Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У жовтні 2017 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.07.2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановлюваного кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 6710,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Однак, у порушення умов вказаної Генеральної угоди відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку із чим в останньої утворилася заборгованість, яка станом на 10.09.2017 р. з урахуванням заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією, штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди становить 33 115 (тридцять три тисячі сто пятнадцять) грн. 78 коп. Позивач просить стягнути із відповідача дану заборгованість та судові витрати на свою користь. У судове засідання представник позивача не зявився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав клопотання, в якому просив слухати справу за його відсутності, та у разі неявки у судове засідання відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви [PERSON] від 09.09.2008 року остання отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 08 липня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Додаткове погодження № 1, відповідно до якого сторони погодили зменшити розмір заборгованості, яка виникла у Позичальника з дати видачі кредиту, а саме: проценти на 12\~611,91 грн., комісію на 7455 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 961,32 грн. Відповідно до п. 1.1.2. вищевказаного Додаткового погодження заборгованість по Договору № 1 з дати підписання складає 6300,71 грн. Датою остаточного погашення заборгованості є 31.07.2017 р. (п. 1.1.3 Додаткового погодження № 1). Із п. 1.3.2 та п. 1.3.3. вбачається, що вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (2-й день), вважається простроченою. У день наступний за днем повернення кредиту 92-й день) Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 21\~028,23 грн. по Договору 1. З вищевказаного договору видно, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між нею та Банком договір. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 10.09.2017 рік заборгованість відповідача перед Банком становить 33 115 (тридцять три тисячі сто пятнадцять) грн. 78 коп., яка складається із: -6710,49 грн. заборгованість за кредитом; -1041,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -3220,92 грн. заборгованість за пенею та комісією; -22 142,39 грн. штраф відповідно до п. 1.3.3. Додаткового погодження. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Дослідивши матеріали справи, надавши обєктивну оцінку зібраним доказам по справі, та враховуючи ті обставини, що зобовязання за Додатковим погодженням від 08.07.2016 року, укладеною між сторонами, відповідачем належним чином не виконуються, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved