overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

У квітні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя не склалось. На протязі останніх років сімейне життя погіршувалось, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин через різні погляди на шлюб та сім'ю, відсутності почуття любові та поваги. Також зазначає, що примирення між ними не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON]. Також зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з березня 2012 року. Крім цього, зазначила, що дитина - [PERSON] буде проживати з нею. Відповідач також не з'явився в судове засідання, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON]. Зазначив, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з березня 2012 року. Дитина, [PERSON] буде проживати з матір'ю. Судом встановлено, що сторони одружені з 29 квітня 2011 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 155. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області 19 жовтня 2011 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з березня 2012 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У квітні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя не склалось, окреме проживання призвело до відчуження та втрати почуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 1992 року, відповідач веде асоціальний спосіб життя та зловживає алкоголем. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON] Також зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 1992 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 05 вересня 1978 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Бабушкінським відділом реєстріції актів цивільного стану м. Дніпропетровська, актовий запис № 891. Від шлюбу малолітніх чи неповнолітніх дітей сторони не мають. Судом встановлено, що з 1992 року сторони єдиною родиною не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, між ними відсутня взаємна допомога, почуття та повага, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У квітні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя не склалось через не можливість встановлення довірітельних відносин та взаєморозуміння. Примирення з відповідачем не можливе та недоцільне. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON]. Також зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з січня 2014 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 19 травня 2012 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Індустрільним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 194. Від шлюбу малолітніх чи неповнолітніх дітей сторони не мають. З січня 2014 року сторони єдиною родиною не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, між ними відсутня взаємна допомога, почуття та повага, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

У квітні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя не склалось через постійні сварки, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, в результаті чого були втрачені почуття поваги та любові. Зазначає, що примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON]. Також зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з серпня 2010 року. Крім цього, зазначила, що дитина - [PERSON] буде проживати з нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 11 жовтня 2008 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Індустрільним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 788. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 19 травня 2009 року. Судом встановлено, що з серпня 2010 року сторони єдиною родиною не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, відсутня взаємна допомога, почуття та повага, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

У квітні 2014 року до Олександрійського міськрайонного суду Кірвоградської області звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що відповідач є батьком дітей, але матеріального допомоги не надає, тому просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON], [INFO] для утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1 / 3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з 08.04.2014 року та до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до [INFO], а потім стягувати на [PERSON], [INFO] у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з 24.05.2029 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Сторони перебували в шлюбі з 15.08.2008 року, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу). Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

У квітні 2014 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом до про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.03.1997 року, від сумісного шлюбу в них народилась дитина, донька [PERSON], [INFO] Вказував, що одруження з відповідачем видалося невдалим. В сім'ї неодноразово виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між сторонами постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася в жовтні 2013 року. Відновлення сім'ї вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з'явився. Надіслала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу без його участі, позов підтримав та просив задовольнити його з підстав наведених в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду була повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони по справі зареєстрували шлюб 07.03.1997 року, від сумісного шлюбу в них народилась дитина, донька [PERSON], [INFO] Одруження видалося невдалим. В сім'ї неодноразово виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відновлення сім'ї вважає не можливим. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, неповнолітніх дітей, що має істотне значення. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 02.12.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від сумісного шлюбу мають дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказував, що подружнє життя з відповідачем видалося невдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між сторонами постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася у березні 2013 року. Сторони проживають окремо та мають окремі бюджети. Відновлення сім'ї вважає не можливим. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. У судове засідання позивач та його представник не з'явились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя. Позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про день та час розгляду була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомляла. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 02.12.1995 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1724, свідоцтво серії [NUMBER], видане повторно. Від даного шлюбу мають дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя сторін видалося невдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між сторонами постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася у березні 2013 року. Сторони проживають окремо та мають окремі бюджети. Відновлення сім'ї вважає не можливим. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У квітні 2014 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 12.08.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від сумісного шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились у серпні 2013 року. Це призвело до повної відчуженості, втрати одне до одного почуттів взаємоповаги та любові. З того часу сторони перестали вести спільне господарство. На думку позивача подальше сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову так як не вирішено спірні майнові питання. Пояснила, що примирення неможливе. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 12.08.1983 року у Палаці шлюбів Виконкому Кременчуцької міської ради, актовий запис №688, свідоцтво серії [NUMBER]. Від даного шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились у серпні 2013 року. Це призвело до повної відчуженості, втрати одне до одного почуттів взаємоповаги та любові. З того часу сторони перестали вести спільне господарство. На думку позивача подальше сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У квітні 2014 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 16.09.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №1219. Від сумісного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились у березні 2014 року. На даний час проживають окремо. Причиною цього є різні погляди на життя, ведення домашнього господарства та виховання дитини. Це призвело до повної відчуженості, втрати одне до одного почуттів взаємоповаги та любові. На думку позивача подальше сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти позову не заперечувала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 16.09.1995 року у Палаці шлюбів м. Кременчука, актовий запис №1219, свідоцтво серії [NUMBER]. Від даного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились у березні 2014 року. На даний час проживають окремо. Причиною цього є різні погляди на життя, ведення домашнього господарства та виховання дитини. Це призвело до повної відчуженості, втрати одне до одного почуттів взаємоповаги та любові. На думку позивача подальше сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У квітні 2014 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від сумісного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказував, що подружнє життя з відповідачем видалося невдалим. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між сторонами постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася. Відновлення сім'ї вважає не можливим. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. У судове засідання представник позивача не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги свого довірителя підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про день та час розгляду була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомляла. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 20.07.2001 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №490, свідоцтво серії [NUMBER]. Від даного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя сторін видалося невдалим. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між сторонами постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася. Відновлення сім'ї вважає на думку позивача є неможливим. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved