Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У квітні 2015р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю.. В позовній заяві позивачі [PERSON] та [PERSON] зазначають, що ним на праві спільної часткової приватної власності( по ? частині) належить квартира №4 в житловому будинку №79, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Новостепнянське, вул. Гагаріна. Крім них у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], який є чоловіком позивачки [PERSON], але він за місцем реєстрації не проживає з 15.09.2013 року, не сплачує комунальні послуги. У звязку з тим, що відповідач зареєстрований в належній позивачам квартирі , вони позбавлені можливості оформити субсидію та повноправно розпоряджатись своїм майном. Договір про користування будинком між позивачами та відповідачем не укладався. На підставі вищевикладеного, позивачі [PERSON] та [PERSON] були вимушені звернутись до суду із вказаної позовною заявою, в якій просять суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Новостепнянське, вул. Гагаріна, 79/4. Стягнути з [PERSON] на користь позивачів судові витрати, понесені ними за подачу вказаної позовної заяви, а саме: суму судового збору в розмірі 121,80 гривень та суму сплачену адвокату за складання позовної заяви в розмірі 296,80 гривень по 175 гривень кожному. У судовому засіданні були присутні позивачі [PERSON] та [PERSON], які підтвердили всі обставини, які викладені в позовній заяві, підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, заяв та заперечень на позовну заяву, до суду не надавала. Судом встановлено, та підтверджується документами, наданими позивачами, оригінали яких досліджені судом, а їх копії знаходяться в матеріалах справи, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.09.2000р.,яке видане ТОВ «Інтер», позивачі [PERSON] та [PERSON] є спільними частковими власниками ( по ? частині) квартири №4, яка розташована за адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Новостепнянське, вул. Гагаріна, 79. В матеріалах справи також міститься копія технічного паспорту на квартиру №4 яка розташована за адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Новостепнянське, вул. Гагаріна, 79, відповідно до якого, власниками зазначені [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії І-ЖС №038077 від 02.11.2007р., позивачка після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище на «Усачова». Крім того, на підтвердження того факту, що відповідач [PERSON] зареєстрований в належній позивачам квартирі, в матеріалах справи міститься довідка №0288 від 23.03.2015р., яка видана виконкомом Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в якій зазначено, що в квартирі №4, яка розташована за адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Новостепнянське, вул. Гагаріна, 79, зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Факт не проживання відповідача [PERSON] за вищезазначеною адресою, підтверджується актом, який був складений Новостепнянською сільською радою Запорізького району Запорізької області від 03.04.2015р., про те, що з 15.09.2013 р. відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [INFO]. З пояснень позивачів, які вони надали в судовому засіданні, суду стало відомо, що у звязку з реєстрацією відповідача [PERSON] в належному позивачам житловому будинку, вони позбавлені можливості оформити субсидію. Договір про користування спірним будинком між позивачами та відповідачем [PERSON] не укладався. Крім того, за клопотанням позивачів в судовому засіданні судом був допитаний свідок: [PERSON], який є сусідом позивачів. Свідок пояснив, що він був при складанні акту комісії Новостепнянської сільської ради, до квартири позивачів не заходив, тому не може пояснити чи є в квартирі речі відповідача чи їх не має. Однак зазначив, що відповідач дійсно вже більше року не проживає в квартирі позивачів та знає про те, що у відповідача [PERSON] є інше житло. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А за ч.\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 383 ЦК України\~передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житловим відповідно до закону житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~ Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не проживає у вищезазначеному будинку з поважних причин, а також те, що між ним та позивачами була якась інша угода щодо порядку користування зазначеним приміщенням в ході розгляду справи не було встановлено. Оскільки відповідач [PERSON] більше року у зазначеному житловому будинку не проживає без поважних причин, суд приходить до висновку, що він втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартири №4, яка розташована за адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Новостепнянське, вул. Гагаріна, 79 Відповідно до ст..72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.. 84 ЦПК України, \~витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, котрі беруть участь у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки до суду надані квитанції про сплату судового збору кожним із позивачів по 121,80 гривень, що разом складає 243, 60 гривень, тому їх вимоги щодо стягнення з відповідача на їх користь суми судового, підлягають задоволенню. Позивачами була також висунута вимога щодо стягнення з відповідача на їх користь витрат на правову допомогу в розмірі 296,80 гривень, однак до матеріалів справи надана квитанція від 16.04.2015р., яка видана адвокатом [PERSON], в якій зазначена сума 350,00 гривень. Вказана квитанція без номеру, а пояснити чому у квитанції зазначена одна сума, а висунуті вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу на іншу суму, позивачі не змогли. За таких обставин, суд вважає, що позивачами не надано належних доказів про сплату ними грошових коштів на правову допомогу, тому суд вважає, що такі позовні вимоги не підлягають задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів та свідка вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є та такими, що підлягають частковому задоволенню. Вважає за можливе постановити заочне судове рішення.

Outcome: partial