Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив усунути перешкоди в користуванні 49/100 частки житлового будинку, що розташований по вул. Сосюри, 13 в м. Старокостянтинів Хмельницької області, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстрації місця проживання у зазначеному будинку. В обґрунтування заявленого позову вказує, що він є власником 49/100 частки житлового будинку по вул. Сосюри, 13 м. Старокостянтинів, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності від 06 червня 2018 року, виданим приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON] на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 червня 2018 року. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 31 серпня 2017 року 51/100 частки житлового будинку виділено іншому співвласнику в окреме домоволодіння та припинено право спільної часткової власності. Відповідачі, як попередній власник та член його сімї, зареєстровані в [INFO], але фактично у ньому не проживають з червня 2018 року. Добровільно знятися з реєстрації місця проживання в даному будинку вони відмовляються. В подальшому представник позивача адвокат [PERSON] подала заяву про зміну предмета позову та просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування 49/100 частки житлового будинку № 13, що розташований по вул. Сосюри м. Старокостянтинів. Представник позивача направила заяву про розгляду справи у її відсутності та у відсутності позивача, позов підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подавали. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 січня 2019 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 49/100 частки житлового будинку № 13 по вул. Сосюри в м. Старокостянтинів Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданим 06 червня 2018 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим за р.№ 329, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 126549235 від 06 червня 2018 року. Зі змісту вищевказаного свідоцтва вбачається, що 49/100 частки житлового будинку № 13 по вул. Сосюри в м. Старокостянтинів належала на праві власності відповідачу [PERSON] Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 31 серпня 2017 року 51/100 частки житлового будинку № 13 по вул. Сосюри в м. Старокостянтинів виділено іншому співвласнику в окреме домоволодіння та припинено право спільної часткової власності. У належній позивачу 49/100 частці житлового будинку № 13 по вул. Сосюри в м. Старокостянтинів з 19 серпня 2008 року зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідками відділу з питань реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 29 жовтня 2018 року № № 1353/02-27/2018, 1354/02-27/2018 та довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою відділом з питань реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за № 9365 від 11 жовтня 2018 року. На момент набуття права власності на частку спірного домоволодіння позивачем\~06 червня 2018 року, відповідачі залишилися зареєстрованими у ньому, однак фактично там не проживають. Відповідно до положень ст. ст. 379,\~380,\~381 ЦК України\~обєктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч. 1\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 зроблено висновок, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Аналогічні висновки містяться також в постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 та від 05 серпня 2018 року № 595/1271/16-ц. З огляду на викладене, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування 49/100 частки житлового будинку № 13, що розташований по вул. Сосюри в м. Старокостянтинів Хмельницької області. Оскільки позов [PERSON] задоволено, тому на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на його користь слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved