Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2016 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх вимог заявник посилалася на те, що розгляд справи відбувся без її належного повідомлення, а отже вона була позбавлена можливості надати суду докази згідно яких вона заперечує проти позову. За твердженням заявниці зміст договору суперечить встановленим в ньому умовам в частині невідповідності щомісячного платежу. Умови договору є дискримінаційними і це дає право вимагати недійсності договору. У зв'язку з наведеним [PERSON] просила переглянути заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2016 року. Заявниця та [PERSON] в судове засідання не з'явились. Представник позивача [PERSON] проти заяви заперечував вказуючи на її безпідставність, при цьому наполягав на розгляді заяви за відсутності осіб, які в черговий раз не з'явились в судове засідання. За правилами ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, суд вважає можливим розгляд заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення за відсутності заявниці та інших осіб, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви. Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі неодноразово викликалися в судові засідання шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання (а.с.20,26). Більше того, [PERSON] особисто отримувала виклики до суду (а.с. 26, 51, 84, 139, 165) за адресою місця своєї реєстрації, неодноразово оскаржувала процесуальні рішення в апеляційній інстанції (а.с. 57, 70, 91), а отже достовірно знала про розгляд даної справи та її перебування у провадженні Оболонського районного суду м. Києва. Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За правилами ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання. Таким чином, судом встановлено, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2016 року було винесено без участі відповідачів оскільки останні не з'явилися в судове засідання, свідомо не отримуючи викликів до суду та не надаючи підтвердження поважності причини неявки в судові засідання. Також, заява не містить посилань на жоден доказ який має істотне значення для правильного вирішення справи і який міг би бути підставою для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку. Зі змісту ст. 288 ЦПК України вбачається, що підставою для перегляду заочного рішення є існуюча обставина, підтверджена доказами, а не припущення відповідача про недійсність договору. За таких обставин суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Outcome: dismissed