Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

У жовтні 2014 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулося до суду із вказаним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» постачає електричну енергію населенню м. Маріуполя, у тому числі і відповідачці. 18.05.2010 року представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» при технічній перевірці дотримання вимог діючих правил користування електричною енергією для населення було встановлене порушення, а саме: самовільне підключення електроустановок до електромережі, накид на введення в гараж, електроенергія не враховується та не сплачується, що було зафіксовано в акті про порушення ПКЕЕН №119934 від 18.05.2010 р. У результаті порушення ПКЕЕН відповідачкою нанесено позивачу збитки на загальну суму 1184,30 грн. До теперішнього часу суми боргу не погашені. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму боргу та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача за дорученням Кабанова Л.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та зазначила, що до неї додому ніхто не приходив, до належного їй гаражу проведено світло, проте фактично гаражем вона не користується, провід до нього йде з її облікового приладу. Вважає, що строк позовної даності минув, у зв'язку з чим просила відмовити у позові. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із положеннями ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов'язує, а отже власники мають не лише суб'єктивні права, але й несуть відповідальність перед громадою, суспільством за належне використання цих прав. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України) Судом встановлено і це не спростовано сторонами, що квартира [ADDRESS] та гараж належать [PERSON] ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» постачає електричну енергію населенню м. Маріуполя, у тому числі і [PERSON] 18.05.2010 року представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» при технічній перевірці дотримання вимог діючих правил користування електричною енергією для населення було встановлене порушення, а саме: самовільне підключення електроустановок до електромережі,накид на введення в гараж, електроенергія не враховується та не сплачується, що було зафіксовано в акті про порушення ПКЕЕН №119934 від 18.05.2010 р., який 03.06.2010 року був розглянутий комісією та було прийнято рішення про те, що в результаті порушення ПКЕЕН було нанесено компанії збитки в розмірі 1187,30 грн., які до теперішнього часу не відшкодовані. Законом України «Про електроенергетику», який регулює правовідносини сторін у галузі електроенергетики, передбачається відповідальність споживача за самовільне підключення електроустановок до власної електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної, тощо. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Розрахунки проведено відповідно до норм ПКЕЕН, п.3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ) від 04.05.2006 року №562. Отже, приймаючи до уваги, що гараж, який належить [PERSON], підключено до систем електропостачання з Порушенням ППЕЕН, що не оспорюється сторонами, тому є всі підстави для стягнення з відповідачки вартості об'єму не врахованої електричної енергії, що виникла внаслідок порушення «Правил користування електричною енергією для населення» в розмірі 1187,30 грн. Разом з тим, відповідно ст.ст.256, 257, 261, 267 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем пропущений строк позовної давності (оскільки його перебіг розпочався із дати вручення відповідачці протоколу засідання комісії та квитанції про сплату заборгованості 03.06.2010 року), на застосуванні якого наполягає відповідач, без буд-яких поважних причин, прохання про відновлення строку позивачем суду не заявлялось, тому у задоволенні позову необхідно відмовити за пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed