 02.05.2019 року до закінчення [PERSON] навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років (арк.с.47-48). Судом встановлено та відповідне підтверджується довідкою №16/56-1741 від 19.02.2021 року, що наразі [PERSON] навчається на 1 курсі факультету інформаційних технологій за денною формою навчання у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» (арк.с.40). Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також, встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю та перебуває на її утриманні (арк.с.37). Доказів участі відповідача у витратах на утримання повнолітньої дитини матеріали справи не містять. У відповідності до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України\~суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з вимогами ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимогу позивача про стягнення аліментів починаючи з 01.10.2020 року, та пред`явлення позову 02.10.2020 року, в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та присудженню аліментів саме з 02.10.2020 року, що узгоджується з вимогами ст.191 СК України. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання, але до досягнення дитиною 23 років (ч.2 ст.199 СК України), у зв`язку з чим, вимога позивача про стягнення аліментів до припинення навчання [PERSON] в НТУ «Дніпровська політехніка» до 30.06.2023 року, підлягає частковому задоволенню та присудженню аліментів до закінчення навчального закладу, але не пізніше ніж досягнення нею двадцяти трьох років. Таким чином, надані позивачем докази свідчать, що дитина досягла 18 років та продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує допомоги. Враховуючи матеріальний стан та обов`язок обох батьків утримувати дитину, яка навчається, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), у зв`язку з чим, позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. З урахуванням положень ст.191, ч.2 ст.199 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти від дня пред`явлення позову 02.10.2020 року до закінчення [PERSON] навчального закладу, але не пізніше ніж досягнення нею двадцяти трьох років у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , що не позбавляє позивача звернутися до суду з відповідним позовом у разі продовження навчання. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial