overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] в с.Кременчуки Красилівського району померла [PERSON], яка була його двоюрідною сестрою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) площею 2,45 га, кадастровий номер 6822784800:06:002:0028, що знаходиться на території Кременчуківської сільської ради поза межами населеного пункту. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] у відповідності з державним актом серії ХМ № 097544, виданим Красилівською райдержадміністрацією 30.12.2003. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає так, як [PERSON] була одинокою. Однак, оформити спадщину на земельну ділянку він не має можливості, оскільки після смерті [PERSON] виявити оригінал державного акту на землю серії ХМ № 097544 неможливо, є лише ксерокопія. Про те, що державний акт на землю на ім'я [PERSON] втрачено, свідчить оголошення в газеті «Красилівський вісник» від 11.04.2014. Постановою нотаріуса від 23.04.2014 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельний пай, який належав [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. Визнати за собою право власності на спадкову земельну ділянку (пай) в порядку спадкування іншим шляхом він не має можливості, а тому змушений звертатись до суду з даним позовом. Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 2,45 умовних кадастрових гектари, кадастровий номер 6822784800:06:002:0028, що знаходиться на території Кременчуківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] [INFO] у селі Кременчуки Красилівського району Хмельницької області. У судове засідання позивач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Кременчуківської сільської ради належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про те, що позовні вимоги визнає і справу просить розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 20.09.2009 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав у власність відповідачці грошові кошти у сумі 90 тис. грн., а відповідачка зобов'язувалася повернути їх до 20.09.2013 року включно. Станом на день подання позовної заяви до суду, а саме до 11.04.2014 року [PERSON] позику не повернула. Просив суд стягнути з відповідачки на його користь позику у розмірі 90 000 грн. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Наполягали на задоволенні позовних вимог і в разі повторної неявки відповідачки не заперечували проти винесення заочного рішення по справі (а.с.18). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, належним чином сповіщена про день та час слухання справи у встановленому законом порядку. Повідомлення про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно розписок власноруч підписаних відповідачкою, вона 20 вересня 2009 року взяла в борг у позивача гроші в сумі 30 000 грн. та 60 000 грн. і зобов'язувалася повернути їх до 20.09.2013 року включно. На даний час відповідачка взяті на себе зобов'язання так і не виконала, добровільно повернути борг не бажає. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах якими обмінялися сторони. Розписки підписані відповідачкою є документами, що підтверджують про вчинення правочину між сторонами. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядок, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Одержання відповідачкою вищезазначеної суми підтверджується розписками від 20.09.2009 року, в яких вона зобов'язувалася повернути борг (а.с.3,4). Однак борг не повернула. На прохання позивача щодо повернення боргу, відповідачка відмовилася. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки боргу в сумі 90 000 грн., є правомірними, оскільки відповідачка не виконала належним чином свої зобов'язання перед позивачем -не сплатила борг, порушивши законні права та інтереси [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], що зареєстрований 02 липня 1994 у Відділу реєстрації актів громадянського стану Печерської районної державної адміністрації м. Києва, актовий запис № 415. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що в 1994 році між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб. Від цього шлюбу у позивача та відповідачки є діти - донька [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя між позивачем та відповідачкою не склалося, шлюбні відносини фактично припинені і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач до судового засідання не з'явився У заяві поданій до суду вимоги позову підтримав у повному обсязі. Відповідачка у заяві поданій до суду проти вимог позову не заперечувала. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 02 липня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюбу, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Печерської районної державної адміністрації м. Києва, актовий запис № 415. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] має бути розірваний. Судом були вжиті заходи для примирення подружжя визначені ст. 111 СК України, проте [PERSON] та [PERSON] не знайшли підстав для відновлення подружнього життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

у квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування останнього вказував на те, що 05 серпня 2011 року між ним та ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 484/11/А- 108 на квартиру [ADDRESS]. На виконання умов зазначеного договору ним була проведена повна оплата вартості майнових прав та вартості послуг компанії з супроводу договору купівлі-продажу майнових прав, оформлення та передачі свідоцтва про право власності. Проте, оскільки загальна площа реально збудованої квартири перевищила загальну проектну площу за договором, він,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначає, що 06 січня 1987 року виконкомом Костянтинівської селищної ради Миколаївської області, актовий запис № 2 зареєстровано шлюб між ним та [PERSON] Спільне сімейне життя не склалося, через протилежність погляді на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та наявність з цього приводу сварок. За таких обставин впродовж півтора року вони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше подружнє та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився подав суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, про день і час розгляду даної справи повідомлялася судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 січня 1987 року виконкомом Костянтинівської селищної ради Миколаївської області, актовий запис № 2 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що сторони понад півтора року проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше його збереження суперечить його інтересам. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, не проживають разом, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 21, 24, 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

у квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла [INFO] в с.Ціпки Гадяцького району, яка по відношенню до заявника була матір'ю. Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), але оформити документи про право на спадщину він немає можливості, так як в його свідоцтві про народження записано його прізвище [PERSON], що не співпадає з прізвищем, записаним у його паспорті [PERSON], тому звернувся до суду. В судовому засіданні заявник та представник заявника [PERSON] підтримали заяву, суду пояснили, що [PERSON] не може скористатися правом на спадщину після смерті матері через розбіжності у написанні його прізвища у документах. Просили встановити факт родинних відносин між ним та померлою [PERSON], яка була йому матір'ю, що підтверджується фактом їх спільного проживання та іншими доказами. [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що його [PERSON] є його рідним братом по матері [PERSON], проти задоволення заяви не заперечував. Гадяцька державна нотаріальна контора направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] по відношенню до заявника була матір'ю, а він до неї сином. Вони проживали разом в одному господарстві, піклувалися і підтримували один одного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в АР Крим, в свідоцтві про народження в графі мати записано - [PERSON]. 12 січня 1980 року в Мирнівській сільській раді АР Крим зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], в зв'язку з чим остання змінила прізвище на [PERSON]. За даними погосподарської книги Ціпківської сільської ради за 2001-2005рр., 2006-2010рр. [PERSON], [INFO] по відношенню до [PERSON], [INFO] є сином, а вона до нього матір'ю, проживали в одному господарстві по [ADDRESS]. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,699га. [INFO] в с. Ціпки Гадяцького району [PERSON] померла. На день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані сини [PERSON] та [PERSON] За таких обставин суд вважає, що судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON] Встановлення даного факту має юридичне значення, так як заявник не може скористатися правом на спадщину за відсутності документів, що підтверджують його родинні відносини з померлою [PERSON], тому вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною завою до Запорізької міської ради. про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON]., яка за життя, а саме: 02.02.1993 року склала заповіт в якому заповіла йому все своє майно сину [PERSON], однак він спадщину не прийняв оскільки у встановлений шестимісячний строк до нотаріуса не звернувся , оскільки знаходився за межами України, а до нотаріуса звернувся лише 01.04.2014 року , про що отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії. У судове засідання позивач не з'явився, але до суду надійшла заява, в якій він проти розгляду справи за його відсутністю не заперечує, позовні вимоги про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини підтримує. У судове засідання відповідач не з'явилась, але до суду надійшла заява, в якій вона проти розгляду справи без її участі не заперечує, позовні вимоги позивача підтримує. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: [INFO] померла [PERSON]-мати позивача [PERSON] Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлої є її син [PERSON], інших спадкоємців за законом немає. 02.02.1993 року [PERSON], було складено заповіт , яким вона заповідала все своє майно позивачу [PERSON], зазначений заповіт було посвідчено державним нотаріусом Першої Запорізької нотаріальної контори та зареєстровано реєстрі за № 3-254. Відповідач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звернувся , оскільки з березня по листопад 2013 року він знаходився за межами України та працював у Російській Федерації, що підтверджується дозволом на працю іноземному громадянину серії [NUMBER], а також довідкою №206 від 14.03.2014 року , в якій вказано , що [PERSON] з 06.02.2014 року по 07.03.2014 року знаходився у відрядженні в м.Полтава. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так як позивач пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини з поважних причин, наявності інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину судом не встановлено, суд вважає можливим встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 14 жовтня 2011 року він знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1066. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося з причин непорозуміння та втратою довіри та поваги, а також з приводу сварок та конфліктів у зв'язку з чим вони не ведуть спільного господарства. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 14 жовтня 2011 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1066. Представник позивача надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності та відсутністю позивача зазначивши, що на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі у разі повторної неявки відповідача у судове засідання не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час день та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надала. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 12 травня 2014 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 14 жовтня 2011 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1066. (а.с. 4) Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося з причин непорозуміння та втратою довіри та поваги, а також з приводу сварок та конфліктів у зв'язку з чим вони не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленний до суду одним з подружжя. На підставі викладеного, суд вважає, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивач вказав, що 08 липня 2011 року він з відповідачкою уклав шлюб, який зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 291. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з відповідачкою. Сімейні відносини припинили з листопада 2013 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Основною причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення вони не знаходили. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про розподіл майна подружжя між ними не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається мешкати разом з відповідачкою. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився. До розгляду справи подав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги визнала. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З листопада 2013 року припинили сімейні відносини. Основною причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення сторони не знаходили. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з відповідачкою. Спору про розподіл майна подружжя не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається мешкати разом з відповідачкою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved