Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області, [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, який в останнє був уточнений 16.06.2017 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24 червня 2016 року помер [PERSON], який був позивачу рідним батьком. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Біленьке, вул. Партизанська, 118-А. На протязі шестимісячного строку позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак відповідно до постанови державного нотаріусу Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] від 21.04.2017, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючі документи на нерухоме майно відсутні. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку він не має змоги, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Біленьке, вул. Партизанська, 118-А, а саме на: житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а», ганок до а, гараж літ. «Б», погріб з шийкою літ. «пг», літню кухню літ. «В», сараї літ. «Ж, И, и», навіс літ. «З», вбиральню літ. «К», паркан № 1, ворота № 2, свердловину № 3. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його в повному обсязі.. Представник відповідача Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 22). Надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без участі представника відповідача (а.с. 24). Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (а.с. 21). Надав до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Крім того, за запитом суду третя особа надала матеріали спадкової справи [PERSON] (а.с. 31). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2016 року помер [PERSON], який був рідним батьком позивача. Факт смерті підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 359744, виданим 25.06.2016 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 661 (а.с. 5). Факт родинних звязків між позивачем і померлим підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ-ЖС № 375966, виданим 04.02.1981 Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, запис №\~10, де в графі «батько» зазначено [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Партизанська, 118-А. Згідно з матеріалами спадкової справи № 355/2016, наданої суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON], померлого 24.06.2016, прийняв [PERSON], про що ним було складено заяву, зареєстровану 29.10.2016 за № 1120, що знаходиться в матеріалах спадкової справи (а.с. 33-40). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як син померлого. Спадщину, відкриту після смерті батька, позивач прийняв у встановленому законодавством порядку, а саме на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори. Крім позивача, спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] є [PERSON], яка була донькою померлого. Однак [PERSON] не подала у встановлені законодавством строки до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Згідно з довідкою № 01-52/15-10, виданої 11.04.2017 Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON], [INFO], з 1977 року був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO], по день його смерті, а саме по 24.06.2016. На момент смерті за вказаною адресою разом із померлим був зареєстрований його син [PERSON], [INFO] (а.с. 11). При оформленні [PERSON] своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок зясувалось, що правовстановлюючі документи на нерухоме майно відсутні, тому державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та 21.04.2017 видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 439/02-31 (а.с. 40). Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.» Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з відомостями, що містяться в копії погосподарської книги, наданої начальником ВНАП виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області [PERSON], [PERSON] був головою домогосподарства, яке знаходиться за адресою: с. Біленьке, вул. Партизанська, 118-А, Запорізького району Запорізької області (а.с. 8-9). Відповідно до довідки № 01-52/15-10, виданої 11.04.2017 Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, житловий будинок, розташований за адресою с. Біленьке, вул. Партизанська, 118-А, згідно погосподарській книзі зареєстрований на [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved