Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 1 819,50 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому законом порядку, причини не явки суду не відомі, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 грудня 2011 року близько «20» год. «30» хвил. по вул. Бориспільська, 3 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортних засобів: «АУДІ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] (надалі - Відповідач) та автомобіль [NUMBER], яким керувала [PERSON] (надалі -Потерпіла) який належить [PERSON]. В результаті ДТП було завдана матеріальну шкоду власнику транспортного засобу «Шевролет Авео» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05.01.2012 р. по справі № 3-11349/11, Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України (а.с.10). На момент ДТП між Відповідачем та Позивачем - ПрАТ «СК «Лафорт» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.12.2011 р. № АВ\\1083385, за яким Позивач застрахував цивільну відповідальність Відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «АУДІ», д.н. [NUMBER] (надалі - автомобіль Відповідача). 01 липня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (надалі - фактор) та Приватним акціонерним товариством «Лафорт» (надалі - клієнт) було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників (а.с. 6-7). Згідно ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На момент ДТП між потерпілим та HACK «Оранта» укладений договір № УБ 843437 від 13.05.2011 р. добровільного страхування ТЗ «Шевролет Авео» д.н [NUMBER]. HACK «Оранта» відповідно до умов договору виплатила [PERSON] згідно звіту № АА 9044 НА_22.12-4 страхове відшкодування (а.с. 29-32). 24 квітня 2012 року HACK «Оранта» (далі-Заявник) звернувся до до ПрАТ «СК «Лафорт» із Заявою на виплату страхового відшкодування у порядку регресу. 14 серпня 2012 р. складено розрахунок розміру страхового відшкодування (а.с. 36). На підставі Страхового акта та Заяви Потерпілого про перерахування страхового відшкодування, відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 1 819,50 грн., що підтверджується платіжним доручення № 3841 від 17.08.2012 р. (а.с. 37). Відповідно до п. 38.1.1(г) ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, за умов, визначених у. статті 33 Закону. Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» уразі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. 08 серпня 2014 року на адресу Відповідача було направлено лист претензію № 21 М.К. про відшкодування шкоди у досудовому порядку та отримано 21.08.2014 про, що свідчить поштове повідомлення (а.с. 41). Однак, лист залишено без задоволення. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, позивач набуває права стягнення в порядку регресу суми збитків в розмірі 1 819,50 грн. з відповідача [PERSON] Отже, враховуючи вищевикладене відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем тому суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с. 21). Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved