Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

У квітні 2016 року позивачка звернувся до суду з даним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його тим, що вона та відповідач є власниками домоволодіння, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Пугачова, б.21, при цьому її часка складає 1/3, а частка відповідача 2/3. Вказує, що на теперішній час між нею та відповідачем маються непорозуміння щодо затрат на сплату комунальних платежів, в той час, як вони користуються різними кімнатами, позивачка кімнатами: 1-9, 1-7, а відповідач кімнатами: 1-4,1-5,1-6,1-3,1-1. У зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом, яким просить визначити порядок користування вказаним домоволодінням, виділивши їй у користування кімнати: 1-9,1-7. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності та задоволенням позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності та не запереченням проти задоволення позовних вимог. Третя особа: [PERSON], діюча в інтересах неповнолітніх осіб, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності та не запереченням проти задоволення позовних вимог. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута під час відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 2/3 частки домоволодіння, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Пугачова, б.21 на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], належить [PERSON], а інша 1/3 частка даного домоволодіння на підставі того ж договору купівлі-продажу належить [PERSON] Згідно довідки, виданої комітетом самоорганізації населення «Новоселівка» 30.03.2016 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно акту, підписаного сусідами сторін, які мешкають на одній вулиці, за адресою: м. Маріуполь, вул. Пугачова, 21 у окремих частинах будинку мешкають дві сімї, які ведуть окреме господарство: [PERSON] та багатодітна сімя: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вирішуючи даний позов по суті, суд виходиться з наступного. Так, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Відповідно до ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Тобто, з аналізу вказаних правовстановлюючих документів та положень ЦК України вбачається, що позивач і відповідач є суб'єктами спільної часткової власності домоволодіння, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Пугачова, б.21. При цьому мі сторонами впродовж певного часу виник певний порядок користування вказаним домоволодінням, а саме конкретними жилими кімнатами, який сторонами не спростовується. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити порядок користування домоволодіння, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Пугачова, б.21, виділивши позивачці у користування житлові кімнати: 1-9, площею 19,0 кв.м., та 1-7 площею 11,4 кв.м.

Outcome: approved