Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] Київської області. 31.10.2012 року між нею та відповідачем було укладено Договір № 200651044 на постачання електроенергії та відкрито особовий рахунок № 200651044. Проте, в листопаді 2016 року її повідомили, що вона має заборгованість по електроенергії за попередні періоди, без зазначення в який період виникла заборгованість. Позивач зазначає, що звернувшись до відповідача про проведення звірки з її квитанціями, однак отримала відмову. Між тим, 02 лютого 2017 року відповідачем за її відсутності було відключено електропостачання від її домоволодіння. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та такими, що порушують її права, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав викладених в ньому, просили суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. Суду пояснила, що дійсно між позивачем та відповідачем укладено Договір на користування електроенергією № 200651044. У зв'язку з тим, що споживачкою [PERSON], не в повному розмірі сплачувались розрахунки за спожиту електроенергію, у останньої виникла заборгованість. Позивача було попереджено про наявність заборгованості, однак остання її не сплатила. Тому працівниками Фастівського РП 01.02.2017 року було припинено електропостачання до будинку позивача. Станом на час відключення від електропостачання заборгованість за спожиту електроенергію становить 547 грн. 90 коп., яка на час розгляду справи не погашена. Просила відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що працює в ПАТ «Київобленерго» Фастівському РП, позивачку знає добре, з останньою проводила звірку по платежам. Зазначила, що заборгованість за спожиту електроенергію виникла у зв'язку з тим, що не в повному обсязі [PERSON] сплачувала нараховану сума за використану електроенергію. Вислухавши пояснення сторін, покази свідка дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.1,3-4,10-11,303 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статями 20 і 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком виконавця житлово-комунальних послуг є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання. За змістом ст.ст.2-4,11 Закону України «Про електроенергетику» він є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об'єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Проте, в силу ст.11 ЦК України, за відсутності письмового договору, факт відкриття особового рахунку, видача книжки та постачання електричної енергії вважається фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику». Виходячи з положень ст.ст.6, 526, 626-631, ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією для населення від 26 липня 1999 року №1357 (далі - Правила). Відповідно до п.48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність перед енергопостачальником за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. З матеріалів справи вбачається, та не оспорюється сторонами, що 31 жовтня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «Київобленерго» в особі Фастівського РП було укладено Договір № 200651044 на постачання електроенергії до домоволодіння [ADDRESS] власником якого є позивач, за умовами даного договору енергопостачальник взяв на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності енергоустановок споживача, а споживач зобов'язався сплачувати одержану електричну енергію за діючими тарифами у терміни, передбачені договором. Як вбачається з наявного в матеріалах справи попередження за №8570730708 від 19 жовтня 2016 року, позивачку було повідомлено про існування заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 533,24 гривні. В судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 2017 року будинок позивача було відключено від електромережі відповідно до відомості від 31 січня 2017 року на проведення робіт по відключенню споживачів, що мають заборгованість за спожиту електроенергію. Порядок відключення споживачів від електропостачання за наявності заборгованості за електроенергію передбачений Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року. Відповідно до п.35 Правил енергопостачальник має право відключити споживача у разі: порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному п.27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості. Згідно із п.27 Правил, у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію, а на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наявних в матеріалах справи квитанцій, у період з 2014 по 2016 роки позивачем щомісячно проводилась оплата за