Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вознесенської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в якому вказувала, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0035 га., розташованої по [ADDRESS], призначеної для будівництва індивідуальних гаражів на якій самочинно (без дозволу на проведення будівельних робіт та затвердженого проекту) побудувала капітальний гараж з підвалом розмірами 3,65х9,60 м. загальною площею 35 кв.м. Оскільки гараж побудовано з дотриманням архітектурних, будівельних, протипожежних, санітарних, екологічних норм і правил, на земельній ділянці, що була передана у власність забудовника для цієї мети, вказаний об'єкт не порушує прав інших осіб, проте компетентні органи відмовляються надати необхідну технічну документацію на збудоване майно, прийняти його в експлуатацію для подальшої реєстрації права власності, а тому [PERSON] просила визнати за нею права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в судовому порядку. Ухвалою суду від 28 квітня 2017 року до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог залучено Відділ містобудування та архітектури Вознесенської міської ради, а також Управління ДАБІ у Миколаївській області. В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивачки, її представник [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача - Вознесенської міської ради - в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вирішення питання щодо задоволення позову залишив на розсуд суду. Представники третіх осіб без самостійних вимог - Відділу містобудування та архітектури Вознесенської міської ради, Управління ДАБІ у Миколаївській областів судове засідання не з'явилися, направивши на адресу суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, вирішення питання щодо задоволення позову залишили на розсуд суду. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглядати справу без участі вказаних осіб. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0035 га., розташованої по [ADDRESS], призначеної для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий [NUMBER]. На вказаній земельній ділянці в 2017 році позивачка самочинно (без дозволу на проведення будівельних робіт та затвердженого проекту) побудувала капітальний гараж А-1 з підвалом А-1п/д розмірами 3,65х9,60 м. загальною площею 35 кв.м. З відповіді Відділу містобудування та архітектури Вознесенської міської ради від 27 квітня 2017 року слідує, що самочинне будівництво об'єкта завершене, що з врахуванням вимог ст.ст. 1, 26, 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» унеможливлює надання позивачці містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, які необхідні для виготовлення проектної документації на будівництво гаражу (а.с. 33-34). Згідно роз'яснень Управління ДАБІ у Миколаївській області від 24 липня 2017 року через припинення дії (31 грудня 2015 року) п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позивачка втратила можливість прийняти гараж в експлуатацію у спрощеному порядку (а.с. 59-60). Водночас згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 4, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає: підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки; здійснення в необхідних випадках передпроектних робіт; пошук архітектурного рішення, розроблення, погодження у визначених законом випадках і затвердження проекту; виконання робочої документації для будівництва, а в разі виконання її або окремих її частин іншим виконавцем - здійснення авторського нагляду за таким виконанням; будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт) та знесення об'єкта архітектури, архітектурно-будівельний контроль, технічний та авторський нагляди під час здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування; прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію. Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч.ч. 1-3, 5 ст. 376 ЦПК України). Згідно п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 «Про затвердження Порядку про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Виходячи з вищевказаних положень, роз'яснень, які надав Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» та встановлених обставин суд встановив наступне: -спірний гараж є закінченим об'єктом будівництва; -спірний гараж є об'єктом самочинного будівництва; -будівництво гаражу здійснено позивачкою на земельній ділянці, наданій останній у власність для цієї мети; -відповідно до довідки Відділу містобудування та архітектури Вознесенської міської ради від 13 квітня 2017 року, технічного звіту обстеження і оцінки технічного стану гаражу від 03 квітня 2017 року, висновку судової будівельно-технічної експертизи №147/17 від 14 серпня 2017 року гараж відповідає будівельним, архітектурним, іншим нормам і правилам, державним стандартам, недоліки будівництва є незначними та не можуть вплинути на міцність та безпечність експлуатації об'єкта; -будівництво не порушує права інших осіб (що підтверджується заявами володільців сусідніх (самочинно збудованих) гаражів); -в матеріалах справи наявні дані про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, законне та обґрунтоване рішення якого дає підстави вважати про наявність спору про право; -позивачка позбавлена іншої можливості захистити своє право. За таких обставин суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Outcome: approved