Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на отримання у власність земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом,посилаючись на те, що 18 грудня 2000 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на нерухоме майно, яке їй належало. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. У встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Проте, належним чином оформити спадщину та отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно не має змоги, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку на імя спадкодавця. У зв»язку з цим він змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач та його представник не з»явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представники відповідачів у судове засідання не з»явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов ними визнається. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 18 грудня 2000 року в місті Миронівка Київської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, в тому числі на земельну частку (пай) у розмірі 4,19 в умовних кадастрових гектарах у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка села Шандра Миронівського району Київської області по Шандрівській сільській раді Миронівського району Київської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця [PERSON] Статтями 1270 ч.1 та 1272 ч.1 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки у встановлені чинним законодавством порядку та строки відповідно до ст.1270 ЦК України він подав заяву до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини після померлої 18 грудня 2000 року матері [PERSON], що підтверджується даними спадкової справи. Проте, оформити належним чином спадщину на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка села Шандра Миронівського району Київської області розміром 4,19 в умовних кадастрових гектарах, позивач не має змоги, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на даний обєкт нерухомості на імя спадкодавця, так як після отримання сертифіката серії КВ №02855778 на право на земельну частку (пай) у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка села Шандра Миронівського району Київської області по Шандрівській сільській раді Миронівського району Київської області, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 13 січня 2000 року за №8363, був втрачений. За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа. Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності документів питання вирішується у судовому порядку. Отже, в зв»язку з тим, що померлою при житті не було оформлено право власності на земельну частку (пай), позивач не має змоги оформити право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Статетю 329 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. До таких підстав належить спадкування майна за заповітом або за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. За законом все майно, що належало померлій успадковує її син - позивач у справі, інших спадкоємців немає. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи, що до позивача перейшли права на земельну частку (пай), яку позивач не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись в судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлювальним документом для оформлення права на це майно. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі ст.ст. 1223, 1268, 1270, 1297 ЦК України,

Outcome: approved