Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся (надалі по тексту - позивач) до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 08.02.2012 р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.01.2015 р. відповідач має заборгованість - 16 536,23 грн. В позовних вимогах просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 536,23 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував, пояснив, що у зв'язку з вашим матеріальним становищем своєчасно не сплачував грошові кошти по кредиту. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вислухавши пояснення відповідача та з урахуванням визнання ним позовних вимог, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. 08.02.2012 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.01.2015 р. відповідач має заборгованість - 16 536,23 грн., яка складається з: 9 023,09 грн. - заборгованість за кредитом; 5 499,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 750,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 763,63 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-6). Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача. Відповідач відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України не спростував відсутність своєї вини з приводу не виконання грошових зобов'язань, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 243,60 (а.с. 1).

Outcome: approved