Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів, які були внесені позивачем на підставі депозитних договорів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.12.2014р. нею та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №20003009680977 банківського вкладу (депозиту) у гривнях, відповідно до умов якого позивач передала банку грошові кошти в розмірі 250000 грн. на строк до 01.01.2015р. під 13% річних. Крім того, 13.01.2015р. нею та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №00006009910278 банківського вкладу (депозиту) у гривнях, відповідно до умов якого позивач передала банку грошові кошти в розмірі 20000 грн. на строк до 27.01.2015р. під 13% річних. 27.01.2015р. позивач звернулась до відповідача з заявою про дострокове розірвання депозитних договорів та повернення грошових коштів, але її вимога була залишена без задоволення, що свідчить про порушення її прав відповідачем та є підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач не з»явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином, просила розглядати справу у її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, подав письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у його задоволенні. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного.. 18.12.2014р. позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №20003009680977 банківського вкладу (депозиту) у гривнях, відповідно до умов якого позивач передала банку грошові кошти в розмірі 250000 грн. на строк до 01.01.2015р. під 13% річних. Крім того, 13.01.2015р. нею та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №00006009910278 банківського вкладу (депозиту) у гривнях, відповідно до умов якого позивач передала банку грошові кошти в розмірі 20000 грн. на строк до 27.01.2015р. під 13% річних. 27.01.2015р. [PERSON] зверталась до відповідача з заявою про дострокове розірвання депозитних договорів та повернення грошових коштів (а.с. 7)., але її вимога була залишена без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з зазначеним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка (ч. 1 ст. 1068 ЦК України). Разом з тим, суд приймає до уваги, що ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Відповідно до п. 14.25 Правил банк і клієнт звільняються від майнової відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цими Правилами та/або відповідним Договором за Продуктом Банку, якщо воно викликано вступом у дію законодавчих актів, урядових постанов і розпоряджень державних органів, актів нормативного характеру Національного банку України, що прямо або побічно забороняють або обмежують можливість належного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цими Правилами. На підставі Постанови Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом після введення тимчасової адміністрації. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Згідно з ст. 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом. Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, вимоги щодо повернення коштів позивача будуть задовольнятися відповідно до положень вказаного Закону, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення грошових коштів, які знаходяться на рахунку за укладеними договорами. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed