Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що 15 червня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, що підтверджується відповідною письмовою розпискою. Ним у позику було надано [PERSON] 4\~000 доларів США до 01 липня 2015 року. Разом із тим, відповідач не повернула в обумовлений строк грошові кошти. Просить суд: - стягнути із [PERSON] на його користь борг в сумі 4\~000 доларів США, або еквівалент цієї суми в національній грошовій одиниці на час постановлення судового рішення; - стягнути із [PERSON] на його користь плату за користування позикою у сумі 1\~000 доларів США, або еквівалент цієї суми в національній грошовій одиниці на час постановлення судового рішення. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги й просив їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала позов [PERSON] й не заперечувала проти його задоволення. Судом розяснено позивачу й відповідачу правові наслідки визнання позову, передбачені цивільним процесуальним законодавством України. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. За змістом статті 57, частини 2 статті 60, 63 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що дійсно 15 червня 2015 року вона одержала у позивача [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 4\~000 доларів США, які зобовязалася повернути до 01 липня 2015 року. На підтвердження одержання грошових коштів нею було складено письмову розписку від 15 червня 2015 року. Суд приходить до висновку, що оскільки у судовому засіданні встановлено, що надана до суду позивачем [PERSON] письмова розписка [PERSON] про одержання від нього грошових коштів в сумі 4\~000 доларів США складена власноручно відповідачем (яка при цьому зобовязалася повернути обумовлену грошову суму до 01 липня 2015 року), що згідно із вимогами матеріального закону є підтвердженням укладення договору позики та його умов, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення із неї суми боргу в національній грошовій одиниці України станом на час постановлення судового рішення у співвідношенні іноземної валюти долара США є обґрунтованими. Із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 95\~920 грн. 00 коп. (станом на 23 листопада 2015 року 1 долар США = 23 грн. 98 коп.). У задоволенні позову в частині стягнення суми боргу в іноземній валюті слід відмовити через необґрунтованість цих позовних вимог. Також не підлягає задоволенню й позов в частині стягнення із відповідача на користь позивача плати за користування позикою у сумі 1\~000 доларів США, або ж їх еквівалент у національній грошовій одиниці України через недоведеність їх у судовому засіданні. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позовна заява [PERSON] взагалі не містить обґрунтувань позовних вимог про стягнення плати за користування позикою у сумі 1\~000 доларів США, або ж їх еквівалент у національній грошовій одиниці України - гривні. Письмова розписка відповідача [PERSON] не містить даних про умови надання позики під оплату в іноземній валюті чи в національній грошовій одиниці. Такі обставини не були встановлені й у судовому засіданні. Вимоги про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми з підстав, визначених статтею 625 ЦК України чи процентів за договором позики з підстав, визначених статтею 1048 ЦК України у позові не заявлялися. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial