Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом виселення. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року відкрито провадження у справі. Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони відповідачу і будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, які перешкоджають власнику реалізувати право володіння та користування майном, а саме щодо входження у квартиру, встановлення охоронної сигналізації, заміни замків, проживання в квартирі і вільного доступу до неї. В обґрунтування вимог про забезпечення позову позивач посилається на те, що у зв'язку із грубим порушенням відповідачем умов кредитного договору, ТОВ «Кей-Колект», на підставі укладеного між сторонами договору іпотеки, набуло право власності на квартиру [ADDRESS]. На даний час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, оскільки відповідачем чиняться перешкоди у допуску його до квартири, а тому є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову. Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову») Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Як убачається з позовної заяви, позивач порушує питання про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідача з вказаної квартири. Порушуючи питання про заборону [PERSON] і будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, які перешкоджають позивачу реалізувати право володіння та користування майном, а саме щодо входження у квартиру, встановлення охоронної сигналізації, заміни замків, проживання в квартирі і вільного доступу до неї, заявник фактично просить застосувати заходи забезпечення позову, які є вирішенням спору без розгляду справи по суті, що не допускається. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed