Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на квартиру [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи відповідачі у судове засідання не з'явились і не повідомили суд про причини своєї неявки, що свідчить про наявність підстав для розгляду справи у їх відсутність у заочному порядку. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову, з огляду на таке. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 26.11.2010 року між [PERSON] та ПАТ «БАНК КІПРУ», правонаступником якого є ПАТ «НЕОС БАНК», правонаступником прав кредитора якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», укладено Кредитний договір № 14/12-909/2010, згідно умов якого [PERSON] було надано у кредит грошові кошти у розмірі 240 000,00 гривень із сплатою 21,9% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком, [PERSON] та [PERSON], був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS], яка належить останнім на праві власності. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконувала належним чином, утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 148 774,28 грн. У зв'язку із цим позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно для задоволення грошових вимог, шляхом продажу вказаного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та стягнути з відповідачів судові витрати. Із матеріалів справи і змісту позовної заяви вбачається, що позивач звертається до суду із вимогами про звернення стягнення на вказаний предмет іпотеки, з метою задоволення грошових вимог за договором кредиту. При цьому, заявивши даний позов, позивач не виконав, передбаченого статтею 60 ЦПК України, процесуального обов'язку із доказування належними і допустимими доказами розміру і періоду виникнення заборгованості. Так, належними і допустимими доказами наявності заборгованості позичальника за кредитним договором є належним чином завірені виписки із особового рахунку боржника, або копії інших первинних фінансових документів, які б свідчили про облік на рахунках боржника боргу за усіма його складовими. Водночас позивачем у підтвердження своїх вимог було надано лише складений ним у довільній формі загальний розрахунок заборгованості та складену попереднім кредитором копію розширеного розрахунку заборгованості позичальника, які за своєю правовою природою є частиною письмових пояснень в обґрунтування підстав заявлених позовних вимог. При цьому у межах судового засідання, 19 жовтня 2016 року, представник позивача відмовився надати суду виписку з особового рахунку позичальника чи інші платіжні документи, які, у даному разі, є належними і допустимими доказами наявності кредитної заборгованості позичальника; представник позивача вказував на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення даного спору. За змістом статті 10 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 60 ЦПК України закріплено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Наведене свідчить про те, що позивачем не було виконано свого обов'язку із доказування обґрунтованості його вимог щодо наявності і розміру кредитного боргу відповідача у даній справі, що свідчить про необґрунтованість і недоведеність його вимог, що зумовлює необхідність відмови у задоволенні даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed