Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У жовтні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В позовній заяві позивач вказував, що 08 листопада 2016 року до нього звернувся [PERSON] з проханням позичити йому 524 000 гривень, за умови повернення зазначеної суми в строк до 31 грудня 2016 року. На цих умовах вони уклали усний договір позики. На підтвердження передання грошей за цим договором відповідач власноруч в присутності двох свідків написав позивачу розписку і отримав гроші. На день складання даної позовної заяви відповідач свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконав. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути кошти, але відповідач їх не повертає. Це змусило позивача звернутися до суду з метою захисту його порушеного права. На підставі вищевикладеного, просив суд ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] [INFO], борг у сумі 524 000 гривень та судові витрати у сумі 5240 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. На адресу суду від позивача надійшла заява про розляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.77 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: 08 листопада 2016 року до [PERSON] звернувся [PERSON] з проханням позичити йому 524 000 гривень, за умови повернення зазначеної суми в строк до 31 грудня 2016 року. На цих умовах вони уклали усний договір позики. На підтвердження передання грошей за цим договором відповідач власноруч в присутності двох свідків написав позивачу розписку і отримав гроші. Станом на 30 листопада 2017 року, кошти позивачу не повернені. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст..1046 ЦКУ, за договором позики одна сторона передає у власність другій сторонігрошові кошти, а друга сторона зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошовихкоштів. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов можебути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти в тійсамій сумі в строк, передбачений договором, тобто до 31 грудня 2016 року. Свій обовязок Відповідачналежним чином не виконав. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved