Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання. Позов обґрунтований тим, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається в Херсонському вищому училищі фізичної культури Херсонської обласної ради на І курсі денної форми навчання. Оскільки, відповідач, як батько, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме, через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, у порядку заочного розгляду справи, відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Так, суд встановив та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.03.2001 року, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 28). За довідкою Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради від 11.11.2019 року №426-Д, [PERSON] дійсно навчається на І курсі Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради денної форми навчання та знаходиться на неповному державному забезпечені, стипендію не отримує. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року (а. с. 22). З довідки виконавчого комітету Нововоронцовської селищної ради Нововоронцовського району Херсонської області від 13.11.2019 року №1686 вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] входить син [PERSON] , 2001 року народження (а. с. 27). Отже, [PERSON] є повнолітнім, що продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочку, сина регулюються главою 16 СК України. Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з приписами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання, що визначено ч. 2 ст. 199 СК України. За ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Тому, на підставі вказаного принципу, враховуючи, що [PERSON] досяг повноліття, продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно її не надає, суд задовольняє позовні вимоги і стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень. У відповідності до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн, у зв`язку з тим, що позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі ст. ст. 182, 198-200 СК України,

Outcome: approved