Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати членських внесків посилаючись на те, що відповідач є власником земельної ділянки [NUMBER] на території Садівничого товариства «Тепличник». Згідно статуту товариства, члени товариства зобов'язані сплачувати цільові та членські внески. Відповідач належні платежі не сплатив, чим порушив свої статутні зобов'язання. Відповідачем в 2011 році сплачено лише 250 грн., внески за 2012 - 2013 р.р. не сплачено взагалі. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу з оплати членських внесків з врахуванням індексу інфляції в розмірі 1595 грн. 75 коп., 3% річних в розмірі 73 грн. 91 коп., а також сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником земельної ділянки [NUMBER] та членом Садівничого товариства «Тепличник», що підтверджується довідкою СТ «Тепличник» № 3/06 від 11.06.2014 року (а.с.24). Борг відповідач по сплаті членських внесків за період з 2011 року по 2013 рік складає 1425 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно з п.4.7.2 статуту Садівничого товариства «Тепличник» член товариства зобов'язаний своєчасно сплачувати членські внески та інші платежі, обов'язковість сплати яких встановлена Зборами товариства; виконувати інші рішення Зборів товариства та правління товариства. В п. 4.8.1 статуту Садівничого товариства «Тепличник» передбачено, що у випадку ухилення членом товариства від сплати членських або цільових внесків, прийнятих в товаристві згідно п. 5.4 статуту, він зобов'язаний сплатити такий внесок в збільшеному розмірі на 50% розмірі, у строки встановлені загальними зборами, та відшкодувати витрати, які будуть понесені товариством у зв'язку з несвоєчасною сплатою таких внесків (штрафи третіх осіб, витрати на підключення, підключення, …). Відповідно до п. 5.4 статуту Садівничого товариства «Тепличник» член товариства щорічно, не пізніше 1-го числа серпня поточного року, сплачують членські внески, які направляються на утримання та обслуговування території; оплату праці найманих працівників, оплату за роботу з ремонту споруд, доріг, комунікацій, охорону, тощо; купівлю-продаж матеріалів, необхідних для ремонту, та на інші господарські потреби товариства. Розмір членського внеску за 0,06 га землі визначається Зборами товариства/зборами уповноважених. Якщо член товариства має декілька земельних ділянок, розмір обов'язкових в товаристві платежів збільшується пропорційно такої кількості земельних ділянок. Витягами з протоколів № 8 та № 9 загальних зборів СТ «Тепличник», проведених 22.05.2011 року та 27.05.2012 року вбачається, що членський внесок на 2011 рік та на 2012 рік був встановлений в сумі 400 грн. (а.с.21, 22). Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу на підтвердження можливих заперечень проти позову, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Оскільки відповідачем в добровільному порядку та в строки встановлені статутом СТ «Тепличник» не було сплачено членські внески, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати членських внесків в сумі 1425 грн. (за 2011 рік у сумі 225 грн. = 400 грн. - 250 грн. (сума часткової сплати) = 150 грн. х 1,5; за 2012 рік у сумі 600 грн. = 400 грн. х 1,5; за 2013 рік у сумі 600 грн. = 400 грн. х 1,5). Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, з врахуванням індексу інфляції та 3% річних за період 2011-2013 роки складає 1668 грн. 94 коп. (1425 грн. основний борг + 73 грн. 91 коп. 3% річних + 170 грн. 03 коп. індекс інфляції). За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 1425 грн., 73 грн. 91 коп. 3% річних та 170 грн. 03 коп. індексу інфляції, а всього 1668 грн. 94 коп. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Частиною 1 ст. 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. В силу ст.ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі у розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у розгляді справи. Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 ЦПК України витрати понесені позивачем до подання позовної заяви не є витратами на правову допомогу. Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа понесла для відновлення свого порушеного права (п.1.ч.2 ст. 22 ЦПК України) та можуть бути відшкодовані у разі пред'явлення вимоги про стягнення таких збитків. Тобто витрати позивача, понесенні до відкриття провадженні у даній справі відшкодуванню, як витрати на правову допомогу не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial