Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 3 грудня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг у веденні цивільної справи про розподіл спільного майна між позивачем та [PERSON], за умовами якого відповідач отримує від позивача винагороду за надані послуги в сумі 25\~000 грн., з яких 7500 грн. сплачуються позивачем в якості авансу в момент підписання договору, а 17500 грн. після набрання судового рішення законної сили. Також позивач передає відповідачу на момент укладення договору 130\~000 грн. для покриття затрат на виконання договору і при недосяжності мети цього договору по результатах судового розгляду вказані кошти мають бути повернуті позивачу протягом десяти днів після вступу судового рішення в законну силу. В цей же день, 3 грудня 2015 року, на виконання умов договору позивач передав відповідачу 44\~500 грн. та 3500 доларів США, про що було складено відповідну розписку. Відповідач мав всі необхідні повноваження для виконання договору, оскільки позивачем ще 30 березня 2015 року було видано нотаріально посвідчену довіреність на представництво його інтересів, однак, [PERSON] в порушення умов договору юридичних послуг у веденні цивільної справи про розподіл спільного майна між [PERSON] та [PERSON] позивачу не надав, в судові засідання не зявлявся і він (позивач) був змушений звернутись за наданням правової допомоги до адвоката [PERSON], яка й здійснювала представництво його інтересів у вказаній справі. У звязку з цим він (позивач) 17 жовтня 2017 року направив відповідачу лист про відмову від договору та вимогу про повернення суми сплачених коштів, однак [PERSON] відмовився від повернення цих коштів. Тому просив стягнути з відповідача на свою користь вказані кошти у розмірі 44\~500 грн. та 3\~500 доларів США, що еквівалентно 92\~855 грн. за курсом НБУ на час звернення до суду з цим позовом, а також на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1373,55 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і викладене підтвердив. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Вислухавши представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 3 грудня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг, за умовами якого [PERSON] надає [PERSON] якісні юридичні послуги у веденні цивільної справи про розподіл спільно нажитого майна між позивачем та [PERSON], для чого надає правові консультації, готує документи, приймає участь в судовому процесі при наявності відповідних повноважень. Відповідач отримує від позивача винагороду за надані послуги в сумі 25\~000 грн., з яких 7500 грн. сплачуються позивачем в якості авансу в момент підписання договору, а 17500 грн. після набрання судового рішення законної сили. Також позивач передає відповідачу в момент укладення договору 130\~000 грн. для покриття затрат на виконання договору і при недосяжності мети цього договору по результатах судового розгляду вказані кошти повертаються позивачу протягом десяти днів після вступу судового рішення в законну силу (а.с. 8-9). В цей же день, 3 грудня 2015 року, на виконання умов договору позивач передав відповідачу 44\~500 грн. та 3500 доларів США, про що було складено відповідну розписку (а.с.10). Як вбачається з повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей від 10 січня 2018 року, [PERSON] 30 березня 2015 року на імя [PERSON] видав довіреність на представництво його інтересів, дію якої припинено 30 жовтня 2017 року на підставі заяви позивача (а.с.41). 20 жовтня 2017 року позивачем на адресу відповідача було направлене повідомлення про відмову від договору про надання юридичних послуг від 3 грудня 2015 року та вимога про повернення отриманих [PERSON] за даним договором коштів (а.с.20). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Відповідно до\~ч.1,2\~ст.615\~ЦК України\~у разі\~порушення зобов'язання\~однією стороною\~друга сторона\~має право\~частково або\~в повному\~обсязі відмовитися\~від зобов'язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки суду не надано жодних доказів виконання відповідачем умов укладеного ним з позивачем договору, що сам позивач заперечує, то суд вважає, що послуги за даним договором [PERSON] не були надані, а тому він має відшкодувати [PERSON] понесені позивачем в звязку з цим збитки та повернути отримані на виконання цього договору кошти в розмірі 44\~500 грн. та 3500 доларів США, що становить згідно позовних вимог 92\~855 грн., а всього 137\~355 грн. Враховуючи викладене, оскільки у добровільному порядку відповідач борг за вказаним договором позивачу не повернув, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 137 355 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1373,55 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved