Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У жовтні 2016 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій ставить питання про встановлення факту смерті [INFO] року у м.Донецьку матері її чоловіка - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] року у м.Донецьку померла матір її чоловіка - [PERSON], про що було отримано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року на території непідконтрольній Україні. Заявник звернулася до Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області з метою отримання свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва, тому вона змушена звернутися до суду про встановлення факту смерті [PERSON] Заявник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягала. Представник заінтересованої особи Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення вимог. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької областідо суду не з'явився, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення вимог. Дослідивши та вивчивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до абзацу другого ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Родинні відносини між померлою та заявником підтверджено наданими матеріалами справи. Згідно до п.13 постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що заявник є дружиною сина померлої [PERSON], що підтверджено матеріалами справи: к.свідоцтва про народження [PERSON], к.свідоцтва про шлюб. Вона позбавлена можливості підтвердити смерть матері свого чоловіка у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у зв'язку з невідповідністю свідоцтва про смерть, виданого на тимчасово непідконтрольній державі України території (м.Донецьк Донецька область), зразку документів, відповідно до вимог законодавства України. Заявник звернулася до Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області з метою отримання свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факт смерті. Судом встановлено, що у відповідності до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк відноситься до міст у Донецькій області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об'єктивні перешкоди. За таких обставин, необхідно встановити факт смерті [INFO] року [PERSON], [INFO], у м.Донецьк Донецької області.

Outcome: approved