Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

У жовтні 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернулася [PERSON] (надалі по тексту - позивач) із позовом до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач), у якому просила суд стягнути на свою користь у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, грошові кошти в сумі - 47070,26 грн., кошти за складання звіту в сумі - 500,00 грн. та суму сплаченого судового збору в сумі - 640,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.06.2017 року об 12:55 в м. Києві по вул. Олеся Гончара, 25 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Опель Фронтера», державний номер [NUMBER] під керуванням відповідача - [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. У відповідності до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2017 року по справі № 761/21726/17 відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до даних, які були надані відповідачем на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] буда застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське». На адвокатський запит [PERSON] Національна комісія що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у своїй відповіді від 29.06.2017 року за № 4953/13-9 повідомила про те, що дійсно після проведення позапланової перевірки в ПрАТ «СТ «Іллічівське» розпорядженням Нацкомфінпослуг від 22.11.2016 року за № 2907 було прийнято рішення про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності даного товариства. За результатами огляду Українським центром післяаварійного захисту «Експерт-сервіс авто» 28.08.2017 року був складений відповідний Звіт № МК0212_17 про оцінку визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкоджень. Згідно висновку, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], [PERSON] в результаті його пошкодження при ДТП, складає суму в розмірі 47070,26 гривень. Крім того, 30.09.2017 року адвокатом [PERSON] було направлено на ім'я відповідача - [PERSON] пропозиція досудового врегулювання, відповідно до якої нами було запропоновано йому в добровільному порядку відшкодувати збитки завдані дорожньо-транспортною пригодою винуватцем, якої він є та сплатити суму в розмірі - 47 070,26 гривень. Дана пропозиція відповідачем була проігнорована. При цьому, позивач зазначає метою звернення до суду є стягнення є винної у вчиненні ДТП особи заподіяної ним внаслідок ДТП шкоди із посиланням на вимоги ст.ст.1166, 1187, 1194 ЦК України та існуючої судової практики. Право на відшкодування шкоди заподіювачем є абсолютним, тому наявні підстави для задоволення позову, незважаючи на те, що відповідальність заподіювача шкоди застрахована. З урахуванням наведеного позивач просила суд захистити її порушене право шляхом стягнення коштів матеріальної шкоди у визначеному в позові розмірі та стягнення судового збору з винної у ДТП особи відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивач та його представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначивши про необхідність стягнення коштів виключно з страхової компанії. Третя особа свого представника в судове засідання не направила, будучи повідомленою про дату і час судового розгляду справи належним чином, заперечень, відзиву чи пояснень на позов не подавала, про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 30.11.2017 року у цій справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні. Як відомо, з 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В свою чергу, як передбачено ч.2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою судді від 20.02.2018 року справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 12.06.2017 року о 12 год. 20 хв. в м. Києві по вул. О.Гончара, 25, керуючи автомобілем «Опель Фронтера» д/н [NUMBER], перед початком руху не переконався у безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження двох транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно за ст. 124 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2017 року була встановлена вина у вчиненні вказаного ДТП за відповідачем [PERSON] внаслідок порушення останнім п.10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вказаного ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що доведено в судовому засіданні. Як зазначає позивач, на основі даних, які були надані відповідачем, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] буда застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське». Проте, суду не надано доказів того, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] буда застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське». Листом від 29.06.2017 року за № 4953/13-9 Національна комісія що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг повідомляє адвоката [PERSON] про те, що після проведення позапланової перевірки в ПрАТ «СТ «Іллічівське» розпорядженням Нацкомфінпослуг від 22.11.2016 року за № 2907 було прийнято рішення про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності даного товариства. Крім того, у листі роз'яснюється право звернення до МТСБУ у разі порушення процедури про банкрутство. Проте, в Нацкомфінпослуг відсутня інформація щодо порушення процедури банкрутства стосовно ПрАТ «СК «Іллічівське». За відсутності об'єктивної можливості отримати кошти страхового відшкодування, позивач звернувся із вказаним позовом до суду до винуватця ДТП - відповідача по справі із заявою про стягнення коштів збитків. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 12.07.2017 року позивачем було направлено на ім'я відповідача та третьої особи повідомлення, відповідно до якого йому пропонувалось прибути для прийняття участі у проведенні та складанні протоколу огляду пошкодженого в наслідок дорожньо-траспортної пригоди автомобіля марки Ніссан Кашкай, державний номер АА 2311ЕН. Крім того, в даному повідомленні зазначалось про те, що вказаний огляд та складання протоколу відбудеться 21.07.2017 року о 10:00 за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 40 і у разі їх неявки огляд та проведення складання даного протоколу відбудеться без їх участі. Вказана обставина стверджується копією повідомлення та відповідними поштовими фіскальними чеками про направлення його сторонам (а.с. 13-16). Як вбачається з висновку звіту №МК0212_17 від 28.08.2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає - 47070,26 грн. (а.с.20-32). Крім того, відповідачу направлялась пропозиція досудового врегулювання, відповідно до якої його було запропоновано в добровільному порядку відшкодувати збитки завдані дорожньо-транспортною пригодою винуватцем якої він є та сплатити суму в розмірі 47 070,26 гривень згідно до вказаного вище Звіту. Це підтверджується копією пропозиції досудового врегулювання від 29.09.2017 року № 562, копіями фіскальних чеків про направлення рекомендованих листів та копіює зворотнього повідомлення, що містить підпис відповідача про отримання повідомлення. Також, у відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 20.01.2016 року за №6-2808-15 визначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. З огляду викладене, з відповідача, як винної у вчиненні 12.06.2017 року ДТП особи - відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача грошові кошти матеріальної шкоди згідно оцінки пошкоджень від 28.09.2017 року в розмірі - 47070,26 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн. Оригіналів документів щодо оплати понесених витрат в сумі - 500 грн. за проведення експертного дослідження суду надано не було, а тому підстави для її стягнення згідно вимог ст..139 ЦПК України відсутні. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved