overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У квітні 2014 року Обласне комунальне підприємство «Компанія «Луганськвода» в особі відокремленого підрозділу «Південне управління обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода» від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило дійсний позов. Просило стягнути з [PERSON], заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, що утворилась за період з 01.09.2013 року по 01.03.2014 рік в сумі у сумі 632,75 гривень, мотивуючи тим, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання щодо оплати отриманих послуг. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, про день слухання справи повідомлялася належним чином, заперечень проти позову не представила. Судом вирішено справу розглядати заочно. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Заборгованість відповідача перед підприємством позивача за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2013 року по 01.03.2014 рік становить в сумі 632,75 гривень, що підтверджується даними зворотної відомості. Дані правовідносини регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Ст. 67 ЖК України передбачає, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахування наведеного, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 360, 526, 527, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У квітні 2014 року Овідіопольська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], яка народилась [INFO]. Мати дитини [PERSON] померла [INFO]. Відповідач з дня народження дитини ухиляється від її виховання, не спілкується з нею, не проявляє відносно неї батьківської турботи, не утримує її. З наведених підстав позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в судове засідання не з'явився, а тому справа розглянута судом без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка [PERSON], думку прокурора, дослідиши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15,16 постанови від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом з пояснень представника органу опіки та піклування, показань свідка [PERSON], висновку органу опіки та піклування, характеристики Прилиманської сільської ради встановлено, що з дня народження дочки до цього часу відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, ухиляється від їх утримання. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно до ст. 166 ч.2 цього ж Кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, одночасно з позбавленям батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У квітні 2014 року Овідіопольська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [PERSON] є матір'ю дитини [PERSON], яка народилась [INFO] року. Відомості про батька дитини у актовому записі про її народження записані у відповідності до положень ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Відповідачка тривалий час ухиляється від виховання дитини, зловживає спиртними напоями, не працює, покинула дитину на виховання та утримання старшої сестри дитини [PERSON] З наведених підстав позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дитини, а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка позов визнала повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15,16 постанови від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом з пояснень представника органу опіки та піклування, показань свідка [PERSON], висновку органу опіки та піклування, характеристики Дальницької сільської ради встановлено, що з дня народження дочки [PERSON] до цього часу відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, ухиляється від їх утримання, зловживає спиртними напоями, покинула дитину на виховання [PERSON] Відомості про батька у актовому записі про народження дитини записані згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно до ст. 166 ч.2 цього ж Кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, одночасно з позбавленям батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з відповідачів в солідарному порядку боргу за кредитним договором №11260708000 від 30 листопада 2011 року в сумі 53 517,83 коп. На обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що 30 листопада 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений вищевказаний кредитний договір, за умовами якого остання отримала позику в сумі 33 000,00 грн. строком повернення 28 листопада 2011 рік, із сплатою за користування кредитом 13,9 % річних, і зобов'язалась щомісячно проводити оплату визначеної частки позики та нарахованих процентів. В забезпечення виконання зобов'язань відповідача в той же день укладено договір поруки із відповідачем [PERSON], за умовами якого поручитель зобов'язався нести солідарну відповідальність з боржником за повернення заборгованості по кредиту. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого перейшло право вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання з повернення грошових коштів, внаслідок чого, у відповідності до умов кредитного договору, їй нараховувалися відсотки за користування кредитом. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2014 року позовні вимоги до [PERSON] залишені без розгляду у зв'язку із його смертю. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] подала клопотання про розгляд справи у її відсутності позов визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в Єнакіївський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, відповідно до укладеного кредитного договору без № від 17 грудня 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8060 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідачем не виконуються. Станом на 31 січня 2014 року він має заборгованість у розмірі 15652,76 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був сповіщений належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 17 грудня 2010 року [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір без № (а.с. 9-32), отримавши кредит у розмірі 8060 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідачем не виконуються. Станом на 31 січня 2014 року він має заборгованість у розмірі 15652,76 гривень (а.с.5-6). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON], про стягнення заборгованості у сумі 15652,76 гривень підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до кредитного договору від 05.06.2008 р. надав [PERSON] кредит в сумі 1500 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Відповідачка зобов'язалась повернути кредит протягом строку дії кредитної картки та сплачувати 20,40% річних за користування грошовими коштами. Своїх зобов'язань відповідачка не виконала, внаслідок чого станом на 28.02.2014 р. має поточну заборгованість за кредитом у розмірі 4029,69 доларів США, у тому числі: борг за кредитом 1356,41 доларів США, заборгованість за відсотками 2024,86 доларів США, заборгованість по комісії 408,86 доларів США, штраф (фіксована частина) 50,05 доларів США, штраф (процентна складова) 189,51 доларів США. З наведених підстав банк просив стягнути з відповідачки борг за кредитним договором 4029,69 доларів США та судові витрати. Відповідачка належним чином сповіщена про час та місце розгляду справи, що підтверджено розписками про отримання судових повісток, тричі в судове засідання не з'явилась. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Укладення між позивачем та [PERSON] кредитного договору, отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується кредитним договором. (а.с. 7) З розрахунку банку слідує, що відповідачка не належним чином виконала взяті нею перед банком зобов'язання, внаслідок чого станом на 28.02.2014 р. має поточну заборгованість за кредитом у розмірі 4029,69 доларів США, у тому числі: борг за кредитом 1356,41 доларів США, заборгованість за відсотками 2024,86 доларів США, заборгованість по комісії 408,86 доларів США, штраф (фіксована частина) 50,05 доларів США, штраф (процентна складова) 189,51 доларів США.(а.с. 3-5) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Також з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору 402 грн. 57 коп. (а.с. 19)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом, в якому зазначило, що відповідно до кредитного договору від 11.04.2008 р. банк надав [PERSON] кредит в сумі 22050 доларів США для придбання автомобіля строком до 13.04.2015 р. зі сплатою 13,5% річних за користування грошовими коштами. Наданий [PERSON] кредит був забезпечений порукою [PERSON] Своїх зобов'язань [PERSON] не виконує, внаслідок чого станом на 26.03.2014 р. борг за кредитним договором становить 8172,85 доларів США, у тому числі: 7763,79 доларів США - кредитна заборгованість; 34,89 доларів США - пеня за прострочення сплати процентів; 374,17 доларів США - пеня за прострочення сплати кредиту. З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідачів солідарно борг за кредитним договором 8172,85 доларів США та судові витрати. Відповідачі належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явились. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Укладення між позивачем та [PERSON] кредитного договору, отримання відповідачкою грошових коштів від банку підтверджується договором. (а.с. 6-17) Наданий [PERSON] кредит був забезпечений договором поруки між банком та [PERSON], відповідно до якого останній прийняв на себе солідарну відповідальність з [PERSON] за невиконання кредитного договору. (а.с. 18- 19) Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Розмір боргу відповідачки за кредитним договором перед банком становить 8172,85 доларів США, у тому числі: 7763,79 доларів США - кредитна заборгованість; 34,89 доларів США - пеня за прострочення сплати процентів; 374,17 доларів США - пеня за прострочення сплати кредиту, що підтверджено довідкою-розрахунком банку. (а.с. 20-31) Крім того з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору по 432 грн. 17 коп. з кожного. (а.с. 5) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 січня 2001 року виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області між ним та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 1. Від шлюбу вони мають двох дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Їхнє сімейне життя не склалося, оскільки у них різні погляди на життя та сімейні стосунки, через що вони втратили почуття любові та взаєморозуміння один до одного. Їхня сім'я розпалася, з 2009 року вони разом не проживають, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, строк на примирення не потрібен, шлюб зберегти неможливо, оскільки їхній шлюб фактично розпався. Враховуючи викладене, [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 28 січня 2001 року виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 28 січня 2001 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має двох дітей - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, оскільки у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя і сімейні стосунки, через що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Їхня сім'я розпалася, з 2009 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Позивач [PERSON] зазначав, що їхній шлюб зберегти неможливо, час на примирення та збереження сім'ї не потрібен. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, просив їх задовольнити у повному обсязі. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому після розірвання шлюбу суд залишає прізвище відповідачці «[PERSON]».

Outcome: approved