Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 23 березня 2002 року. Від сумісного шлюбу вони з відповідачем мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з нею. Зі свого боку вона прикладає всіх зусиль для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє повністю задовольнити та забезпечити потреби неповнолітньої доньки в повноцінному харчуванні, купівлі необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та на інші життєві потреби дитини. Відповідач доньку не утримує, на неодноразові прохання позивачки про допомогу, уваги не звертає тому і звертається до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача аліменти в судовому порядку. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 23 лютого 2002 року, який було зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану П»ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.03.2002 року. [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.2003 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції, і, як батько дитини, відповідно до вимог Закону, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved