Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В подальшому [PERSON] надав суду уточнений позов до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району про встановлення факту перебування осіб в зареєстрованому шлюбі та визнання права власності в порядку спадкування за законом в якому вказував, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої серед іншого майна (частину якого спадкодавець заповіла [PERSON] ) увійшла земельна ділянка площею 1 га., розташована в межах території Новосілківської сільської ради Вознесенського району, призначена для ведення особистого селянського господарства (що була успадкована, проте не оформлена нею після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] ). Спадщина була прийнята позивачем за правом представлення та [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом. Прийнявши спадщину, [PERSON] звернувся до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав. Проте нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав у зв`язку з тим, що: - в актовому записі про шлюб спадкодавця [PERSON] та [PERSON] їх подружні прізвища зазначені неправильно « [PERSON] », а ім`я нареченого зазначено « [PERSON] », внаслідок чого неможливо підтвердити виникнення між ними подружніх відносин та, відповідно, відносин спадкування; - документально не підтверджено, що позивач є онуком [PERSON] та має право на спадкування. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 04 серпня 2020 року встановлено факт, що [PERSON] є онуком померлої [PERSON] . У зв`язку з цим [PERSON] просив про встановлення факту перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі в судовому порядку, вказуючи на те, що можливість встановлення такого факту в адміністративному чи іншому порядку на час розгляду справи втрачена, що фактично позбавляє його права на спадкування. Також позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1 га., розташовану в межах території Новосілківської сільської ради Вознесенського району, призначену для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування після за законом смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено [PERSON] . В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивача [PERSON] , його представник [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Прибужанівської сільської ради Вознесенського району в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Третя особа без самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , показання свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої серед іншого майна (частину якого спадкодавець заповіла [PERSON] ) увійшла земельна ділянка площею 1 га., розташована в межах території Новосілківської сільської ради Вознесенського району, призначена для ведення особистого селянського господарства (що була успадкована, проте не оформлена нею після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] ). Спадщина була прийнята позивачем за правом представлення та [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом. Прийнявши спадщину, [PERSON] звернувся до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав. Проте нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав у зв`язку з тим, що: - в актовому записі про шлюб спадкодавця [PERSON] та [PERSON] їх подружні прізвища зазначені неправильно « [PERSON] », а ім`я нареченого зазначено « [PERSON] », внаслідок чого неможливо підтвердити виникнення між ними подружніх відносин та, відповідно, відносин спадкування; - документально не підтверджено, що позивач є онуком [PERSON] та має право на спадкування. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 04 серпня 2020 року встановлено факт, що [PERSON] є онуком померлої [PERSON] . Суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У разі наявності спору про право цивільне, такі факти підлягають розгляду в позовному провадженні разом з вимогою матеріального характеру. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі знайшов своє повне підтвердження наступними доказами: - показаннями свідка [PERSON] , яка підтвердила те, що [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу - [PERSON] ) дійсно зареєстрували між собою шлюб, у якому перебували до смерті [PERSON] , постійно мешкали однією сім`єю та за однією адресою, мали взаємні права та обов`язки; - копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13, 17), у яких містяться відмітки про реєстрацію між ними шлюбу; - копією довідки Прибужанівської сільської ради Вознесенського району від 03 липня 2020 року (а.с. 14), згідно якої [PERSON] була зареєстрована та мешкала в [ADDRESS] , знята з реєстраційного обліку в зв`язку зі смертю; - копією довідки Прибужанівської сільської ради Вознесенського району від 03 липня 2020 року (а.с. 18), згідно якої [PERSON] був зареєстрований та мешкав в [ADDRESS] , знятий з реєстраційного обліку в зв`язку зі смертю. На день смерті з ним була зареєстрована та мешкала його дружина [PERSON] ; - наявністю у подружжя [PERSON] , а в подальшому - у позивача особистих та інших документів подружжя; - іншими доказами в сукупності. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості встановити факт перебування в шлюбі його бабусі та дідуся, зокрема й через органи ДРАЦС (а.с. 7-8), внаслідок чого позбавляється права на спадкування, а тому вказаний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Що стосується вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом, то суд виходить з наступного. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Згідно довідки-роз`яснення Другої Вознесенської Державної нотаріальної контори від 20 березня 2020 року нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав після смерті бабусі у зв`язку з тим, що: - в свідоцтві про одруження спадкодавця [PERSON] та [PERSON] їх подружні прізвища зазначені неправильно « [PERSON] », а ім`я нареченого зазначено « [PERSON] », внаслідок чого неможливо підтвердити виникнення між ними подружніх відносин та, відповідно, відносин спадкування; - документально не підтверджено, що позивач є онуком [PERSON] та має право на спадкування. Проте, вказані факти вже встановлені в судовому порядку, що вказує на наявність у позивача умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Тому в цій частині вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: approved