Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що влітку 2009 року він познайомився з відповідачкою по справі [PERSON] та 09.10.2010 року вони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, актовий запис № 589. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В подальшому їхні відносини разом з відповідачкою не склалися та у листопаді 2015 року, він переїхав проживати до орендованої квартири в м.Маріуполі по вуо.Од.Дундича, 59а-6, де і на теперішній час мешкає. 08 лютого 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. 06 вересня 2016 року у [PERSON] народилась дочка [PERSON] батьком якої зазначений позивач, відповідно до ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України. Проте його відносини з відповідачкою були припинені ще у листопаді 2015 року, та дитина народилась не в шлюбних відносинах. У звязку з викладеним вимушений звернутися до суду, просив виключити запис про [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], як про батька дитини [PERSON], [INFO], з актового запису про народження дитини № 752 від 06 жовтня 2016 року, який був зроблений Кальміуським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі, та пояснив, що з10 жовтня 2010 року він перебував у шлюбі з відповідачкою. У 2011 році у них народилась дочка, а у 2013 році - син. З початку листопада 2015 року вони з відповідачкою стали мешкати окремо, розірвали свої шлюбні відносини , він проживав в найманій квартирі та в січні 2016 року вони розлучились . У травні 2016 року він поїхав на заробітки, а приїхавши у жовтні 2016 року дізнався, що у відповідачки народилася дитина, батьком якої вона записала його. Він себе батьком дитини не вважає, оскільки пройшло одинадцять місяців з того часу, як вони розійшлись. Просив виключити відомості про нього, як про батька дитини [PERSON], [INFO], з актового запису про народження дитини Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, та пояснила, що дійсно вони з позивачем перебували у шлюбі на мають двох дітей. На початку листопада 2015 року вони стали мешкати окремо та у них припинились шлюбні відносини, у січні 2016 року вони розлучились. 6 вересня 2016 року вона народила доньку, батьком якої був зареєстрований позивач,оскільки дитина народилася протягом десяти місяців з часу прийняття рішення про розлучення в судовому порядку. Фактично вона завагітніла у грудні 2015 року, на той час з позивачем вони не мешкали та він не є батьком [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутністю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 09 жовтня 2010 року сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 219860 виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, актовий запис № 589(а.с.10). 03 лютого 2011 року народилась [PERSON], а 10 жовтня 2013 року [PERSON], батьками яких є сторони по справі(а.с.8-9). Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28.01.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією рішенням, яке набрало законної сили (а.с.11). Згідно із свідоцтвом про народження серії 1-НО № 725117 , виданим Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 06 вересня 2016 року народилась [PERSON], актовий запис № 752, батьками якої вказані сторони по справі(а.с.7). Згідно ч. 1,2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Приймаючи до уваги, що 06 вересня 2016 року під час реєстрації народження дитини в м.Маріуполі Донецької області не сплинуло десять місяців після припинення шлюбу, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] правомірно був записаний батьком у актовому записі про народження [PERSON] На підставі ухвали суду від 20.02.2017 року у справі було призначено судово-медичну експертизу для визначення спірного батьківства по методу молекулярно-генетичного аналізу генної ДНК людини. Згідно висновку експерта № MGT 728 батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] виключено. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. У пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року зазначено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК),- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, оскільки відсутність кровного споріднення доведена експертним висновком . При цьому суд виходить також і з того, що згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачкою позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved