overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У квітні 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що 04.12.2004 між нею та відповідачем укладено шлюб, [INFO] у них народився син [PERSON]. 14.12.2010 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою, син повністю знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дочкою повноліття Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, визнав позовні вимоги в повному обсязі. Вивчивши усі надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК судовий збір за подання позовної заяви, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки дитина проживає з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У квітні 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що з 2004 року вона проживала з відповідачем однією сім*єю без реєстрації шлюбу, [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. З травня 2012 року їх сім*я розпалася, після припинення шлюбних відносин відповідач участі у вихованні дитини не бере, періодично надавав кошти на утримання доньки, але з листопада 2012 року допомогу надавати припинив, відмовився надалі надавати кошти на утримання доньки. Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітню доньку, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дочкою повноліття Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, визнав позовні вимоги в повному обсязі. Вивчивши усі надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК судовий збір за подання позовної заяви, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки дитина проживає з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У квітні 2014 р. позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зазначеній квартирі зареєстровані вона, її донька [PERSON], онука [PERSON], а також її колишній чоловік - [PERSON]. З січня 2000 року між сторонами шлюбні відносини припинені, а з 2003 року шлюб розірваний. З моменту розірвання шлюбу відповідач в квартирі не проживає, плату за комунальні послуги не здійснює. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не бачила позивача за місцем проживання вже майже 6-7 років. Аналогічні показання дала в судовому засіданні і свідок [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її батьком, якого вона не бачила вєже майже 15 років. З ними він не проживає, де може проживати - їй не відомо. Суд заслухавши пояснення позивачки та свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Ордером на житлове приміщення № 2514 від 06 жовтня 1990 року [PERSON] надано право на зайняття жилового приміщення - квартири [ADDRESS] (а.с. 3). Відповідно до довідки ЖКП «Південь» від 29 липня 2014р., у неприватизованій квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (власник особового рахунку), [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 35). Актом про не проживання, складеного сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченим начальником ЖЕК 11 та паспортистом, встановлено, що [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до статті 71 Житлового кодексу УРСР, за наймачем при тимчасовій відсутності зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, наявні докази в сукупності дають підстави вважати, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем проживання більше, ніж 6 місяців, що є підставою визнати його таким, що втратив право користування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У квітні 20152 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно укладеного кредитного договору від 27.09.2006р. відповідач [PERSON] 27.09.2006р. отримала кредит у розмірі 5 494 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до Умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов Договору. У зв*язку з порушеннями умов кредитного договору відповідачем, утворилася заборгованість останнього перед Банком, яка станом на 27.03.2015 р. складає 70096 грн. 06 коп., а саме: 5494 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 21980 грн. 36 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2901 грн. 12 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 35905 грн. 98 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 3314 грн. 10 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість у сумі 70096 грн. 06 коп. та судові витрати. До судового засідання представник позивача не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій просив суд задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, тому суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У квітні 2015 [PERSON] (Позивач) звернулася до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб між нею та Відповідачем [PERSON], зареєстрований 28 грудня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції. Свої вимоги Позивачка обґрунтовує тим, що з 28.12.2013 року вона перебуває у шлюбі з Відповідачем. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] та [PERSON]. Разом з тим, їх сімейне життя з Відповідачем не склалося, з часом між подружжям загострилися суперечки, було втрачено почуття любові та взаєморозуміння.. Як наслідок сторни остаточно втратили бажання зберегти сім`ю, не проживають однією сімєю, спільного господарства не ведуть. У судове засідання сторони не зявились, про час і дату судового розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку (а.с. 17,18). Однак через канцелярію суду Відповідач подав заяву. (а.с.14), в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представником Позивача [PERSON] через канцелярію суду також подано заяву в якій зазначено, що вона просить провести розгляд справи за відсутності Позивача ( а.с.19). Відтак суд приходить до висновку про можливість слухання справи за відсутності сторін. Судом зясовано, що 28 грудня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що 28 грудня 2003 року здійснено відповідний актовий запис № 1349 та видано Свідоцтво про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Реєстрація шлюбу підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 28 грудня 2003 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідно Свідоцтвами про народження від 24.01.2006р. та від 29.09.2010. (а.с.6,7). Разом з тим, з наявних у справі документів, в тому числі заяв Позивача та Відповідача вбачається, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених позовних вимог та встановлених у судовому засіданні обставин вбачається, що між сторонами виникли непорозуміння, вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін у справі та інтересам їх дітей, а тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У квітні 2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом. На обґрунтування позову зазначив, що 01.04.12 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу меблів, на виконання умов якого він отримав від відповідача передплату в сумі 5 000 грн. У встановлений договором строк він поставив продукцію, проте відповідач не доплатила грошові кошти в сумі 35 000 грн. Станом на 22.03.15 року відповідач прострочила платіж на, а тому просить стягнути 12 778,06 грн. - інфляційних нарахувань, 3 % річних у сумі 2 683,97 грн. та моральну шкоду у сумі 5 000 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'являється, причина неявки суду не відома, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

у квітні 2015 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.04.1999 року між позивачами та відповідачем укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який посвідчено Полтавською універсальною аграрно-промисловою біржею та зареєстровано в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації. В даний час у них виникла необхідність щодо розпорядження вказаною квартирою, однак у звязку з невідповідністю раніше укладеного договору вимогам чинного законодавства у них виникли перешкоди. У звязку з цим просять суд визнати договір купівлі-продажу квартири таким, що відбувся і дійсним. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] просить суд позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду, у звязку із чим суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку: 09.04.1999 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № 269-Н квартири [ADDRESS] на торгах секції нерухомості Полтавської універсальної аграрно-промислової біржі та зареєстровано КП Полтавське бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу договір, який зареєстрований на біржі, не підлягав нотаріальному посвідченню. У звязку з цим, сторони нотаріально не посвідчували договір купівлі-продажу № 269-Н від 09.04.1999 року. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень слідує, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності у виді спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по ? частці. З довідки КП «Полтавське БТІ № 670 від 02.09.2013 вбачається, що в реєстровій книзі № 133 під реєстровим номером 17735 зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі ? частки за кожним на підставі договору купівлі-продажу № 269-Н від 09.04.1999, укладеного на торгах секції нерухомості Полтавської універсальної аграрно-промислової біржі. На даний момент позивачам стало відомо, що договір, укладений та зареєстрований на біржі є недійсним, так як недодержана вимога закону про нотаріальне посвідчення, передбачена\~ст.657 Цивільного кодексу України. Натомість договір купівлі-продажу\~ між сторонами фактично відбувся, позивачі повністю сплатила\~кошти за квартиру і на даний час проживають у ній. Згідно\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За таких обставин, вимоги позивачів підлягають задоволенню, а саме договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 09.04.1999 на торгах секції нерухомості Полтавської універсальної аграрно-промислової біржі слід визнати таким що відбувся та дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У квітні 2015 позивач звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору та відшкодування збитків, посилаючись на той факт, що між сторонами укладено Договір №326 виготовлення меблів на замовлення з завдатком від 17.11.14 року, відповідно до умов якого відповідач зобов'язувався виготовити та передати у власність позивача продукцію «Кухню» у строк 21 робочий день з датою установки - 10.12.14 року. Загальна вартість продукції склала 12 564 грн. Передоплата становила 80% - 10 000 грн. Враховуючи той факт, що відповідачем не виконано взятих на себе зобов'язань щодо виготовлення та передачі позивачу обумовленої продукції у передбачений термін, а відповідно були порушені умови договору, просила суд розірвати вищевказаний договір та стягнути з ФОП [PERSON] сплачені кошти у розмірі 10 000 грн., 49 753,44 грн. пені та 2 380 грн. інфляційних втрат. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'являється, причина неявки суду не відома, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У квітні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просив визнати дійсним договір, укладений на товарній біржі, за яким він купив квартиру [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні вимоги позву підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Відповідно копії договору купівлі-продажу нерухомого майна №553 оформленого 27 серпня 2001 р. універсальною товарною біржею «Фенікс», [PERSON] купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір нотаріально не посвідчувався, але сторонами фактично виконаний і право власності на дану квартиру за позивачем зареєстровано згідно реєстраційного посвідчення № 19092 (а.с. 6). Позивач [PERSON] згідно копії паспорту, має зареєстроване місце проживання в даній квартирі з 20 травня 2003 р. (а.с. 7). Відповідно до ст. 47, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу нерухомості, що не посвідчений нотаріально, може бути визнаний судом дійсним, якщо однією стороною він виконаний повністю або частково, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення. З наведених обставин вбачається, що договір виконано повністю, претензій одна до одної з приводу його виконання сторони не мають, а тому позов можливо задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У квітні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що 29.09.2014 р. вона уклала з відповідачем у простій письмовій формі договір позики грошей, відповідно до якого вона передала у борг відповідачу 25\~000 грн. Цим же договором було передбачено, що відповідач повинен був повернути борг до 01 грудня 2014 р. До зазначеного терміну відповідач борг не повернула. У цьому ж місяці позивач [PERSON] звернулась до суду ще з одним позовом до [PERSON] про стягнення боргу, у якому зазначала, що 28 липня 2014 р. уклала з відповідачем [PERSON] у простій письмовій формі договір позики грошей, відповідно до якого вона передала у борг відповідачу [PERSON] 29 947 грн. Цим же договором було передбачено, що [PERSON] повинна повернути борг до 08 вересня 2014 р. До зазначеного строку відповідач [PERSON] борг не повернула. У звязку з вищевикладеним вимушена звернутись до суду та просити суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь борг за вищевказаними договорами позики у загальній сумі 54 947 грн., та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 05.05.2015 р. справи за вказаними позовами були обєднані в одне провадження. У судовому засіданні представник позивача вимоги позивача підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. У звязку з тим, що визнанням позову відповідачем не суперечить закону не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позов, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України Проти задоволення позову, відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України не заперечували і сторони. Суд вважає за необхідне відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з витрат по сплаті судового збору у загальній сумі 549 грн.48 коп.

Outcome: approved