Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2014 року вимоги позовної заяви про розірвання шлюбу та поділ майна роз'єднано в самостійні провадження. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 травня 2014 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: ТОВ «Виробничий вектор», ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» про поділ майна. Під час розгляду справи [PERSON] неодноразово подавала заяви про зміну предмету позовних вимог (т. 1, а.с. 145-148; т. 2, а.с. 94-100; т. 3, а.с. 111-121). У позовній заяві від 24 квітня 2014 року та заявах про зміну предмету позовних вимог від 31 липня 2014 року, 09 жовтня 2014 року, 19 квітня 2016 року [PERSON] вказує, що підчас шлюбу нею та [PERSON] придбано наступне майно: -квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15 квітня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М., та Актом прийому-передачі квартири до договору купівлі-продажу квартири від 15 квітня 2013 року; -лот іменних безпроцентних (цільових) облігацій на загальну суму 1105097 гривень за договором № БВ-1/72/ПР-131 від 25 квітня 2013 року, укладеним між ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» та [PERSON] відповідно до договору про участь у будівництві об'єкта нерухомості № 0350/007 від 25 квітня 2013 року, укладеного між ТОВ «Виробничий вектор» та [PERSON]; придбані облігації є інвестиційним внеском, що є підставою для набуття майнових прав на однокімнатну квартиру загальною площею 69,70 кв. метри в об'єкті будівництва [ADDRESS] -гараж [ADDRESS] -гідроцикл YАМАНА, бортовий реєстраційний номер «uа [NUMBER]; -побутова техніка та товари для дому: телевізор Samsung, духовка Gorenje ВO5333КW, посудомийна машина Bosh SPV53m20eu, пральна машина Samsung, поверхня gorenje EC630RW-3000, витяжка gorenje DK6335RW-3000, холодильник Samsung RB31FSRNDEF, 3 кондиціонери Samsung, штори і тюлі (виробник Німеччина), спальня (набір) «Анна» , матрац evolution, диван (магазин «Будинок меблів»), кухня (виробник Італія), умивальник, біде, унітаз (laufen), світильники, стіл та 6 крісел. Також зазначає, що 25 березня 2014 року між ТОВ «Виробничий вектор» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до договору про участь у будівництві об'єкта нерухомості № 0350/007 від 25 квітня 2013 року у зв'язку з закінченням будівництва, прийняттям об'єкта нерухомості та визначення його фактичної площі, приймаючи до уваги, що згідно з розпорядженням Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 24 грудня 2013 року за № 814 об'єкту будівництва присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] 25 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав без її згоди та відома. 12 серпня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована в [ADDRESS], за [PERSON], на підставі її заяви про державну реєстрацію та доданих до неї документів, реєстраційний номер 12562118. На момент розгляду справи майнові права вибули з власності колишнього подружжя та на даний час припинили своє існування, трансформувавшись в об'єкт нерухомого майна, право власності на який вперше виникло у [PERSON], а не колишнього подружжя, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 42141740 від 12 серпня 2015 року, щодо квартири за адресою: [ADDRESS]. Однак, на час відчуження майнових прав квартира ще не набула статусу окремої речі, яка може бути самостійним об'єктом цивільного обороту. [PERSON] без її згоди відчужив на користь [PERSON] майнові права на спірну квартиру, що суперечить ч. 3 ст. 65 СК України. На даний час майнові права на набуття у власність квартири як самостійний об'єкт цивільних прав в натурі припинили своє існування, тому не можуть входити до складу майна, що підлягають поділу, оскільки не відповідають критерію «наявності у подружжя або третіх осіб на час розгляду справи». При цьому просить у результаті визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS], визнати ці права об'єктом спільної сумісної власності подружжя, і стягнути на її користь з [PERSON] 1/2 частину вартості майнових прав за цінами, що існують на момент відшкодування, тобто на час розгляду справи. Також просить поділити в рівних частинах квартиру за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання права власності на 1/2 частину квартири за кожною з сторін. Зазначає, що гідроцикл є неподільною річчю, а вона не вміє ним керувати, тому просить визнати право власності на гідроцикл за [PERSON], а їй присудити гараж. Побутову техніку та товари для дому на загальну суму 280304 гривні, визначеною за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, просить поділити порівну в натурі кожному подружжю на загальну суму 140152 гривні (280304 гривні / 2= 140152 гривні). Різниця у вартості гідроциклу та гаража складає 12875 гривень (187127 гривень - 174252 гривні = 12875 гривень), тому просить присудити їй техніки та товарів для дому з урахуванням вказаної різниці, всього на суму 153027 гривень (140152 гривні + 12875 гривень = 153027 гривень). Просить телевізор Samsung, холодильник Samsung RB31FSRNDEF, спальню (набір) «Анна», матрац evolution, диван, стіл та 3 стільці, духовку Gorenje ВO5333КW, посудомийну машину Bosh SPV53m20eu, пральну машину Samsung, поверхню gorenje EC630RW-3000, витяжку gorenje DK6335RW-3000 присудити їй, всього на суму 145197 гривень 50 копійок. [PERSON] просить присудити в натурі 3 кондиціонери Samsung, 3 стільці, штори і тюлі, набір меблів для кухні, умивальник, біде, унітаз (laufen), світильники (13 штук), всього на суму 135106 гривень 50 копійок. Таким чином, загальна вартість майна, яку вона просить присудити собі, не враховуючи вартість 1/2 частини квартири, складає 319449 гривень 50 копійок (174252 гривні (гараж) + 145197 гривень 50 копійок (техніка та товари для дому) = 319449 гривень 50 копійок). Загальна вартість майна, яка залишається [PERSON], не враховуючи вартість 1/2 частини квартири, складає 322233 гривні 50 копійок (187127 гривень (гідроцикл) + 135106 гривень 50 копійок (техніка та товари для дому) = 322233 гривні 50 копійок). Просить суд ухвалити рішення, яким: -визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на набуття у власність однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] від 25 березня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]; -визнати майнові права на однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 69,3 кв. метри, житлова площа 25,4 кв. метри, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування 1/2 вартості майнових прав на однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 69,3 кв. метри, житлова площа 25,4 кв. метри, у сумі 1749835 гривень; -визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 93,40 кв. метри, житлова площа 49,50 кв. метри; -визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 93,40 кв. метри, житлова площа 49,50 кв. метри; -визнати за [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS] -визнати за [PERSON] право власності на гідроцикл YАМАНА, бортовий реєстраційний номер «uа [NUMBER]; -визнати за [PERSON] право власності на телевізор Samsung, холодильник Samsung RB31FSRNDEF, спальню (набір) «Анна», матрац evolution, диван, стіл та 3 стільці, духовку Gorenje ВO5333КW, посудомийну машину Bosh SPV53m20eu, пральну машину Samsung, поверхню gorenje EC630RW-3000, витяжку gorenje DK6335RW-3000; -визнати за [PERSON] право власності на 3 кондиціонери Samsung, 3 стільці, штори і тюлі, набір меблів для кухні, умивальник, біде, унітаз (laufen), світильники - 13 штук. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року позов [PERSON] задоволено. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня 2017 року скасовано заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року в зазначеній справі та призначено її до судового розгляду. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю та об'єднано їх розгляд в одне провадження. Вимоги зустрічного позову [PERSON] мотивує тим, що спірне майно було придбано під час перебування сторін у шлюбі, проте вважає, що в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України воно є його особистою приватною власністю, оскільки придбане за власні кошти, а тому не підлягає поділу. Зазначає, що відповідно до протоколу № 4 загальних зборів учасників ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» від 08 травня 2012 року його включено до складу учасників ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ». Його частка складала 49,5 % статутного капіталу. Згідно з довідкою «Інформація про зареєстрований капітал та внесення коштів до статутного капіталу засновником [PERSON] у ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» за період 2012-2013 рік» ним до статутного капіталу цього підприємства внесено коштів у сумі 6000000 гривень за період з 08 травня 2012 по 03 вересня 2012 року, а саме: 25 червня 2012 року - 245675 гривень; 27 червня 2012 року - 2400000 гривень; 31 липня 2012 року - 2108975 гривень; 03 вересня 2012 року - 1245350 гривень. Після укладання шлюбу, він вирішив придбати спірне майно. На придбання спірного майна у нього не було коштів, так як вони були внесені до статутного капіталу, тому він вимушений був їх запозичити, а саме: -24 квітня 2013 року він на підставі розписки отримав у громадянина [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 250000 гривень; -25 квітня 2013 року на підставі розписки отримав у [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 885000 гривень. 24 квітня 2013 року [PERSON] уклала з ТОВ «ВІП ПЛАСТ» договір позики (поворотної фінансової допомоги) на суму 885000 гривень. Саме ці кошти [PERSON] й позичила йому; -26 квітня 2013 року він уклав з ТОВ «ВІП ПЛАСТ» договір позики (поворотної фінансової допомоги) на суму 2800000 гривень. Всього він позичив грошових коштів на загальну суму 3935000 гривень. 10 квітня 2013 року між TOB «МОТО» та ним укладено договір М00410-2 купівлі-продажу, згідно якого він придбав гідроцикл «YAMAHA» модель YAMAHA VX11100C-L № кузова [NUMBER] вартістю 123123 гривень та в цей же день сплатив за придбання гідроцикла аванс в розмірі 7990 гривень 68 копійок. 31 травня 2013 року він сплатив остаточну оплату загальної ціни договору в розмірі 115132 гривні 32 копійки, що підтверджується видатковою накладною № МО00001011 від 01 червня 2013 року. 15 квітня 2013 року між ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» та ним укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно якого він придбав спірну квартиру за ціною 822398 гривень. Фактично він розрахувався за спірну квартиру 26 квітня 2013 року, що підтверджується випискою з рахунку AT «Єврогазбанк». 25 квітня 2013 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» та ним укладено договір БВ-1 /72/ПР-131 купівлі-продажу цінних паперів, згідно якого він придбав цінні папери у вигляді облігацій (Лот) в кількості 6970 штук на загальну суму 1105097 гривень. Зазначені облігації є інвестиційним внеском, що стало підставою для набуття майнових прав на однокімнатну квартиру загальною площею 69,70 кв. метрів в об'єкті будівництва [ADDRESS] 30 травня 2013 року між [PERSON] та ним укладено договір купівлі-продажу гаража, згідно якого він придбав у власність гараж [ADDRESS] Таким чином, він отримав в борг кошти на загальну суму 3935000 гривень та витратив на придбання майна 2096664 гривні 68 копійок, різниця з яких була витрачена на меблі, сантехніку та побутову техніку для спірної квартири. 25 квітня 2013 року на загальних зборах учасників ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» було прийнято рішення про зменшення статутного капіталу товариства на 5883300 гривень та про затвердження нового розподілу часток учасників у статутному капіталі ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ». Після прийняття відповідного рішення, йому належала частка у розмірі 2463300 гривень, що складала 59,84 % статутного капіталу товариства, що підтверджується протоколом № 9 загальних зборів учасників ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ». Згідно з видатковими касовими ордерамии йому було повернуто частки зі статутного капіталу на загальну суду 3536700 гривень. Вбачається, що станом на 03 вересня 2012 року, тобто ще до укладання між сторонами шлюбу, він мав гроші для внесення до статутного капіталу, які він вилучив частково через рік - 28 серпня 2013 року. До суми коштів, які були залучені ним до статутного капіталу, також залучені кошти, які він отримав у борг у [PERSON] в сумі 1500000 гривень та повернуті йому після 01 вересня 2015 року. Грошові кошти, що були отримані ним в борг у [PERSON] та [PERSON] (250000 гривень та 885000 гривень) повернуті ним 28 серпня 2013 року, про що позикодавцями складені розписки. 27 березня 2014 року на загальних зборах учасників ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» прийнято рішення про зміну найменування ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» на ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧАННЯ». Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 28 квітня 2014 року він передав належну йому частку в розмірі 59,84 % статутного капіталу ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧАННЯ», яка складає 2463300 гривень, на користь [PERSON] та вийшов зі складу учасників товариства. Зазначене підтверджує, що він повернув кошти, які брав у борг для придбання спірного майна, з залучених коштів до статутного капіталу, які він вніс ще до укладання шлюбу, тому спірне майно придбане за його особисті кошти. У зв'язку з цим фактом, квартира, гараж, гідроцикл, майнові права на квартиру були оформлені саме на нього, а не на його колишню дружину чи на них обох в рівних частках. Доводи відповідача про те, що вона допомагала йому в бізнесі і її допомога сприяла його діловому успіху не відповідають дійсності. Дохід подружжя [PERSON] під час перебування у шлюбі, а саме на час придбання спірного майна, фактично складався з заробітної плати, яку вони отримували в ТОВ «ВІП ПЛАСТ», як наймані працівники, та з заробітної плати, яку отримував він, працюючи на посаді головного бухгалтера в ТОВ «ГАЗ-ТРЕЙД-ОЙЛ» та ГК «ВІП ПЛАСТ». Свої власні кошти він вклав у статутний капітал ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ». З розрахункових відомостей про отримання заробітної плати в ТОВ «ВІП ПЛАСТ», починаючи з листопада 2012 року, вбачається, що в листопаді 2012 року [PERSON] (дошлюбне прізвище відповідача) отримала заробітну плату в розмірі 2048 гривень 50 копійок; в грудні 2012 року - 2146 гривень 05 копійок. За індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON] йому в листопаді 2012 року нарахована заробітна плата в розмірі 7750 гривень; в грудні 2012 року - 7303 гривні 43 копіййки. За період з січня 2013 року по травень 2013 року всього було нараховано заробітної плати на суму 21089 гривень 29 копійок. Згідно з декларацією про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік дохід відповідача за рік склав 88469 гривень. Вбачається, що з моменту укладення шлюбу (19 листопада 2012 року) та до моменту придбання майна (31 травня 2013 року) подружжя [PERSON] отримало разом дохід в розмірі близько 77000 гривень, а на придбання спірного майна було витрачено 2096664 гривні 68 копійок. Крім того, з отриманої заробітної плати вони мали витрачати кошти на харчування, одяг та оплату за комунальні послуги, тому при такому доході нереально було придбати майно, на половину якого претендує позивач за первісним позовом. На момент придбання рухомого та нерухомого майна сторони перебували в шлюбі п'ять місяців, та [PERSON] не надана будь-яких доказів, які б вказували на те, що вона також мала значну суму коштів для придбання спірного майна. Оскільки спірне майно було придбано за його власні кошти, тому він мав всі правові підстави без згоди відповідача передати у власність третьої особи - [PERSON] майнові права на квартиру за договором купівлі-продажу майнових прав, який позивач за первісним позовом просить визнати недійсним. Просить суд ухвалити рішення, яким відмовити [PERSON] в задоволенні первісного позову, задовольнити його зустрічний позов та визнати його особистою приватною власністю: -квартиру [ADDRESS]; -гараж [ADDRESS] -гідроцикл «YAMAHA» модель YAMAHA VX11100C-L № кузова [NUMBER]; -майнові права на однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]; -телевізор «Samsung», холодильник «Samsung» RB31FSRNDEF, спальню (набір) «Анна», матрац evolution, диван, стіл та шість стільців, набір меблів для кухні, духовку Gorenje B05333RW, посудомийну машину Bosch SPV53m20eu, пральну машину «Samsung», три кондиціонери «Samsung», витяжку Gorenje DK6335RW- 3000, поверхню Gorenje EC630RW-3000, штори і тюлі, умивальник, біде, унітаз (laufen), світильники - 13 штук. У судовому засіданні представники [PERSON] підтримали первісний позов та просили його задовольнити. Заперечували проти задоволення зустрічного позову [PERSON] Пояснили суду, що [PERSON] у зустрічній позовній заяві визнав факти існування всього спільно нажитого майна та його придбання в період шлюбу. Індивідуальною відомістю про застраховану особу підтверджується, що в період з 2005 року по 2011 рік включно року [PERSON] отримував незначні доходи, всього за ці роки 62261 гривню 05 копійок, тому до шлюбу у нього були відсутні доходи для накопичення особистих коштів. Нерухомого майна нажитого до шлюбу він також не продавав. Найбільший дохід за всі роки [PERSON] отримав саме у період шлюбу. Посилання в зустрічній позовній заяві на те, що на момент придбання майна, сторони перебували у шлюбі 5 місяців невірне. Всього сторони пробули в шлюбі 1 рік і 5 місяців і все рухоме майно в квартирі придбали вже після придбанню нерухомого До офіційної реєстрації шлюбу сторони проживали разом з 2011 року (ця обставина встановлена в рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року в справі про розірвання шлюбу і [PERSON] не оспорювалася). Твердження про те, що дохід подружжя [PERSON] під час перебування у шлюбі, на час придбання спірного майна, фактично складався з заробітної плати не відповідає дійсності. У період шлюбу разом вони отримували значні доходи, які не обмежувалися лише самою заробітною платою. [PERSON] займався підприємницькою діяльністю, був засновником та учасником господарських товариств, видом діяльності яких був продаж та купівля природного газу. [PERSON] йому в цій діяльності допомагала, працюючи в одному офісі з чоловіком, шляхом надання відповідних професійних порад сприяла процвітанню сімейного бізнесу. Придбання спірного майна саме в період шлюбу свідчить про те, що колишнє подружжя, маючи на меті облаштувати своє сімейне життя та побут, за рахунок спільної праці та спільними коштами, купило майно, що є об'єктами поділу. При цьому не має значення, хто саме купував ту чи іншу річ, на чиє ім'я (чоловіка чи дружини) вона оформлена, та хто з подружжя більше заробив коштів для придбання цього майна. Посилання на неможливості поділу умивальника, біде, унітазу оскільки ці предмети є частиною квартири, є хибними. Вони легко можуть бути демонтовані без шкоди для нерухомого майна і були відсутні в квартирі на момент її придбання. [PERSON] не подано достатніх і достовірних доказів того, що його кошти та кошти на придбання майна - це одні й ті ж самі кошти, відповідно презумпція спільності майна та рівності часток подружжя [PERSON] не спростована. Позивач за зустрічним позовом та його представник проти задоволення первісного позову заперечував та просили задовольнити зустрічні позовні вимоги. Пояснили, що в рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року не було встановлено факт спільного проживання сторін з 2011 року. На день розгляду справі відсутнє будь-яке рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту проживання однією сім'єю до реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] На момент придбання рухомого та нерухомого майна, сторони перебували в шлюбі п'ять місяців. За спільний дохід, який вони отримували за рахунок заробітної плати, вони не могли придбати спірне майно. Стороною [PERSON] не надано доказів, що остання отримувала значний дохід, за який можливо б було придбати будь-яке спірне майно. Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. Відповідач за первісним позовом - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись. ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» направило до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначило, що питання про задоволення чи відмову в задоволенні позову залишає на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 листопада 2012 року. (т. 1, а.с. 12). Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 10 березня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (т. 2, а.с. 84-88). З матеріалів справи вбачається, що під час шлюбу сторонами набуто наступне майно: -квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15 квітня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М., та Актом прийому-передачі квартири до договору купівлі-продажу квартири від 15 квітня 2013 року (т. 1, а.с. 18-19; т. 2, а.с. 74-76); -лот іменних безпроцентних (цільових) облігацій на загальну суму 1105097 гривень за договором № БВ-1/72/ПР-131 від 25 квітня 2013 року, укладеним між ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» та [PERSON] (т. 1, а.с. 27-30); -гараж [ADDRESS] площею 31,2 кв. метри, що підтверджується договором купівлі-продажу гаража від 30 травня 2013 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] (т. 1, а.