Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

У жовтні 2020 року Президент Всеукраїнської громадської організації «Український центр «Відродження» [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 6170,00 грн. та судового збору у розмірі 2 102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач має в автогаражному підрозділі гаражний бокс № 10 на території автогаражного підрозділу позивача та на протязі тривалого часу ухиляється від сплати платежів, внаслідок чого у відповідача виникла станом на 13.10.2020 року заборгованість в розмірі 6170,00 грн. Проте, відповідач у добровільному порядку відмовляється сплатити заборгованість. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.10.2020 р. відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. (а.с. 38-39) Відповідач 23.11.2020 року подав відзив на позов, у якому проти вимог позову заперечив у повному обсязі, вказав, що у відповідача відсутні документи на право перепродавати електроенергію, вважає що ним сплачено за електроенергію на 10 років наперед, а відповідач відрізав йому проводку, чим порушив його право як споживача послуг. Крім того вказав, що він не відмовляється сплачувати коштів на утримання гаражного боксу, а є формою боротьби з фальшуванням документів, нецільовим використанням коштів, шахрайством та узурпацією влади [PERSON] . Дана боротьба триває близько двох років. (а.с. 45-51) Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що позивач є юридичною особою Всеукраїнської громадської організації «Український центр «Відродження» до складу якої входить автогаражний підрозділ, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. С. Сосніних, 4. На підставі Статуту та Положення доданих до матеріалів справи, позивач є користувачем земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , на якій розташований автогаражний підрозділ, та за користування якою позивач сплачує земельний податок (а.с. 4-10, 11-18). Члени автогаражного підрозділу, які мають приватні гаражі в цьому автогаражному підрозділі, здебільшого є членами ВГО УЦ «Відродження». За користування електроенергією, водою, земельною ділянкою, та іншими послугами автогаражного підрозділу члени ВГО УЦ «Відродження» несуть зобов`язання - сплачують платежі, розмір яких затверджується щороку Наказом Президента ВГО УЦ «Відродження» відповідно до Статуту та економічного обґрунтування позивача. Інші особи які не є членами ВГО УЦ «Відродження», але користуються електроенергією, водою та земельною ділянкою автогаражного підрозділу сплачують ці платежі на загальних підставах. Судом встановлено, що [PERSON] має в автогаражному підрозділі гаражний бокс № 10 на протязі тривалого часу ухиляється від сплати платежів, внаслідок чого у нього, при цьому, перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 6170,00 грн., яка утворилась за період часу з березня 2019 року по вересень 2020 року, що підтверджується довідкою бухгалтерії позивача від 13.10.2020 року (а.с. 30). Добровільно [PERSON] не сплачує кошти за використання енергоносіїв та інші платежі. 22.09.2019 року на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості, яка відповідачем була залишена без задоволення. (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст. 598 ЦК України припинення зобов`язань на вимогу однією із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно з вимогами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, стороною позивача доведено обставини, на які він посилається у позовній заяві, а стороною відповідача вони не спростовані. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від сплати платежів за користування гаражним боксом [ADDRESS] та входить до складу автогаражного підрозділу позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved