Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У жовтні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 44072 грн. 09 коп. (сорок чотири тисячі сімдесят дві грн. 09 коп.) на користь позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок та судові витрати, аргументуючи тим, що 05.11.2014 р. між ТОВ «Прем'єр Дістріб'юшн Компані» та ТДВ «Альянс Україна» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №MOD (250100) за яким був застрахований транспортний засіб Skoda Octavia А5, номерний знак [NUMBER], після чого ТДВ «Альянс Україна» отримало повідомленням про настання страхового випадку із застрахованим транспортним засобом, а саме 09.12.2014 р. у м. Києві по вул. Артема сталася дорожньо-транспортна пригода у зв'язку з ДТП застрахований транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а позивач визнав вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та здійснив виплату страхового страхування. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, повідомлявся належним чином про слухання справи, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутності згідно ст. 224 ЦПК України (а.с.53, 57, 58). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 05.11.2014 р. між ТОВ «Прем'єр Дістріб'юшн Компані» та ТДВ «Альянс Україна» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № MOD (250100) за яким був застрахований транспортний засіб Skoda Octavia А5, номерний знак [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до довідки ДАІ 09.12.2014 р. у м. Києві по вул. Артема сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення застрахованого транспортного засобу та автомобіля LEXUS, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] У зв'язку з ДТП застрахований транспортний засіб отримав механічні пошкодження (а.с13, 14). Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30.01.2015 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та накладено адміністративне стягнення (а.с.15, 16). Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Разом з тим встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля LEXUS, номерний знак [NUMBER], застрахована у ПРАТ «СК «Україна» відповідно до Полісу № АІ/3750941 (а.с.8). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, позивачем замовлено проведення незалежної експертизи. Згідно звіту №10581 про оцінку розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Octavia А5, номерний знак [NUMBER], у зв'язку з ДТП, яка відбулася 09.12.2014 р., складає 97730 грн. 08 коп. (а.с.18-40). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Як вбачається із матеріалів справи згідно з умовами договору страхування позивачем було визнано зазначену подію страховим випадком, проведено розрахунок розміру страхового відшкодування та здійснив виплату страхового відшкодування за договором страхування на підставі рахунку № САСТ-370111 від 23.12.2014 року та кошторису витрат на ремонт транспортного засобу в розмірі заподіяної матеріальної шкоди: 93572 грн. (дев'яносто три тисячі п'ятсот сімдесят дві грн.) 09 коп. (а.с.41). Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію за вих. № Н-583/07 від 01.07.2015 р. про відшкодування шкоди в порядку регресу, а також надав документи, що запитувалися відповідачем (а.с.5-7). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий. На підставі викладеного,

Outcome: approved