Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 11.08.2006 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб та присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON] [PERSON], дружині [PERSON] [PERSON]. 30.01.2015 шлюб між [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON] було розірвано та змінено прізвище [PERSON] [PERSON] на «Литвинова». З жовтня 2010 року [PERSON] проживав однією сімєю із [PERSON]. Під час спільного проживання однією сімєю з [PERSON] 13.02.2015 у них народилася донька. Відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини було записано [PERSON] [PERSON], мати [PERSON]. У звязку з чим просив суд визнати його батьком [PERSON], народженої 13 лютого 2015 року, за актовим записом № 361 зробленим Амур Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 12.03.2015, свідоцтво про народження серії І-КИ№ 530950. Виключити з актового запису № 361 Амур Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 12.03.2015 відомості про батька [PERSON] [PERSON], вчиненого керівником Амур Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] Внести відповідні зміни до актового запису № 361 від 12 березня 2015 року, виданого Амур Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції та записати батьком [PERSON], народженої 13 лютого 2015 року, громадянки України, [PERSON], [INFO], громадянина України, змінивши прізвище дитини «Литвинова» на «Дорошенко», по-батькові дитини «Миколаївна» на «Євгенівна». Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю на їх задоволені наполягали. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, підтвердив обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, підтвердила обставини викладені у позові. Третя особа свого представника для участі у розгляді справи не направила, про день та час його проведення повідомлялася належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає\~\~задоволенню, з наступних підстав.\~ Судом встановлено, що 11.08.2006 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб та присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON] [PERSON], дружині [PERSON] [PERSON]. 30.01.2015 шлюб між [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON] було розірвано та змінено прізвище [PERSON] [PERSON] на «Литвинова». З жовтня 2010 року [PERSON] проживав однією сімєю із [PERSON]. Під час спільного проживання однією сімєю з [PERSON] 13.02.2015 у них народилася донька [PERSON] (а.с. 5). Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська рішенням від 30.01.2015 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], де встановлено, що з січня 2008 року сторони спільного господарства не ведуть (а.с. 8). Вищевикладені фактичні обставини щодо часу припинення шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] встановлені судом, спору між сторонами не має і ці обставини підтверджені заявою відповідачів, в якій вони позов визнають та проти його задоволення не заперечують (а.с. 25, 38). Згідно зі ст. 16 ЦК України\~\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~\~ Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим судом приймається визнання позову відповідачами, на підтвердження того факту, що відповідач [PERSON] [PERSON] не є біологічним батьком дитини. Зазначений факт визнається обома сторонами, а отже за приписами ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактичних обставин справи, а також приймаючи до уваги, що в матеріалах справи наявна надана у судовому засіданні письмова заява відповідачів про визнання позову (а.с. 25, 38), суд оцінює вимоги позову як обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved