Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

У квітні 2018р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 26.10.2012р. у цивільній справі №225/1846/12 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2012р. Шлюб між сторонами розірвано 28.11.2012р. Також зазначив, що в травні 2017р. він переніс гостре порушення мозкового кровообігу по типу ішемії в лівій півкулі головного мозку, внаслідок чого уражено кінцівки правої сторони тіла - правобічний геміпарез вираженого ступеню з порушенням функції паретичної ноги та руки, порушення ходи. Відповідач повністю втратив працездатність, здатність до самообслуговування, залежить від допомоги інших та не може пересуватись без сторонньої допомоги. 29 вересня 2017р. медико-соціальною експертною комісією йому встановлено першу «Б» групу інвалідності. З метою реабілітації, для підтримки свого здоров`я потребує постійного лікування. Так, в періоди з 05.10.2017р. по 10.10.2017р. та 19.03.2018р. по 28.03.2018р. знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні церебро - вескулярної патології №5 Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. академіка О.І . Ющенка. Знаходиться на диспансерному обліку в невролога та сімейного лікаря, постійно приймає ліки. Єдиним джерелом доходів позивача є пенсія по інвалідності в сумі 1579,85 грн. У зв`язку з чим просив суд винести рішення, яким зменшити розмір аліментів та стягувати з нього на користь [PERSON] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дочкою повноліття. 15.02.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Проти винесення заочного рішення судом не заперечив. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та його представника відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судове засідання призначене на 25.03.2019р. та 20.05.2019р. відповідач не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, про причини неявки суд не повідомила (а.с. 31, 35). У судові засідання, призначені на 02.07.2019р. та 12.08.2019р. відповідач не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, однак конверти повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 42, 51-52). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 28.11.2012р. у справі №225/1803/12 розірвано (а.с. 4). Відповідно до довідки №3018 від 10.04.2018р. виданої Тростянецьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] сплачує аліменти згідно виконавчого листа №1846/12 від 06.11.2012р. та станом на 01.04.2018р. заборгованість по сплаті аліментів по даному виконавчому документу відсутня (а.с. 5). [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Бершадського об`єднаного управління ПФУ та отримує пенсію по інвалідності, яка з жовтня 2018р. по березень 2019р. становить суму 1579,85грн. щомісячно, що підтверджується довідкою №639 від 25.03.2019р. (а.с. 50). Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда №1365 від 25.09.2017р. [PERSON] встановлений діагноз захворювання ЦіП НС , гостре порушення мозкового кровообігу (31.05.2017р.) по типу ішемічного інсульту в басейні лівої півкулі головного мозку, різко виражений правобічний геміпарез до ступеня (а.с. 8). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА від 25.09.2017р. [PERSON] має групу інвалідності перша «Б» та потребує сторонньої допомоги (а.с. 7). З 05.10.2017р. по 10.10.2017р. [PERSON] знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні церебро-васкулярної патології № 5 ВОПНЛ ім. акад. О.І.Ющенка, що підтверджується випискою з історії хвороби № 11249 (а.с. 9). З 19.03.2018р. по 28.03.2018р. [PERSON] знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні церебро-васкулярної патології № 5 ВОПНЛ ім. акад. О.І.Ющенка, що підтверджується випискою з історії хвороби № 3377 (а.с. 10). Згідно копії довідки Летківської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини виданої [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в невролога і сімейного лікаря та потребує постійного лікування (а.с. 11). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просив суд змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 26.10.2012р. з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму в розмірі 100 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на погіршення стану свого здоров`я. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Судом встановлено, що після ухвалення рішення від 26.10.2012 р. у [PERSON] погіршився стан здоров`я, однак даний факт не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання своєї неповнолітньої дочки та сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом (постанова Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №355/511/17, № 61-32606св18). Суд враховує, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного. В силу ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач на момент звернення до суду була звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Доказів понесення відповідачем по справі судових витрат суду не надано.

Outcome: dismissed