Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

у жовтні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за № 284. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. З кінця 2016 року фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, на підставі чого відбувались постійні сварки, що призвело до втрати почуттів одне до одного. На даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. Зазначила, що спору з приводу розподілу майна та визначення місця проживання дитини між ними немає. Просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши рішення на підставі матеріалів справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справах, суд прийшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 284, свідоцтво про шлюб [NUMBER]. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 6). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин впродовж тривалого строку, а саме - з кінця 2016 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved