Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги 15-річним неналежним виконанням відповідачем свого обовязку щодо сплати аліментів на сина сторін [PERSON], які він повинен сплачувати за рішенням суду. Обрахована сума пені складає 111747,52 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, про яке повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила провести заочний розгляд справи. Пояснила, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на сина сторін, не цікавиться ним, у лютому 2016 року відповідач позбавлений щодо сина батьківських прав. Лише після звернення позивача і його представника до державного виконавця відповідач інколи сплачує незначні суми коштів як аліменти. Представник наполягала на вірності складеного розрахунку, який складено за допомогою банківської програми. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, де не проживає. Відомості щодо поважності причин його неявки у судове засідання відсутні, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не надходили. Ураховуючи зазначені обставини суд, за правилами ч. 5 ст. 74, ч.ч. 1, 2 ст. 158, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив вирішувати справу за відсутності позивача і відповідача на підставі наявних у ній даних чи доказів\~ (ухвалює заочне рішення). Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження від 06.09.2001 [PERSON] є сином сторін. Згідно виконавчого листа Семенівського районного суду Полтавської області від 05.11.2003 № 2-332 2003 р. з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше половини встановленого неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 09.06.2003 і до досягнення повноліття дитини. Відповідно до довідки-розрахунку ВДВС Семенівського РУЮ заборгованість відповідача щодо сплати зазначених аліментів на 01.04.2017 складає 17640,00 грн. Довідка відображає існування заборгованості за період 01.12.2012 01.04.2017. Кількість місяців сплати і не сплати аліментів за вказаний період є майже однаковими. Сума нарахованих державним виконавцем щомісяця аліментів складає від 515,50 грн до 1003,50 грн. Позивачем складено розрахунок пені за період 01.12.2012 01.04.2017, загальна сума пені 111747,52 грн. Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Верховним Судом України у постанові від 03 лютого 2016 року № 6-1477цс15 сформульовано таку правову позицію: згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Отже, беручи за основу середню 30-денну тривалість календарного місяця, щомісячний розмір пені із несплачених аліментів не може перевищувати третину розміру нарахованих і не сплачених у відповідному місяці аліментів. На противагу зазначеним положенням ст. 196 СК України, правовій позиції Верховного Суду України, щомісячний розмір пені, який вирахувано позивачем, є більшим у три-шістнадцять разів кожного місячного розміру нарахованих аліментів. Тобто розрахунок не ґрунтується на вимогах закону, є помилковим. Не постійна сплата відповідачем аліментів свідчить про його недостатній матеріальний стан для належної сплати аліментів. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок, що позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню із зменшенням розміру неустойки до 5000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог: 5000,00 ? 111747,52 х 1 % = 4,47 грн.

Outcome: approved