с. 109-110; т. 2, а.с. 72-73); -гідроцикл YАМАНА, бортовий реєстраційний номер «uа [NUMBER] (т. 1, а.с.75-85); -побутова техніка та товари для дому: телевізор Samsung, духовка Gorenje ВO5333КW, посудомийна машина Bosh SPV53m20eu, пральна машина Samsung, поверхня gorenje EC630RW-3000, витяжка gorenje DK6335RW-3000, холодильник Samsung RB31FSRNDEF, 3 кондиціонери Samsung, штори і тюлі (виробник Німеччина), спальня (набір) «Анна» , матрац evolution, диван (магазин «Будинок меблів»), кухня (виробник Італія), умивальник, біде, унітаз (laufen), світильники, стіл та 6 крісел. Перелік придбаного в період шлюбу майна сторонами визнається та не оспорюється. Звертаючись до суду з позовом про визнання недійним договору, поділ майна, визнання права, стягнення коштів [PERSON] посилалася на те, що зазначене майно придбане в період шлюбу, тому воно належить сторонам на праві спільної сумісної власності. У зустрічному позові [PERSON] посилався на те, що спірне майно придбано за його особисті кошти, тому є його особистою приватною власністю. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до частинам 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зазначена норма права визначає презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована та один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 ЦК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Вбачається, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. За таких обставин, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. 19 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 листопада 2012 року. (т. 1, а.с. 12). Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 10 березня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (т. 2, а.с. 84-88). Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні посилання сторони позивача за первісним позовом - [PERSON] про те, що до офіційної реєстрації шлюбу сторони проживали разом з 2011 року. [PERSON] зазначала, що така обставина встановлена в рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року. Разом з тим, у описовій частині цього рішення зазначено лише обґрунтування позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, де вона вказувала про початок проживання з [PERSON] з 2011 року. У мотивувальній та резолютивній частинах рішення така обставина не встановлювалася, оскільки не була предметом дослідження при розгляді позову про розірвання шлюбу. Рішення про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу суду не надавалось. При розгляді цивільної справи про поділ майна сторона позивача за первісним позовом також не заявляла вимогу про встановлення зазначеного факту. Оскільки такі обставини в судовому засіданні не підтверджені належними доказами, при визначенні вимог про поділ майна суд виходить з дати укладення шлюбу - 19 листопада 2012 року. З матеріалів справи вбачається, що протоколом № 4 загальних зборів учасників ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» від 08 травня 2012 року [PERSON] включено до складу учасників ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ». Його частка складала 49,5 % статутного капіталу - 4950000 гривень (т. 5, а.с. 19). Згідно з довідкою «Інформація про зареєстрований капітал та внесення коштів до статутного капіталу засновником [PERSON] у ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» за період 2012-2013 рік» до статутного капіталу цього підприємства ним внесено коштів у сумі 6000000 гривень за період з 08 травня 2012 по 03 вересня 2012 року, а саме: 25 червня 2012 року - 245675 гривень; 27 червня 2012 року - 2400000 гривень; 31 липня 2012 року - 2108975 гривень; 03 вересня 2012 року - 1245350 гривень (т. 5, а.с. 41). Внесення коштів до статутного фонду підприємства відбулось до 19 листопада 2012 року, тобто до укладення шлюбу між сторонами. Відповідно кошти внесені в статутний капітал підприємства за рахунок особистих коштів до укладення шлюбу, не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки сформовані не за рахунок спільної сумісної власності подружжя. Також у період шлюбу [PERSON] отримав кошти в борг за договорами позики, а саме: 24 квітня 2013 року від [PERSON] у сумі 250000 гривень, 25 квітня 2013 року від [PERSON] в сумі 885000 гривень, що підтверджується відповідними розписками (т. 5, а.с. 47, 48); 26 квітня 2013 року [PERSON] уклав з ТОВ «ВІП ПЛАСТ» договір позики № 25/04 (поворотної фінансової допомоги) на суму 2800000 (т. 5, а.с. 59-63). Всього [PERSON] позичено 3935000 гривень. 10 квітня 2013 року між TOB «МОТО» та [PERSON] укладено договір М00410-2 купівлі-продажу, згідно якого він придбав гідроцикл «YAMAHA» модель YAMAHA VX11100C-L № кузова [NUMBER] вартістю 123123 гривень та в цей же день сплатив за придбання гідроцикла аванс в розмірі 7990 гривень 68 копійок. 31 травня 2013 року він сплатив остаточну оплату загальної ціни договору в розмірі 115132 гривні 32 копійки, що підтверджується видатковою накладною № МО00001011 від 01 червня 2013 року (т. 5, а.с. 66-70). 15 квітня 2013 року між ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно якого він придбав спірну квартиру за ціною 822398 гривень. Він розрахувався за спірну квартиру 26 квітня 2013 року, що підтверджується випискою з рахунку AT «Єврогазбанк» (т. 5, а.с. 72-73). 25 квітня 2013 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» та [PERSON] укладено договір БВ-1 /72/ПР-131 купівлі-продажу цінних паперів, згідно якого він придбав цінні папери у вигляді облігацій (Лот) в кількості 6970 штук на загальну суму 1105097 гривень (т 1, а.с. 27-30). Зазначена сума 25 квітня 2013 року сплачена [PERSON] на рахунок ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп», що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 25 квітня 2012 року, квитанцією № 7006991 від 25 квітня 2013 року та актом виконання зобов'язань торговця до договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-1/72/ПР-131 від 25 квітня 2013 року (т. 1, а.с. 38-39, т. 5 а.с. 78). 25 квітня 2013 року між ТОВ «Виробничий Вектор» та [PERSON] укладено договір № 0350/007 про участь у будівництві об'єкта нерухомості, згідно якого придбані облігації є інвестиційним внеском, що є підставою для набуття майнових прав на однокімнатну квартиру загальною площею 69,70 кв. метрів в об'єкті будівництва 2-6 у районі забудови [ADDRESS] (т. 1, а.с. 158-161). Між ТОВ «Виробничий вектор» та [PERSON] 25 березня 2014 року укладено додаткову угоду № 2 до договору про участь у будівництві об'єкта нерухомості № 0350/007 від 25 квітня 2013 року (т. 2, а.с. 180-181). За умовами додаткової угоди визначено, що об'єкту будівництва присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] у зв'язку з закінченням будівництва, прийняттям об'єкта будівництва в експлуатацію, проведенням технічної інвентаризації (обмірів) об'єкта нерухомості, визначення його фактичної площі та приймаючи до уваги розпорядження Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 24 грудня 2013 року № 814. Цього ж дня між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS], про що складено акт приймання-передачі майнових прав на об'єкт нерухомості від 25 березня 2014 року (т. 2, а.с. 169-172). 12 серпня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (т. 2, а.с. 183). 12 серпня 2015 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (т. 2, а.с. 184). 30 травня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу гаража, згідно якого він придбав у власність гараж [ADDRESS] Загальна вартість придбаного майна складає 2096754 гривні. З матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2013 року на загальних зборах учасників ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» прийнято рішення про зменшення статутного капіталу товариства на 5883300 гривень та про затвердження розподілу часток учасників у статутному капіталі ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ», згідно якого відповідачу належала частка у розмірі 2463300 гривень, що складала 59,84 % статутного капіталу товариства. Постановлено виплатити [PERSON] суму в розмірі 2486700 гривень, що підтверджується протоколом № 9 загальних зборів учасників ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» (т. 5, а.с. 79). Згідно з видатковими касовими ордерами [PERSON] в період з 12 серпня 2013 року по 28 серпня 2013 року повернуто частки зі статутного капіталу, а саме: 12 серпня 2013 року - 20000 гривень; 16 серпня 2013 року - 110000 гривень; 20 серпня 2013 року - 82000 гривень; 22 серпня 2013 року - 146000 гривень; 27 серпня 2013 року - 131900 гривень; 28 серпня 2013 року - 450800 гривень, 282000 гривень та 2314000 гривень (т. 5, а.с. 86-89). 28 серпня 2013 року, тобто в день повернення частки зі статутного капіталу, [PERSON] було повернуто борг за розписками в сумі 250000 гривень та 885000 гривень, що підтверджується розписками позикодавців (т. 5, а.с. 47, 48 - зворот). 27 березня 2014 року на загальних зборах учасників ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» прийнято рішення про зміну найменування ТОВ «ГК ВІП ПЛАСТ» на ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧАННЯ». Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 28 квітня 2014 року відповідач передав належну йому частку в розмірі 59,84 % статутного капіталу ТОВ «ЕНЕРГО ПОСТАЧАННЯ», яка складає 2463300 гривень, на користь [PERSON] та вийшов зі складу учасників товариства (т. 5, а.с. 103). Вбачається, що [PERSON] повернуто кошти, які він брав у борг для придбання спірного майна, з залучених коштів до статутного капіталу, які він вніс ще до укладання шлюбу. Крім того, суд враховує, що на момент придбання рухомого та нерухомого майна, сторони перебували у шлюбі п'ять місяців та спільний дохід за цей період, який підтверджений документально, становить 137637 гривень, а майно придбано на загальну суму 2096754 гривні. [PERSON] не надано суду належних доказів на підтвердження, що вона мала значний дохід або грошові кошти, за рахунок яких можливо було придбати спірне майно. З декларації [PERSON] про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вбачається, що отримана нею заробітна плата за зазначений період становить 88469 гривень Інші доходи та майно, в тому числі набуте до шлюбу, відсутнє (т. 5, а.с. 115-117). Суд вважає, що спірні квартира, гараж, гідроцикл та майнові права на квартиру не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбані за рахунок особистих коштів [PERSON] За таких обставин, вимоги зустрічного позову в частині визнання цього майна особистою приватною власністю [PERSON] підлягають задоволенню, а вимоги первісного позову [PERSON] про поділ цього майна не знайшли свого підтвердження в судому засіданні. Не підлягають задоволенню вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на набуття у власність однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] від 25 березня 2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та стягнення грошових коштів. Судом встановлено, що майнові права на квартиру придбано за особисті кошти [PERSON], тому згода [PERSON] на укладення договору потрібна не була. [PERSON] також просить поділити між сторонами побутову техніку та товари для дому, придбані під час шлюбу. Наведений у позовній заяві перелік майна іншими учасниками судового розгляду не оспорювався. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частинами 1-3 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У ч. 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Частиною 1 ст. 71 визначено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що [PERSON] не доведено належними доказами безумовне придбання ним побутової техніки та товарів для дому виключно за особисті кошти, тому це майно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Запропонований [PERSON] варіант поділу такого майна максимально відповідатиме інтересам сторін та принципу рівності часток майна подружжя при його поділі. У такому випадку за [PERSON] слід визнати право власності на: телевізор Samsung, холодильник Samsung RB31FSRNDEF, спальню (набір) «Анна», матрац evolution, диван, стіл та 3 стільці, духовку Gorenje ВO5333КW, посудомийну машину Bosh SPV53m20eu, пральну машину Samsung, поверхню gorenje EC630RW-3000, витяжку gorenje DK6335RW-3000. За [PERSON] слід визнати право власності на: 3 кондиціонери Samsung, 3 стільці, штори і тюлі, набір меблів для кухні, умивальник, біде, унітаз (laufen), світильники - 13 штук. З огляду на наведене, первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позовів, на підставі ст. 141 ЦПК України, за первісним позовом стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає 1451 гривню 98 копійок судового збору, а за зустрічним позовом стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] - 6548 гривень 02 копійки судового збору.

Outcome: partial