Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

У жовтні 2019 року житлово-будівельний кооператив «Іскра» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 1) та [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 2, разом поіменовані - співвідповідачі), про стягнення заборгованості за надалі житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач зазначив, що станом на 01.02.2021 року заборгованість співвідповідачів зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території та компенсацію витрат за надані житлово-комунальні послуги становить 56738,34 грн. Оскільки співвідповідачі добровільно не сплачують зазначену заборгованість, позивач просить стягнути з співвідповідачів суму заборгованості, а також 3 % річних, інфляційні втрати у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань, пені та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.11.2019 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 16.03.2020 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16.03.2020 року відкрито спрощене провадження у справі, встановлено строк відповідачу для подання відзиву. Співвідповідачі відзив у встановлений строк не подали, в судове засідання повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Представник позивача подала клопотання про розгляду справи за її відсутності, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечила, а відтак, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач організований його засновниками з метою забезпечення житлом шляхом будівництва дев`ятиповерхового житлового будинку на 108 квартир і в подальшому експлуатації та управлінні будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно з п. 1.5 Статуту позивача, кооператив діє виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів кооперативу і за рахунок пасивних доходів та фінансової допомоги від добровільних внесків або дотацій держави, грантів, у тому числі іноземних (а.с.11). Квартира [ADDRESS] була надана для користування співвідповідачам у 1965 році. Згідно з довідкою №67 від 02.10.2019 року співвідповідачі є мешканцями [ADDRESS] , зареєстровані у зазначеній квартирі та є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються кооперативом за особовим рахунком № [NUMBER] (а.с.41). Станом на 01.02.2021 року співвідповідачі не виконали зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, внаслідок чого у них виникла заборгованість у розмірі 56738,34 грн. (а.с.108-111). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, у співвідповідачам окрім заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, також нараховано інфляційні втрати у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язання в розмірі 15551,45 грн., 3 % річних в розмірі 5671 грн. та пеню - 338,56 грн. Всього розмір заборгованості становить 78299,35 грн. (а.с.101-106). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є, зокрема, суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 2) своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; 3) забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; 4) власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Співвідповідачами, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їм житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а відтак, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційні втрати у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язання, 3 % річних та пені є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2270 грн. підлягає стягненню з співвідповідачів на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved