Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» в особі уповноваженого представника Сафір Ф.О. звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №МКZ7AE00000167 від 12.10.2005 року. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 12.10.2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є позивач та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №МКZ7AE00000167 згідно якого банк надав [PERSON], а останній отримав суму кредиту у розмірі - 15825, 00 доларів США, строком на 5 років, з кінцевим терміном погашення суми кредиту та сплати відсотків в строк до 11.10.2010 року, з погашенням суми кредиту та сплати процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені умовами кредитного договору відповідач [PERSON] належним чином не виконує. [PERSON] порушував терміни погашення кредиту і відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.07.2011 р. з відповідача [PERSON] на користь Банку стягнуто суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 30401,38 доларів США. Враховуючи, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 03.04.2017 року перед позивачем по кредитному договору становить 9252,40 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.04.2017 року складає 249 999, 85 грн., яка складається з наступного: заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2374, 12 доларів США; 6878,28 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, яку ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» просило стягнути на його користь із відповідача [PERSON] та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазаначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 12.10.2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №МКZ7AE00000167, згідно якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 15825, 00 доларів США, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії на наступні цілі : купівлю автомобіля у сумі 12 000 доларів США, а також у розмірі 3825,00 дол. США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірів 1,33% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а також комісії за розрахунково - касове обслуговування у розмірі 0,12 % від суми виданого кредиту щомісяця , з кінцевим терміном повернення кредитних коштів строком до 11.10.2010 року, що стверджується кредитним договором №МКZ7AE00000167 від 12.10.2005 року , копія якого приєднана до матеріалів справи. У відповідності до п.1.1 даного кредитного договору, погашення заборгованості (щомісячний платіж) здійснюється в сумі 307,38 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, комісією. Відповідно до умов договору, ціль кредитування: придбання автомобіля. Як вбачається з кредитного договору [PERSON] отримав кошти від ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого ПАТ КБ «ПриватБанк») на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Позивач в позові зазначає, що Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.07.2011 р. з відповідача [PERSON] на користь Банку стягнуто суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 30401,38 доларів США яка виникла станом на 08.04.2011 року. Однак, у порушення умов кредитного договору, [PERSON] як стверджує позивач, продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту та відсотків. Внаслідок цього, станом на 03.04.2017 року в нього утворилась заборгованість перед кредитором в сумі 9252,40 доларів США., що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.04.2017 року складає 249 999, 85 грн., яка складається з наступного: заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2374, 12 доларів США; 6878,28 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов'язок передбачений ст.ст. 12, 13 ЦПК України Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.п.2.2.1. вказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався використовувати кредит на цілі зазначені в п.1.1 даного договору. Відповідно до п.п.2.2.2. вказаного кредитного договору відповідач зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.1, 3.1, 3.2 договору. Згідно п.2.2.3 кредитного договору відповідач зобов'язався сплатити банку комісію визначену в п.1.1. та 3.11 даного договору. Згідно п.2.2.4 кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту в порядку, сумах і строки передбачені умовами кредитного договору. Відповідно до Умов договору , відповідач зобов'язався погашати заборгованість щомісяця в період з 12 по 19 число кожного місяця, щомісячний платіж у сумі 307,38 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, комісією. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним. Відповідно до п.4.1 вказаного кредитного договору у разі порушення відповідачем [PERSON] зобов'язань за договором кредиту останній зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,15 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Приписами ч.3 ст. 549 ЦК України встановлено, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов кредитного договору №МКZ7AE00000167 від 12.10.2005 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.07.2011 р., яке набрало законної сили , стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №МКZ7AE00000167 від 12.10.2005 року . Як роз'яснено в п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі по тексту -Постанова Пленуму) наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Статтею 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, після ухвалення Ужгородським міськрайонним судом рішення від 26.07.2011 року боржник не погашав заборгованість по кредитному договору. Таким чином, Банк має право нараховувати відсотки на суми непогашеної заборгованості в період після 08.04.2011 року. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути відсотки та пеню нараховані за період з 08.04.2011 року по 03.04.2017 року. Щодо тіла кредиту , то таке вже стягнуто рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.07.2011 року . За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 9252,40 доларів США., що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.04.2017 року складає 249 999, 85 грн., яка складається з наступного: заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2374, 12 доларів США; 6878,28 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 12 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору №МКZ7AE00000167 від 12.10.2005 року заборгованість в сумі 9252,40 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.04.2017 року складає 249 999, 85 грн., підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище. Відповідно до ч. ч. 1 ,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved