Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного нажитого майна подружжя, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 25.10.2003 року по 22.12.2015 року, за час спільного проживання вони придбали житловий будинок, меблі та побутову техніку. Вказане майно залишилося в користуванні відповідача, який відмовляється добровільно провести його поділ. Вважаючи, що добровільно поділ майна здійснити неможливо, позивачка просила розподілити та виділити їй 1/2 частину у спільно набутому майні, а саме, житловий будинок та господарські приміщення по вул. К.Маркса № 281 у с. Велика Знамянка Камянсько-Дніпровського р-ну Запорізької області. В судове засідання позивачка не зявилася. ЇЇ представник за письмовою довіреністю [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив позов залишити без задоволення. Заслухавши думки учасників провадження, дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалася сторона позивача, як на підставу вимог, та відповідача, як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 25.10.2003 року між сторонами по справі був укладений шлюб, про що виконавчим комітетом Великознамянської сільської ради Камянсько-Дніпровського р-ну Запорізької області у Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 39 (а.с. 8). Від шлюбу у подружжя народилися двоє дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] (а.с. 9, 10). 29.12.2015 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано на підставі рішення Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області (справа №318/2937/15-ц) /а.с. 12/. 17 травня 2005 року на підставі заяви [PERSON] про оформлення права приватної власності на житловий будинок та службові приміщення, виконавчим комітетом Великознамянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області прийнято рішення №36-3, яким вирішено оформити право приватної власності на житловий будинок в с. Велика Знамянка вул. К.Маркса, 281 за [PERSON] згідно даних технічного паспорта БТІ в складі літ. А- житловий будинок 63,7 кв.м. (1980 р.), літ. а- службова прибудова 15,4 кв.м. (1980 р.), літ. Б сарай 17,6 кв.м. (1984 р.), літ. Ж літня кухня 28,4 кв.м. (1980 р.), літ. У вбиральня 1,0х1,0, літ. Г гараж 22,3 кв.м. (1984 р.), літ ПГ погріб з шийкою 17,2 кв.м. (а.с. 13). На підставі зазначено рішення 18.07.2005 року [PERSON] отримав Свідоцтво про право власності на житловий будинок в с. Велика Знамянка по вул. К.Маркса, 281, право власності на який зареєстровано за ним в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.09.2005 року( реєстр. № 11418666) /а.с. 14, 15/. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи\~ норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти\~ або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма ст. 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може\~ вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Відповідно до Правової позиції ВСУ від 7 вересня 2016 року у справі №6-801цс16 визначено, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя. Житловий будинок № 281 по вул. К.Маркса (Шкільна) в с. Велика Знамянка не є сумісним нажитим майном та не може бути поділений між сторонами з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок № 281 по вул. К.Маркса (Шкільна) в с. Велика Знамянка, збудований у 1980 році, що підтверджується технічним паспортом, виданим 02.12.2004 р. Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації (а.с. 44-46). [PERSON] народилася 19.09.1987 року, а [PERSON] 12.12.1980 року (а.с. 6,7). Шлюбні відносини між ними тривали з 25.10.2003 р. по 29.12.2015 року. Таким чином сторони по справі ніяким чином не могли збудувати за спільні кошти у 1980 році житловий будинок №281 по вул. К.Маркса (Шкільна) в с. Велика Знамянка. Окрім цього, цей житловий будинок не був придбаний за договором купівлі-продажу або іншим оплатним договором. Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів щодо сплати спільних коштів подружжя за придбання у власність вказаного житлового будинку. Позивачка не зазначає походження права власності на житловий будинок, право власності на 1/2 якого просить визнати за нею, не надає суду інформацію та доказів зясування джерела коштів, за які було придбано будинок, а лише зазначає у своїй позовній заяві, що вони родиною жили в спірному житловому будинку, що само по собі не робить цей будинок сумісно нажитим майном. За таких обставин житловий будинок № 281 по вул. К.Маркса (Шкільна) в с.Велика Знамянка Камянсько-Дніпровського району є особистою приватною власністю [PERSON] згідно ст. 57 СК України, та не є сумісним майном подружжя в розумінні та визначенні ст. 60 Сімейного кодексу України, а отже, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст. 7, 57, 60, 61, 63, 68-71 СК України, ст.ст. 3, 15, 16, 364, 365, 370 ЦК України,

Outcome: dismissed