фактично спожиту електричну енергію. Зокрема, відповідно до рахунку за електроенергію № [NUMBER] від 24.09.2014 року сторонами було проведено звірку, щодо спожитої електроенергії. Поточний показник лічильника становив 5802 кВт та до сплати нараховано 100 грн. 80 коп.. Вказана сума позивачем була сплачена 29.09.2014 року. У жовтні 2014 року величина споживання електричної енергії вказана у розрахунку 185 кВт год., значно менша ніж фактично спожита позивачем, яка за лічильником складала 385 кВт год. Вартість споживання до сплати за вказаний місяць зазначено 39 грн. 23 коп., між тим за розрахунком позивача сума до сплати за вказаний місяць становить - (150 кВт год. х 0.2375) + (235 кВт год. х 0.3230)= ((35 грн. 63 коп. + 75 грн. 91 коп.) +20%ПДВ) - (120 кВт год. = 17 грн. 10 коп. пільга) = 116 грн. 75 коп. Нараховане споживання за першим блоком тарифів - 150 кВт год. та сплачено 150 кВт год. Нараховане споживання за другим блоком тарифів - 235 кВт год., та сплачено 235 кВт год., між тим позивачу надано пільги в розмірі 120 кВт год., які позивачем враховано в загальний розрахунок. Різниця між нарахуваннями складає 77 грн. 52 коп.. У листопаді 2014 року величина споживання електроенергії вказана у розрахунку 453 кВт год., значно менша ніж фактично спожита позивачем, яка за лічильником складала 792 кВт год. Вартість споживання до сплати за вказаний місяць зазначено 65 грн. 56 коп., між тим за розрахунком позивача сума до сплати за вказаний місяць становить - (150 кВт год. х 0.2375) + (642 кВт год. х 0.3230)= ((35 грн. 63 коп. + 207 грн. 37 коп.) +20%ПДВ) - (120 кВт год. = 17 грн. 11 коп. пільга) = 274 грн. 49 коп. Нараховане споживання за першим блоком тарифів - 150 кВт год. та сплачено 150 кВт год. Нараховане споживання за другим блоком тарифів - 642 кВт год., та сплачено 642 кВт год., між тим позивачу надано пільги в розмірі 120 кВт год., які позивачем враховано в загальний розрахунок. Сума до сплати за вказаним розрахунок 274 грн. 49 коп., а фактично сплачено 280 грн. 90 коп. Різниця між нарахуваннями складає 215 грн. 34 коп.. У грудні 2014 року величина споживання електричної енергії вказана у розрахунку 811 кВт год., а фактично спожита позивачем, за лічильником складала 756 кВт год. Вартість споживання до сплати за вказаний місяць зазначено 66 грн. 53 коп., між тим за розрахунком позивача сума до сплати за вказаний місяць становить - (150 кВт год. х 0.2375) + (606 кВт год. х 0.3230)= ((35 грн. 63 коп. + 195 грн. 74 коп.) +20%ПДВ) - (120 кВт год. = 17 грн. 10 коп. пільга) = 260 грн. 54 коп. Нараховане споживання за першим блоком тарифів - 150 кВт год. та сплачено 150 кВт год. Нараховане споживання за другим блоком тарифів - 606 кВт год., та сплачено 606 кВт год., між тим позивачу надано пільги в розмірі 120 кВт год., які позивачем враховано в загальний розрахунок. Різниця між нарахуваннями складає 194 грн. 04 коп.. На кінець 2014 року поточний показник лічильника становив 7280 кВт за розрахунком енергопостачальника, однак фактичний показник лічильника станом на 01.01.2015 рік відзнятий позивачем становив 7764 кВт. Як зазначила в судовому засіданні позивач усі показники лічильника вона знімала станом на перше число поточного місяця. Судом здійснено перерахунок за період з січня 2015 р. по січень 2017 р. за схемою наведеною нижче з урахуванням змін тарифу за спожиту електроенергію для населення: Місяці 2015р.Поточний показн.ліч. кВтРізниця кВтСума до оплати Грн..Тариф та відповідно розрахунок січень8387623208,99до150-0,2375; понад 150-0,3230 , пільга - 17,11 грн. лютий8869482154,34до150-0,2375; понад 150-0,3230, понад 800-1,1170, пільга - 17,10 березень910323458,20 до150-0,2375; понад 150-0,3230, пільга - 17,10 квітень922312021,96до150-0,3050; понад 150-0,5200, пільга - 21,96 травень937315032,93до150-0,3050; понад 150-0,5200, пільга - 21,97 червень961624391,53до150-0,3050; понад 150-0,5200, пільга - 21,96 липень984723183,97до150-0,3050; понад 150-0,5200, пільга - 21,96 серпень996712021,96до150-0,3050; понад 150-0,5200, пільга - 21,96 вересень10362395234,35до150-0,456; понад 150-0,789, з ПДВ, пільга - 27,36 жовтень10780418252,49до150-0,456; понад 150-0,789; понад 600 - 1,407, пільга - 27,36 листопад11523743597,29 недоплата 10,30до150-0,456; понад 150-0,789; понад 600 - 1,407 пільга - 27,36 грудень12346823732,75 недоплата 22,90до150-0,456; понад 150-0,789; понад 600 - 1,407 пільга - 20,50 У січні 2016 року показник лічильника відзнятий позивачем та відповідно до якого здійснено оплату станом на 01.01.2016 р. становив 12346 кВт, відповідно тариф за спожиту електроенергію для населення встановлено з урахуванням ПДВ до 150 кВт - 0,456; понад 150 кВт - 0,789; понад 600 кВт - 1,479. Заборгованість станом на 01.01.2016 р. становить 33 грн. 20 коп. Відповідно у 2016 році було спожито електроенергії та сплачено відповідно до тарифів: Місяці 2016р.Поточний показн.ліч. кВтРізниця кВтСума до оплати Грн..Тариф та відповідно розрахунок січень13272926861,61 + переплата 38,99 грн. до150-0,456; понад 150-0,789; понад 600 - 1,407 з ПДВ пільга - 20,52 лютий13868596399,77 + переплата 13.69 грн.до150-0,456; понад 150-0,789; понад 600 - 1,407 з ПДВ пільга - 20,52 березень1401815059,84 + переплата 02 копдо150-0,57; понад 150-0,99; понад 600 - 1,56 з ПДВ пільга - 25,66 квітень141109230,20до150-0,57; понад 150-0,99; понад 600 - 1,56 з ПДВ пільга - 22,24 травень1426015059,86до150-0,57; понад 150-0,99; понад 600 - 1,56 з ПДВ пільга - 25,64 червень14510250158,86до150-0,57; понад 150-0,99; понад 600 - 1,56 з ПДВ пільга - 25,64 липень1465514556,99 + переплата 7,82 грн.до150-0,57; понад 150-0,99; понад 600 - 1,56 з ПДВ пільга - 25,66 серпень1481015562,69 + переплата 2,12 грн.до150-0,57; понад 150-0,99; понад 600 - 1,56 з ПДВ пільга - 25,66 вересень1493012053,54 + переплата 02 коп.до150-0,714; понад 150-1,29 з ПДВ пільга - 32,14 жовтень1505512557,13 + недоплата 02 коп.до150-0,714; понад 150-1,29 з ПДВ пільга - 32,12 листопад151459032,14 недоплата 02 коп.до150-0,714; понад 150-1,29 з ПДВ пільга - 32,12 грудень1530516094,66 недоплата 01 коп.до150-0,714; понад 150-1,29 з ПДВ пільга - 25,34 Січень 2017 р153696413,56 + переплата 9,44 грн.до150-0,714; понад 150-1,29 з ПДВ пільга - 32,14 Так, у січні 2017 року показник лічильника станом на 01.02.2016 р. відзнятий позивачем та відповідно до якого здійснено оплату становив 15369 кВт, відповідно тариф за спожиту електроенергію для населення встановлено з урахуванням ПДВ до 150 кВт - 0,714 грн.; понад 150 кВт - 1,29 грн. Заборгованість, що існувала станом на 01.01.2016 р. в сумі 33 грн. 20 коп. позивачем було погашено, відповідно до квитанції КС1042 за січень 2016р.. Окрім того, з проведеного перерахунку вбачається, що у [PERSON] станом на 01.02.2017 р. існувала переплата за спожиту електроенергію в розмірі 38 грн. 85 коп. Перерахувавши фактично спожиту електроенергію за показниками позивача за період з вересня 2014 по лютий 2017 рік суд приходить до висновку про оплату в повному обсязі позивачем коштів за її споживання по діючим на той час тарифам. Відповідачем на обґрунтування своїх заперечень не надано обґрунтованих та достовірних доказів тому, саме за який період у позивача виникла заборгованість в сумі - 547,90 грн., у зв'язку з існуванням якої позивача в лютому 2017 року було відключено від енергопостачання. Відтак, дії уповноважених осіб відповідача по відключенню [PERSON] від електропостачання є неправомірними, із грубим порушенням конституційних прав останньої на отримання нормальних умов проживання в зимовий період. Отже, з огляду на зазначені вимоги закону та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відключення споживача від електричної мережі було здійснено безпідставно, а тому дії ПАТ «Київобленерго» Фастівського районного підрозділу по відключенню 02 лютого 2017 року від електричної мережі житлового будинку позивача необхідно визнати незаконними та зобов'язати відповідача відновити електропостачання до житлового будинку [ADDRESS] В частині позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди слід зазначити, що відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтями 22, 711, 714, 1209, 1210 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» та Правилами, якими не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов'язання з постачання електричної енергії. У відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», а саме до пункту 5 статті 4 цього Закону споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Між тим, як зазначено вище, то чинним законодавством в сфері електроенергетики не визначено можливість відшкодування моральної шкоди за встановлених судом обставин порушення прав позивача. Враховуючи встановлені у справі обставини, відсутні підстави для застосування указаного Закону до спору в частині вимог позивача про відшкодування на її користь моральної шкоди. (Правова позиція Верховного Суду України викладена у Постанові від 29 березня 2017 року у справі №467/1880/15-ц). Крім того, враховуючи положення ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: partial