Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 12 вересня 1987 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований в Вовчанському райвідділі ЗАГСу Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 133. З відповідачем разом не проживають з серпня 2005 року, через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя вказала на неможливість збереження сімї надалі, просила шлюб з відповідачем розірвати, залишити їй шлюбне прізвище «Нижник». Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином. Надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляд у справи не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії ІІ-ВЛ № 483825 виданого 12 вересня 1987 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 12 вересня 1987 року Вовчанським райвідділом ЗАГСу Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 133 (а.с.3). Причиною розірвання шлюбу послужило відсутність взаємопорозуміння, різне ставлення до життя, від чого, подружжя останнім часом сварилося, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з серпня 2005 року, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище «Нижник», а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі викладеного,

Outcome: approved