Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 01 березня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського району м. Львова, актовий запис № 101. В обґрунтування своєї позовної заяви зазначив, що 01 березня 1997 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, від якого народилася донька, [PERSON], [INFO]. За останні роки існування шлюбу у їх сімейних відносинах мали місце численні суперечки, непорозуміння, взаємні образи. Спільне життя не склалося на підставі різних характерів та поглядів на життя. З кожним днем сімейне життя ставало все важче і важче, знаходити йому з відповідачем спільну мову стало практично неможливо та примирюватись кожного разу ставало дедалі важче, у зв'язку з чим зазначені обставини послаблювали їх сімейні стосунки, вони стали чужими людьми та їх сім'я перестала існувати. З січня 2014 року відповідач разом з донькою пішла із сім'ї та стала проживати окремо, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, загального спільного господарства не ведуть, почуття кохання до відповідача втрачено. Вважає відновлення і збереження родини з відповідачем неможливим, оскільки родина розпалася остаточно. Крім того, існування шлюбу може завдати шкоди їх спільній малолітній доньці через постійні сварки та зневагу один до одного. Після фактичного розриву сімейних стосунків у їх не залишилося неврегульованих майнових питань, зокрема, спору про поділ спільного майна, набутого за час шлюбу. Спорів щодо місця проживання дитини не має та повністю врегульовано питання щодо розміру його допомоги на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Доповнив також, що дружину не кохає. Строк, наданий судом для примирення, позитивних результатів не приніс. На сьогоднішній день позивач мешкає з іншою жінкою, з якою має намір утворити сім'ю. Відповідач до судового засідання 30 липня 2014 року не з'явилася, про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суд не повідомила. Направлена за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання судова повістка повернуто до суду з відміткою відділу зв?язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. У зв'язку з чим суд вважає причини неявки відповідача неповажними, а також можливим, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за згодою позивача. Суд, вислухавши пояснення і доводи позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 01 березня 1997 року був зареєстрований шлюб сторін, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського району м. Львова, актовий запис № 101. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 5047. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, спільного сімейного господарства не ведуть, втратили почуття кохання один до одного. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не приніс. На підставі викладеного,

Outcome: approved