Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до Миронівського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 21 червня 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. З червня 2017 року вони з відповідачем разом не проживають, чоловік добровільно матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає. На даний час вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), починаючи із дня предявлення позову та до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання позивач та її представник не зявилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити. Відповідач у судове засідання також не зявився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач у поданій до суду заяві позов визнав, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, cуд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 195090, виданим 21 червня 2016 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 29. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 348008, виданим 28 грудня 2016 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 195, яка проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою № 02-50/2906 від 02 жовтня 2017 року, виданою Миронівською міською радою. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Це право виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Судом встановлено, що позивач не працює, згідно довідки УСЗН Миронівської РДА № 05-5/133 від 02 жовтня 2017 року отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн., тому потребує матеріальної допомоги відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, враховуючи, що відповідач має постійне місце роботи та заробіток, позов визнав, суд приймає таке визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку) щомісяця, до досягнення дитини трирічного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів є справедливим, враховує майновий стан відповідача та дасть змогу максимально збалансувати інтереси позивача, відповідача та їх малолітньої дитини. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст. ст. 80, 84, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved