Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 16 січня 2017 року та 23 січня 2017 року вона приймала участь у торгах лот № 191378, гараж [ADDRESS]; та лот № 192502, гараж [ADDRESS] За результатами торгів її було визначено переможцем, про що свідчить Протокол проведення електронних торгів № 228925 та №230484. На виконання умов торгів нею було сплачено гарантійний внесок в розмірі 7351,18 грн. та в подальшому 139 672,47 грн. (лот №191378), гарантійний внесок 6757,84 грн. та 128 398,96 грн. (лот №192502) на рахунок ВДВС. Після проведених торгів нею був зроблений запит та з'ясовано, що власником гаражу [NUMBER] є [PERSON], а гаражу [NUMBER] - [PERSON], а не ТОВ «Інвестиційно-будівельна корпорація «Місто». Тому ДП «Сетам» неправомірно включили гаражі до переліку майна боржника. У добровільному порядку відповідачі відмовляються скасувати результати торгів. Оскільки гаражі є власність інших осіб, а не майном боржника по виконавчому провадженню, тому торги проведені з грубим порушенням вимог чинного законодавства та порушують її права на повернення грошових коштів та неможливістю набуття прав на гаражі. Просила суд визнати недійсними електронні торги від 16 січня 2017 року щодо лоту №191378, гаражу [ADDRESS], результат яких зафіксований протоколом №228925; визнати недійсними електронні торги від 23 січня 2017 року щодо лоту №192502, гаражу [ADDRESS], результат яких зафіксований протоколом №230484. Судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд зад волити позов. У судовому засіданні представник відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти доводів позову заперечував. Просив відмовити в задоволенні позову. У судове засіданні представники ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, треті особи [PERSON], [PERSON], ТОВ «Інвестиційно-будівельна корпорація «Місто» не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник ДП «Сетам» направив суду письмові заперечення проти позову, просив відмовити в задоволенні позову та слухати у відсутність представника. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 16 січня 2017 року були проведені електронні торги та [PERSON] приймала участь у торгах, лот № 191378: гараж [ADDRESS]. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 228925, складеного за результатами торгів [PERSON] була визначена переможцем. Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016р. № 2831/5 [PERSON] 12 січня 2017 року сплатила гарантійний внесок у сумі 7351,18 грн. та 30 січня 2017 року [PERSON] сплатила додаткову оплату в розмірі 139 672, 47 грн. на рахунок Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що підтверджено відповідними квитанціями, які знаходяться в матеріалах справи. 23 січня 2017 року були проведені електронні торги та [PERSON] приймала участь у торгах, лот № 192502: гараж [ADDRESS]. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 230484, складеного за результатами торгів [PERSON] була визначена переможцем. Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016р. № 2831/5 [PERSON] 20 січня 2017 року сплатила гарантійний внесок у сумі 6757,84 грн. на рахунок Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що підтверджено відповідними квитанціями, які знаходяться в матеріалах справи. З Інформаційної довідки з до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №85373556 від 19 квітня 2017 року вбачається, що право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] - зареєстровано за [PERSON]. З Інформаційної довідки з до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №84548253 від 07 квітня 2017 року вбачається, що право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] - зареєстровано за [PERSON]. Верховний суд України у Постанові від 24 жовтня 2012 року (справа № 116цс12) зазначив, що при визнанні прилюдних торгів недійсними необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення (в даному випадку це Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів) та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законні інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів. Відповідно до преамбули Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведеш електронних торгів - арештоване майно це рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, вилученого з обігу згідно із законом або обмежено оборотоздатного, майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації. Відповідач стверджував, що викладена на сайті ДП «СЕТАМ» https://setam.net.ua/auction/192896 у розділі «характеристика лоту», інформація про лот не відповідала дійсності на час проведення торгів, оскільки було зазначено, що виконавче провадження та арешт майна здійснювались по відношенню до ТОВ «Інвестиційно - будівельна корпорація «Місто»; та викладена на сайті ДП «CEТАМ» https://setam.net.ua/auction/194074 у розділі «характеристика лоту», інформація про лот не відповіла дійсності на час проведення торгів, оскільки було зазначено, що виконавче провадження та арешт майна здійснювались: відношенню до ТОВ «Інвестиційно - будівельна корпорація «Місто». Разом з тим, з наявних в справі витягах вбачається, що гаражі не є власністю боржника, оскільки вони з 2009 та 2010 року відповідно перебувають у приватній власності громадянина [PERSON] та [PERSON]. Згідно із пунктом 4 Порядку реалізації арештованого майна, Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавстві наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає перелік та встановлює строк для усунення порушень. Подані заперечення не містять докази, які саме Державною виконавчою службою вчинені дії, спрямовані на перевірку документів щодо майна. Не надано суду і доказів неможливості здійснення дій, враховуючи повноваження виконавців, передбачених у відповідному законі. На підставі наведено суд приходить до висновку, що відповідач включив гаражі до переліку майна, що підлягає реалізації через «СЕТАМ» безпідставно та з порушеннями норм діючого законодавства України. Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до норм статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ч. 4 статті 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. За змістом ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних (електронних) торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо є порушення норм цивільного законодавства та встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Це узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою по справі №6-116 З цс12. Так, реалізація майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів. Оскільки відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, то така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України). Згідно з вимогами статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання правочину. Тобто, цивільно-правовими наслідками визнання недійсним укладеного на торгах договору відповідно до ч.І ст. 216 ЦК є реституція - повернення сторін договору до первісного стану. В такому разі відчужене майно повертається організатору торгів для повторної організації і проведення торгів, а сплачені покупцем кошти повертаються покупцеві. На час розгляду справи відповідачем не подано доказів того, що відчужене майно в торгах належить дійсно боржникові, а іншим особам. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved