Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року відкрито провадження у справі. 24 листопада 2016 року позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру [ADDRESS], яка належать на праві власності відповідачу. В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що протягом останніх 16 років вона проживає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS], власником якої є її донька [PERSON] У травні 2016 року відповідач змінила замки у вказаній квартирі, у зв'язку з чим позивач не має можливості потрапити до місця свого проживання. Крім того, позивачу відомо, що [PERSON] має намір продати квартиру, що, в свою чергу, призведе до неможливості виконання рішення суду та порушення законних прав та інтересів позивача. Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить усунути їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення позивача по місцю реєстрації до квартири №16 по пр. Героїв Сталінграда. буд. 24-а в м. Києві, яка належить на праві власності відповідачу. Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не є співмірними із заявленими нею позовними вимогами, оскільки вимога про визнання за повивачем права власності на квартиру останньою не заявлялася. За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed