Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

У жовтні 2016року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виділ частки в натурі із домоволодіння та земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що їй на підставі договору дарування належить 12/20 частини домоволодіння [ADDRESS], співвласниками інших частин домоволодіння та земельної ділянки з частками 1\\4 та 3\\20 є відповідно [PERSON] та [PERSON] Оскільки між співвласниками існують непорозуміння і суперечки з приводу володінні та користування нерухомим майном та земельною ділянкою, позивач просила призначити у справі будівельно -технічну експертизу та виділити в натурі із спільної часткової власності, належні їй 12/20 частин домоволодіння на праві особистої приватної власності відповідно до фактичного користування, а також виділити на праві особистої приватної власності 12\\20 частин земельної ділянки, якою вона фактично користується за [ADDRESS] В ході судового розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги, зазначаючи, що згідно до технічного паспорту, складеного КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради домоволодіння за адресою:[ADDRESS] складається із житлових будинків літ. «А», літ. «В», літ. «Г», сараю літ. «Д», туалету літ. «Ж,З», зливної ями № 1, огорожі №№ 2,3. Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,0381га, яка перебуває у власності згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.11.2008року та договору дарування земельної ділянки [NUMBER] від 10.09.2016 року. Відповідно до 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені. Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, для співвласника, який здійснив такий виділ право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно. З огляду на те, що частина домоволодіння та земельної ділянки, що належить їй є відокремленою, виділ її в натурі можливий, з урахуванням варіантів реального виділу частини домоволодіння запропонованих судово будівельно -технічною експертизою від 10 березня 2017 року № 12 вважає необхідним обрати другий варіант виділу домоволодіння, оскільки саме цей варіант найбільше відповідає належній їй ідеальній частці та фактичному користуванню житловим будинком, а перший варіант виділу у власність земельної ділянки, найбільше відповідає розміру частці у праві власності та фактичному користуванню земельною ділянкою На підставі викладеного, ст.ст. 364,377 ЦК України, ст.120 Земельного кодексу України позивач просила: виділити в натурі із спільної часткової власності з часткою 12/20 на праві особистої приватної власності частину домоволодіння, як самостійний об'єкт нерухомого майна, що складається із: житлового будинку літ «А», загальною площею 84,3кв.м, жилою 54,3кв.м; прибудови літ «а»; ґанку; прибудови літ. «А?»; ґанку, літ. «Д»; сараю літ. «Ж»; дворової вбиральні № 1; зливної ями № 2; воріт № 3; 1/3 частина огорожі, за адресою: [ADDRESS] виділити в натурі із спільної часткової власності з часткою 12/20 на праві особистої приватної власності частину земельної ділянки загальною площею 201кв.м з боку фасадної межі правої бокової межі з виходом (входом) на [ADDRESS] через існуючі ворота № 2 за адресою: [ADDRESS] припинити її право спільної часткової власності на домоволодіння розташоване [ADDRESS] та стягнути на її користь компенсацію у розмірі 37 501,00грн. згідно висновку будівельно-технічної експертизи від 10.03.2017року № 12. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги і просили провести виділ частки домоволодіння згідно до другого варіанту експертизи, а виділ частки земельної ділянки відповідно до першого варіанту судово будівельно - технічної експертизи №12 від 10.03.2017року. Погоджується на зменшення розміру часток в праві власності на домоволодіння та на земельну ділянку і відмовляється від стягнення грошової компенсації за частки, що зменшились. В останнє судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, надали 23.07.2018року заяви про відкладення розгляду справи, призначеної на 23.07.2018року, у зв'язку з тим, що не добре себе почувають. Суд вважає можливим розглянути справи за відсутності відповідачів, які належним чином повідомлені про розгляд справи 23.07.2018року, а зазначені ними причини неявки в судове засідання не можна визнати поважними. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідно їм правовідносини. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. В силу положень статей 21,24, 41 Конституції України, ст.ст. 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі захисту часткової власності. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М. 10.09.2016 року, [PERSON] є власником 12/20 частин домоволодіння [ADDRESS], на земельній ділянці площею 0,0381 га, кадастровий номер земельної ділянки : [NUMBER]. Відповідно до договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М. 10.09.2016 року, [PERSON] є власником 12/20 частин земельної ділянки загальною площею 0,0381га, що розташована за [ADDRESS] Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 12/20 частин земельної ділянки площею 0.0381га., кадастровий номер: [NUMBER] та 12/20 частин домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] - [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 11.12.1991року, зареєстровано в реєстрі № 1-3863 належить 1\\4 частина домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS],(зареєстровано в бюро технічної інвентаризацію 15.04.1992 року реєстр: 3127). Відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 24.05.1963 року, реєстровий №2-4449, [PERSON] належить 3\\20 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS], (зареєстровано в бюро технічної інвентаризації 06.06.1963року реєстр № 2618), спадкоємцем якого є [PERSON] згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2010року(реєстр № 2-1936). Згідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0381га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS], право власності на земельну ділянку в рівних частках належало [PERSON], [PERSON], [PERSON] серія [NUMBER], виданого 20 листопада 2008року. Спірне домоволодіння складається із : житлових будинків літ. «А», літ. «В», літ. «Г», сараю літ. «Д», дворової вбиральні літ. «Ж,З», зливної ями № 1, огорожі №2,№3, кожен із яких має можливість самостійно функціонувати у складі житлових та допоміжних приміщень, із кожного будинку є самостійний вихід (вхід) на присадибну ділянку. Згідно до фактичного складу домоволодіння, порядку користування житловими будівлями та господарськими спорудами та земельною ділянкою [PERSON] фактично користується житловим будинком літ. «А», з прибудовами літ. «А?» та літ. «а», вихід(вхід) до якого здійснюється з [ADDRESS]., а земельна ділянка має закриті межі тобто між співвласниками склався порядок користування домоволодінням та земельною ділянкою, що ними не заперечується . Проте на даний час між ними виник спір щодо порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною першою статтею 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційного його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику(власникам), що залишаються, має буди виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення(водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010року №1117 (зі змінами від 17.10.2012р. та 21.11.2012р.) «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Статтею 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. При виділі позивачу відокремленої частини домоволодіння та земельної ділянки, відповідно до її часток у праві власності на домоволодіння та земельну ділянку суд за основу приймає висновок судової будівельно - технічної експертизи №12 від 10 березня 2017року, а саме, другий варіант відносно житлового будинку та перший варіант відносно земельної ділянки, згідно до якого з урахуванням фактичного складу житлового будинку, господарських та побутових споруд поділ об'єкта на самостійні об'єкти нерухомого майна з дотримання чинних будівельних норм можливий, оскільки кожній із сторін виділяється відокремлена частина житлового будинку із самостійним виходом(входом), яка максимально відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Розподіл житлового будинку за даним варіантом не пов'язаний з роботами по реконструкції жилих будинків та відповідає порядку користування, що склався. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Враховуючи, що виділ технічно допустимий з відхиленням від розміру часток позивача, з присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась, а позивач від присудження грошової компенсації за зменшення її частки в домоволодінні на 11\\100, та на 28кв.м. в земельній ділянці відмовилась, що є її правом, тому суд вважає можливим не присуджувати грошову компенсацію. На підставі викладеного, ст. ст.21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 356, 358, 364, 377ЦК України, ст.88 ЗК України,

Outcome: approved