Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

У квітні 2017 позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просила: -визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS]; -зобов'язати Центр надання адміністративних послуг Печерської районної в м. Києві державної адміністрації зняти відповідача з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач являється її сином та з 2012 року у зазначеній кімнаті не проживає, у зв'язку із виїздом на постійне місце проживання за корон, а тому з урахуванням приписів ст. 71 та за правилами ст. 72 ЖК УРСР являється таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності в якій також зазначила, що проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи судом повідомлявся належним чином, заяви, клопотання, письмові заперечення від нього не надходили до суду. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив лист в якому просить провести розгляд справи у його відсутність, вказав, що спір між третьою особою та позивачем відсутній. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є наймачем кімнати [ADDRESS], в якій і проживає. У вказаній кімнаті також зареєстрованим значиться відповідач. Відповідно до актів ЖЕД «Печерськжитло» від 16.08.2016, 15.03.2017 відповідач у кімнаті [ADDRESS] з 2012 року не проживає. При цьому відповідно до довідки паспортної адміністрації від 31.10.2016 № 3608 відповідач зареєстрований у [ADDRESS]. Оскільки протягом тривалого часу відповідач не проживає в спірній кімнаті, проте самостійно не знявся з реєстраційного обліку, що передбачено ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зазначене порушує права позивача як наймача кімнати, що і є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним приміщенням. Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно з ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на зазначене, вимоги позивача про визнання [PERSON]таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то вона задоволенню не підлягає, оскільки визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є самостійною і достатньою підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку, а вимоги позову про зобов'язання Центру надання адміністративних послуг Печерської районної в м. Києві вчинити певні дії є передчасними. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial