Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 18.11.2014 року між ним та [PERSON] була досягнута домовленість про продаж на протязі місяця мисливського карабіну WALTER G22, на підтвердження угоди позивачем відповідачу надано завдаток у розмірі 5\~000 грн., про що отримано розписку, написану власноруч відповідачем. Оскільки дозвіл на придбання зброї є строковим, позивач змушений був придбати інший карабін та деякі аксесуари до нього за значно вищою ціною. Посилаючись на викладені обставини та ст. 571 ЦК України, просить стягнути із відповідача завдаток у розмірі 5000 грн. та ще 5000 грн. завдатку, а також стягнути збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір завдатку, а саме: 13\~681 5000 = 8\~861 грн. У судовому засіданні позивач доводи позову підтримав, посилаючись на те, що відповідачем не виконані взяті зобовязання, внаслідок чого позивачу завдано збитків, тому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. До матеріалів справи додано копію розписки, із якої вбачається, що [PERSON] отримав завдаток 5000 грн. від [PERSON] за «вальтер» G22 WР 01423, який зобовязується продати протягом місяця. У судовому засіданні позивач пояснив, що після того, як отримав дозвіл на придбання зброї 20.01.2015 року, відповідач почав ухилятися від свого зобовязання продати зброю, тому у звязку з тим, що вказаний дозвіл є строковим, змушений був придбати зброю в магазині, на підтвердження чого надав копію товарного чеку №КС0000023 від 07 квітня 2015 року, де вартість покупки становить 19\~156, 75 грн. Посилаючись на те, що відповідач отримав завдаток у розмірі 5000 грн. та не виконав зобовязання, просив застосувати до даних правовідносин наслідки, передбачені ч. 2 ст. 571 ЦК України. Разом з тим, такі доводи позивача є безпідставними, виходячи з наступного. Згідно із ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до положень частин першої, другої ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правило статті 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. Виходячи з викладеного вбачається, що між сторонами було укладено попередній усний договір купівлі-продажу зброї, яка мала відбутись протягом місяця, або, як стверджує позивач, після отримання ним дозволу на придбання зброї. На підтвердження намірів придбати зброю позивачем відповідачу надано 5\~000 грн., які також сплачувались в рахунок вартості зброї. Однак, у судовому засіданні не доведено факту укладення між сторонами договору-купівлі продажу, тому грошові кошти у розмірі 5000 грн. є авансом, а не завдатком, відповідно посилання позивача на застосування до даних правовідносин ст. 571 ЦК України є безпідставним. За таких обставин, із відповідача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 5000 грн., позовні вимоги про стягнення подвійного завдатку та завданих збитків задоволенню не підлягають, так як не ґрунтуються на вимогах закону. На підставі викладеного та

Outcome: partial