Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

У квітні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 115,000,00 грн., що в еквіваленті на час складення договору становило 5\~000,00 доларів США, інфляційні збитки та 3 % місячних, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.09.2015 р. остання отримала від нього в позику суму в розмірі 115,000,00 грн., що в еквіваленті на час складення договору становило 5\~000,00 доларів США із кінцевим строком повернення до 23.09.2016 р. Оскільки [PERSON] від виконання свого обовязку щодо повернення грошових сум у добровільному порядку ухиляється просив позовні вимоги задовольнити. Позивач та його представник у судове засідання не зявились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечували. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, згідно розписці від 23.09.2013 р. [PERSON] взяла у позику у [PERSON] грошові кошти в сумі 115,000,00 грн., що в еквіваленті на час складення договору становило 5\~000,00 доларів США, під 5 % місячних, які зобовязалась повернути до 23.09.2016 р. Як вбачається з договору позики, сторони вирішили, що станом на 15.04.2017 р. загальна заборгованість становитиме 12\~494,36 дол. США. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Припиняється зобов'язання частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Виходячи з норм ст. 545 ЦК України, після прийняття виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видавав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, підтвердженням виконання боржником свого обов'язку є наявність боргового документа у боржника. Таким чином, наявність у позивача боргової розписки є свідченням невиплаченого відповідачем боргу за договором позики, на підставі чого сума позики підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Отже, оскільки відповідач свої зобовязання щодо повернення грошової суми не виконав, з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 324\~905,52 (12\~494, 36 дол. США х 2600,4175 /100). Проте, виходячи зі змісту ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача має бути стягнено 311\~769,52 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved