Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеною заявою, мотивуючи тим, що з лютого 1983 року по 06 січня 1997 року вона з [PERSON] проживали однією сім'єю в двокімнатній квартирі № 42 житлового будинку № 12 по вулиці Корабельній в місті Первомайську Миколаївської області, вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, але шлюб в органах РАЦСу не зареєстрували. 06.01.1997 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина на належне йому майно, а саме: 1/2 частину квартири № 42 житлового будинку № 12 по вулиці Корабельній в місті Первомайську Миколаївської області. При зверненні позивачки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини постановою від 13.04.2017 року їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], в звязку пропущенням встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутності підтверджуючих документів про родинний звязок зі спадкодавцем. Строк для прийняття спадщини позивачка пропустила в звязку з тим, що вона була впевнена що постійне проживання в спірній квартирі автоматично дає підстави для реєстрації за нею 1/2 частки нерухомості, що належала померлому. Крім того, спочатку квартира надавалась її першому чоловіку [PERSON], а потім особовий рахунок був оформлений лише на неї. На даний час, інших спадкоємців, крім позивачки, після смерті [PERSON] немає. Факт спільного проживання із спадкодавцем однією сім'єю та ведення з ним спільного господарства підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, довідкою про місце реєстрації, довідками КП «Затишок» та показами свідків. В звязку з оформленням спадщини [PERSON] необхідно, щоб суд встановив факт проживання однією сімєю з померлим не менше пяти років до часу відкриття спадщини та надав додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини до нотаріальної контори. Заявниця та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з 23.05.1970 року по 28.08.1981 року перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується копіями довідки Горлівського міського відділу РАЦС Донецького обласного управління юстиції та свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ФП № 316683 від 28.05.1981 року (а.с. 16, 19). За час спільного проживання у шлюбі на імя колишнього чоловіка позивачки була видана двокімнатна квартира № 42 в житловому будинку №12 по вулиці Корабельна в місті Первомайську Миколаївської області, що підтверджується копією корінця ордеру №509 від 04.02.1975 року (а.с. 14). В звязку з розлученням та зміною місця проживання громадянином [PERSON] особовий рахунок на вищевказану двокімнатну квартиру переоформлено на позивачку, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області від 20.03.1990 року № 103 (а.с. 18). З 1983 року по 06.01.1997 року позивачка і [PERSON] проживали у вищезазначеній квартирі однією сімєю без державної реєстрації шлюбу, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, у них був спільний бюджет. З 13.02.1990 року по 06.01.1997 року співмешканець позивачки [PERSON] був зареєстрований у вищевказаній квартирі, що підтверджуються копіями довідок КП «Затишок» від 13.04.2017 року № 318, № 551 та Форми А (а.с. 13, 15). З 11.04.1994 року двокімнатна квартира № 42 в житловому будинку №12 по вулиці Корабельна в місті Первомайську Миколаївської області стала належати в рівних частках позивачці та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 11.04.1994 року за реєстровим № 12416 (а.с. 17). Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство і жили як одна сімя. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт спільного проживання позивачки з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу в органах ДРАЦС в період з 1983 року по 1997 рік. [PERSON] помер 06 січня 1997 року в м. Первомайську Миколаївської області, що підтверджується копією відповіді Первомайського міського відділу ДРАЦС ГТУ юстиції у Миколаївській області № 618/15.24-4.8 від 28.03.2017 року (а.с. 20). [PERSON] за життя мав у власності 1/2 частину квартири № 42 житлового будинку № 12 по вулиці Корабельній в місті Первомайську Миколаївської області та не склав заповіту на своє майно. Спадкоємці за законом першої, другої,третьої черги відсутні. Звернувшись до Першої Первомайської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачці на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті 06.01.1997 року громадянина [PERSON], в звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини та відсутності документів, що підтверджують родинний звязок зі спадкодавцем, що підтверджується копією постанови завідувача нотаріальної контори від 13.04.2017 року (а.с. 21). Як вбачається з листів Першої та Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1017/01-16 від 18.05.2017 року, № 884/01-16 від 22.05.2017 року спадкові справи після смерті 06.01.1997 року [PERSON] не заводились (а.с.36-39). Встановлення факту проживання позивачки з [PERSON] однією сімєю не менше пяти років до дня відкриття спадщини та надання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй можливість у встановленому законом порядку оформити спадщину відповідно до ст. 1264 ЦК України. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що викладені у позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду, а тому вимоги [PERSON] обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 212-215, 256-259 ЦПК України. Слід встановити той факт, що заявниця проживала із [PERSON], який помер 06.01.1997 року, однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини, а саме з 1983 року по день його смерті, тобто по 06.01.1997 року та визначити додатковий строк шість місяців, який буде достатній для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Outcome: approved