Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно. Заяву про прийняття спадщини у встановлений строк позивач не подала, оскільки тривалий час не спілкувалася з батьком та не знала про його смерть через віддаленість його проживання. Лише через деякий час позивач дізналася від бабусі [PERSON] та тітки про те, що помер її батько [PERSON] . У зв`язку з чим, позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 07.10.2020 року, позовна заява на підставі частини 1 статті 185 ЦПК України була залишена без руху. 13.10.2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, зазначених судом. Ухвалою суду від 02.11.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом сторін). Відповідачам запропоновано подати відзив на позов. Витребувано у приватного нотаріуса Бериславського нотаріального округу Литовченко І.А. належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №63/2017, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] . 10.11.2020 року на адресу суду від приватного нотаріуса Бериславського нотаріального округу Литовченко І.А. надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи №63/2017, заведена до майна померлого [INFO] [PERSON] . 30.11.2020 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позов, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з тим, що позивач, будучи рідною донькою, протягом життя свого батька не цікавилася його життям та здоров`ям без поважних причин. Лише через три роки після смерті батька, [PERSON] вирішила, що має право на прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька. Позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки наведені обставини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення цих дій. Враховуючи, той факт, що позивачем не зазначено поважні причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] , [PERSON] вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими. Підготовче засідання від 01.12.2020 року було відкладено через неявку відповідачів, відсутність доказів їх належного повідомлення про час та місце його проведення. Ухвалою суду від 16.12.2020 року справу було призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що із батьком спілкувалася, приїжджала до нього у гості, проте потім вийшла заміж та народила дитину, через що вже не мала можливості навідуватися до [PERSON] . Про смерть батька вона дізналася у день його смерті від бабусі [PERSON] та тітки. Потім зі слів останніх [PERSON] стало відомо про оскарження заповіту, складеного на ім`я [PERSON] . Потім вона дізналася про перебування в суді справи про встановлення батьківства батька відносно дітей [PERSON] . [PERSON] не було відомо про необхідність звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня смерті батька, тому із такою заявою вона звернулася вже після розгляду судом зазначених справ. Інших причин для неподання такої заяви [PERSON] не мала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , законний представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов визнали, не заперечували проти його задоволення. [PERSON] також зазначила, що подавала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] ще до звернення до суду із позовом про встановлення батьківства. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, що міститься у матеріалах справи (а.с.108). Причини неявки суду не повідомив. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.110). Причину своєї неявки не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а також матеріали спадкової справи №63/2017, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.03.2013 року, виданим виконкомом Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, [PERSON] 16.03.2013 року зареєструвала шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Язан». Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №080044, виданого Тягинською сільською радою Бериславського району Херсонської області 21.09.2000 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 02.08.2004 року №592, [PERSON] належить земельна ділянка, загальною площею 9,70 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Згідно із копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.04.2011 року, власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] . З повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що було складено відповідний актовий запис №12. Відповідно до довідки виконкому Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 30.09.2020 року за № 778/02-18, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно із листом приватного нотаріуса №423/01-16 від 29.09.2020 року, [PERSON] в усній формі звернулася до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] . За заявою про прийняття іншими спадкоємцями була заведена спадкова справа №63/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] . [PERSON] в зв`язку з пропуском строку рекомендовано звернутися до суду. З копій матеріалів спадкової справи №63/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що до приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Литовченко І.А. із заявами про прийняття спадщини звернулись 18.07.2017 року [PERSON] , яка має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті сина [PERSON] ; [INFO] [PERSON] після смерті батька [PERSON] . Заявою від 22.06.2017 року [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] , на користь сина [PERSON] . Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 31.08.2018 року, яке набрало законної сили 20.08.2019 року, позов [PERSON] , інтереси якої за довіреністю представляє [PERSON] , задоволено. Визнано недійсним заповіт [PERSON] , складений на ім`я [PERSON] , посвідчений 31.01.2017 року секретарем Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області Косточко Тетяною Миколаївною, зареєстрований у реєстрі за №06. Вирішено питання про судові витрати. Відповідно до рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 29.01.2020 року позов [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Мальцева Тетяна Володимирівна - задоволено. Встановлено факт, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Інгулець Білозерського району Херсонської області є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Внесено відповідні зміни до актового запису про народження дітей. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положенням ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п.24 постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути визнані поважними причинами, з яких спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, однак ці обставини мають бути такими, що унеможливлювали або утруднювали її своєчасне подання. Разом із тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). Позивач на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала і передбачених законом дій щодо прийняття спадщини після смерті батька у встановлені ст. 1270 ЦК України строки не вчинила. В обґрунтування причин пропуску строку для прийняття спадщини, [PERSON] посилається на те, що на розгляді в суді перебували справи за позовами [PERSON] та [PERSON] , після розгляду яких вона вже звернулася до нотаріуса. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд вважає, що ті обставини на які позивач посилається у поданій позовній заяві та під час судового розгляду, не можуть свідчити про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджають будь-якій особі поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Так, в ході судового розгляду встановлено, що про смерть батька [PERSON] позивач дізналася у день його смерті ( [INFO] ) зі слів родичів, після чого була обізнана про перерубування на розгляді в суді справ за позовом [PERSON] про визнання заповіту недійсним, та за позовом [PERSON] про встановлення батьківства. Проте наявність на розгляді в суді цих справ, а також необізнаність [PERSON] про вимоги закону щодо строку подання заяви про прийняття спадщини не є об`єктивними та непереборними труднощами, оскільки вказані обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, так як не є перешкодою на вчинення спадкоємцем дій по прийняттю спадщини відповідно до норм цивільного права. Крім того, рішення у справі за позовом [PERSON] було ухвалено судом у січні 2020 року та набрало законної сили у лютому 2020 року, а позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] лише у вересні 2020 року. Доводи [PERSON] про те, що віддалене місце проживання спадкоємця є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, не є обґрунтованим, оскільки особа не позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування. Зважаючи на те, що позивач у встановленому законом порядку не довела, що неприйняття нею спадщини у визначений законодавством строк було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій, безспірних, достовірних і належних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини не надала, пропустила даний строк на значний проміжок часу (більше трьох років), оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає. В порядку ст.141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок позивача.

Outcome: dismissed