Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

у жовтні 2018 року позивач АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 25 березня 2014 року, який був укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останньому було видано кредит у розмірі 8 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені. Згідно з п. 1.1.3.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Станом на 20 вересня 2018 року заборгованість відповідача становить у розмірі 13 781,44 грн., що складається з: - 6 795,66 грн. - заборгованість за кредитом; - 6 344,78 грн. - заборгованість за пенею; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 632,45 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився. З позову вбачається, що представник банку просить розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 3). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 25 березня 2014 року уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого останньому було видано кредит у розмірі 8 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-30). Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконує. Згідно з п. 1.1.3.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, комісії, штрафів обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 20 вересня 2018 року заборгованість відповідача становить у розмірі 13 781,44 грн., що складається з: - 6 795,66 грн. - заборгованість за кредитом; - 6 344,78 грн. - заборгованість за пенею; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 632,45 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 20 вересня 2018 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 4). З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1 762 гривень.

Outcome: approved