Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з останнього на його користь заподіяну матеріальну шкоду у розмірі - 28199грн.56коп., моральну шкоду у розмірі - 5000грн. та судові витрати. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 04.12.2015року, [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ-21074», державний номерний знак [NUMBER] по вул. Гвардійців Широнінців, в районі будинку №40 рухаючись в сторону вул.Блюхера в м.Харкові, не обрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем DACIA, державний номерний знак [NUMBER] під його керуванням. Постановою Московського районного суду м.Харкова від 12.01.2016року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний йому на праві власності автомобіль DACIA. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №12595 від 30.03.2016року, складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.Засл. професора М.С.Бокаріуса, вартість матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля DACIA в результаті пошкоджень при ДТП складає 26830грн.54коп. За складання вказаного висновку ним було сплачено 1107грн.00коп. За направлення телеграм про виклик на проведення експертизи ним було сплачено 130грн.02коп та 132грн.02коп. Крім того позивач зазначив, що йому було завдано моральну шкоду, яку він зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна та протиправною поведінкою відповідача [PERSON], неможливістю отримати компенсацію завданого йому матеріального збитку на протязі тривалого часу. Також він був позбавлений можливості їздити власним транспортом. Після ДТП у нього погіршився стан здоров'я, перенесений ним стрес, позначився на спілкуванні з близькими та рідними, негативно вплинув на результати роботи, змінився його спосіб життя, оскільки він повинен був докладати додаткових зусиль для вирішення питання щодо відшкодування шкоди і захисту свого права. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, йому була завдана як матеріальна, так і моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню, особою винною у настанні ДТП. Відповідач [PERSON] вдруге в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся відповідно до положень ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 -226 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.12.2015року по вул. Гвардійців Широнінців, в районі будинку №40 в м.Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-21074», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля DACIA, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Московського районного суду м.Харкова від 12.01.2016року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340грн. /а.с.13/. В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, в даному випадку, наявність вини в діях [PERSON] не підлягає доказуванню. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб DACIA, державний номерний знак [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Оскільки на день розгляду справи суду не надано доказів, що відповідач керував транспортним засобом «ВАЗ-21074» без відповідних повноважень, суд приходить до висновку, що саме [PERSON] повинен нести відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №12595 від 30.03.2016року, складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.Засл. професора М.С.Бокаріуса, вартість матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля DACIA в результаті пошкоджень при ДТП складає 26830грн.54коп./а.с.5-12/. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача повинно бути стягнута сума матеріальної шкоди у розмірі - 26830грн.54коп. та витрати по оплаті висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №12595 від 30.03.2016року про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю DACIA, державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 1107,00грн. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь [PERSON] витрати за направлення телеграм про виклик на проведення експертизи у розмірі - 130грн.02коп та 132грн.02коп, оскільки позивачем суду не надано доказів на підтвердження вказаних витрат. Вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди, на думку суду, підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням автомобіля, позивач, як власник транспортного засобу DACIA, зазнав моральних страждань, внаслідок пошкодження транспортного засобу, в зв'язку з чим змінився нормальний спосіб життя, він тривалий час не міг користуватись автомобілем, тривалий час вирішується питання щодо відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до роз'яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. При з'ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимоги позивача про відшкодування йому відповідачем моральної шкоди в розмірі 5000 гривень не є обґрунтованими в повному обсязі, як на стадії звернення до суду, так і в ході розгляду справи. Однак, суд вважає, що пошкодження автомобіля, який є власністю позивача, призводить до душевних страждань, зміну способу життя в зв'язку з тривалим вирішенням питання щодо проведення ремонту автомобіля. Також суд приймає до уваги, що саме з вини відповідача позивач тривалий час не може вирішити питання щодо відшкодування завданих збитків. Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 1000 гривень. Моральна шкода на підставі ст.1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі, а саме сума сплаченого судового збору в розмірі пропорційному до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial