overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У судове засідання позивач не з'явився, направив до суду поштою заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не з'явилася, направила до суду поштою заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 25). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 лютого 1974 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з`явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред`явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 27). Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 25). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 серпня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач своє прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

у жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.12.1995 року, мають повнолітніх дітей. Спільне життя не склалося, у них різні характери та погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння та повага одне до одного, тривалий час вони не проживають разом. У зв`язку з наведеним позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, судові витрати покласти на нього. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 9), відповідач позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 19). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст. ст. 200 ч. 4, 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 20.12.1995 року зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно довідки Машівської селищної ради Полтавської області № 1859 від 23.10.2018 р. [PERSON] - позивач по справі, зареєстрований і проживає в [ADDRESS] та має такий склад сім ї: [PERSON]., 1975 р.н. - дружина, [PERSON] - донька, 1997 р.н. (а.с. 10). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між сторонами не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, тривалий час не проживають разом, що свідчить про те, що сторони втратили почуття взаємної любові, поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між позивачем та відповідачем слід розірвати. Прізвище відповідача [PERSON] після розірвання шлюбу залишити - [PERSON], оскільки про його зміну вона не заявила. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивач просив судові витрати покласти на нього, а тому, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України, позивачу слід повернути судовий збір в сумі 352,40 грн. з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] та [PERSON] є його батьками. У зв'язку з тим, що ще до розірвання шлюбу батьки стали проживати окремо, [PERSON] з 21 травня 2009 року на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області сплачував аліменти на користь матері, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до досягнення нами повноліття в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), щомісячно. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років та виконавче провадження про стягнення аліментів закінчено, у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду. [PERSON] є студентом 2 курсу Запорізького електротехнічного коледжу Запорізького національного технічного університету. Форма навчання денна. Термін навчання до 30.06.2020 року. Стипендії не отримує, мешкає у гуртожитку. Оскільки денна форма навчання передбачає повну зайнятість, то весь свій вільний час він присвячує навчанню і не має можливості працевлаштуватись і матеріально себе забезпечувати. На даний час кошти на його утримання надає мати, яка тимчасово не працює, стоїть на обліку в Енергодарському міському центру зайнятості але виплат ніяких не отримує. Відповідач матеріальної допомоги на період навчання в добровільному порядку не надає, в зв'язку з цим [PERSON] опинився в дуже скрутному матеріальному становищі. Ухвалою судді від 12.07.2018 року відкрито провадження по праві за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 32). Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними відмітками на конвертах з поштовими повідомленнями (а.с. 26, 31, 56), оголошенням про виклик відповідача в судове засідання, розміщеному на офіційному веб-порталі «Судова влада» (а.с. 55). Відповідач відзив на позов до Енергодарського міського суду Запорізької області не надсилав. Третя особа [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити (а.с. 33).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 01 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис №7. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, просив суд розглянути дану позовну заяву без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області був укладений шлюб, про що зроблений актовий запит №7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Після одруження прізвища у подружжя [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблений відповідний актовий запис №548. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області серії [NUMBER] від 28.09.2008 року (а.с.7) Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не бажають жити однією сім'єю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 08 червня 2012 року виконавчим комітетом Гулівської сільської ради Барського району Вінницької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис №3. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявився, просив суд розглянути дану позовну заяву без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08 червня 2012 року виконавчим комітетом Гулівської сільської ради Барського району Вінницької області був укладений шлюб, про що зроблений актовий запит №3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ІАМ №119083. Після одруження прізвища у подружжя [PERSON].(а.с.17). Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], про що зроблений відповідний актовий запис №383. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області серії І-ОК № 271130.(а.с.5) Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не бажають жити однією сімєю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 14 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис №1266. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 07 листопада 2018 року було відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12 грудня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 січня 2019 року. У судове засідання позивач не з'явився, просив суд розглянути дану позовну заяву без його участі, позов повністю підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час ті місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві був укладений шлюб, про що зроблений актовий запит №1266, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Після одруження прізвища у подружжя [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не бажають жити однією сім'єю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з цим суд вважає за можливе відновити [PERSON] її лошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов'язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач сплатила судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок. Пред'явлений нею позов задоволено в повному обсязі, з огляду на це з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 25 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис №1267. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, просив суд розглянути дану позовну заяву без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області був укладений шлюб, про що зроблений актовий запит №1267, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Після одруження прізвища у подружжя [PERSON].(а.с.4). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], про що зроблений відповідний актовий запис №148. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області серії [NUMBER] від 09.03.2011 року.(а.с.5) Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не бажають жити однією сім'єю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліський Лабрадорит», Товариства з обмеженою відповідальністю «СТС Лабрадорит» на його користь заборгованість за невиплачену заробітну плату у розмірі 22 338,00 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що з 05.05.2015 року його було прийнято на посаду охоронця в ТОВ «Поліський Лабрадорит», засновником якого є ТОВ «СТС Лабрадорит». З квітня 2018 року до дня звернення до суду йому не виплачено заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 22338,00 гривень. Добровільно відповідачами заборгованість не погашено. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14.12.2018 року відкрито провадження по справі. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 06.08.2020 року справу прийнято до провадження судді Збаражського А.М. та вирішено проводити її розгляд в порядку загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечив. Відповідачі належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов до суду не направили, клопотань чи заяв до суду від них не надійшло. З огляду на викладене,

Outcome: partial