overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

у жовтні 2014 року в.о. директора Великорибальського психоневрологічного будинку-інтернату звернувся до суду із заявою про поновлення цивільної дієздатності підопічного [PERSON] Заяву обґрунтував тим що, [PERSON] з 09 червня 1998 року перебуває у Великорибальському психоневрологічному будинку-інтернаті. Рішенням Саратського районного суду від 15 червня 2009 року був визнаний недієздатним, опікуном було призначено адміністрацію Великорибальського психоневрологічного будинку-інтернату. На цей час стан здоров'я [PERSON] значно покращився, він може розуміти значення своїх дій і керувати ними, тому просив поновити його цивільну дієздатність. Представник заявника, представники заінтересованих осіб у дане судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається з рішення Саратського районного суду Одеської області від 15 червня 2009 року, [PERSON] визнаний недієздатним та передано під опіку адміністрації Великорибальського психоневрологічного будинку -інтернату (а.с. 5). Частиною 1 ст. 42 ЦК України встановлено, що за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилися здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За висновком судово-психіатричної експертизи № 650 від 04 грудня 2014 року, [PERSON], [INFO], страждає на легку розумову відсталість з мінімальним порушенням поведінки (Ф 70,0 по МКБ-10), що суттєво впливає на його здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує піклування (а.с.23-25). Судом встановлено, що [PERSON] не здатен повністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто має місце часткове одужання недієздатної особи, але психічний розлад в нього спостерігається, що за нормою ст. 36 ЦК відповідає стану обмеженої дієздатності. Суд поновлює цивільну дієздатність особи у разі видужання або такого поліпшення її психічного стану, який відновив у повному обсязі здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки нормами ЦК і ЦПК України передбачено лише повне поновлення дієздатності недієздатної особи, заява про обмеження цивільної дієздатності може бути подана винятково після набрання законної сили рішенням суду про поновлення цивільної дієздатності. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про поновлення цивільної дієздатності [PERSON] На підставі викладеного

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

у жовтні 2014 року в.о. директора Великорибальського психоневрологічного будинку-інтернату звернувся до суду із заявою про поновлення цивільної дієздатності підопічної [PERSON] Заяву обґрунтував тим що, [PERSON] з 1982 року перебуває у Великорибальському психоневрологічному будинку-інтернаті. Рішенням Саратського районного суду від 30 листопада 1992 року [PERSON] була визнана недієздатною, її опікуном було призначено адміністрацію Великорибальського психоневрологічного будинку-інтернату. На цей час стан її здоров'я значно покращився, вона може розуміти значення своїх дій і керувати ними, тому просив поновити її цивільну дієздатність. Представник заявника, представники заінтересованих осіб у дане судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається з рішення Саратського районного суду Одеської області від 30 листопада 1992 року, [PERSON] визнана недієздатною та передано під опіку адміністрації Великорибальського психоневрологічного будинку -інтернату (а.с. 5-6). Частиною 1 ст. 42 ЦК України встановлено, що за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилися здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За висновком судово-психіатричної експертизи № 647 від 04 грудня 2014 року, [PERSON], [INFO], страждає на психічний розлад внаслідок враження центральної нервової системи з розумовою відсталістю ступеню дебільності, що суттєво впливає на її здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує піклування (а.с.23-25). Судом встановлено, що [PERSON] не здатна повністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто має місце часткове одужання недієздатної особи, але психічний розлад в неї спостерігається, що за нормою ст. 36 ЦК відповідає стану обмеженої дієздатності. Суд поновлює цивільну дієздатність особи у разі видужання або такого поліпшення її психічного стану, який відновив у повному обсязі здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки нормами ЦК і ЦПК України передбачено лише повне поновлення дієздатності недієздатної особи, заява про обмеження цивільної дієздатності може бути подана винятково після набрання законної сили рішенням суду про поновлення цивільної дієздатності. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про поновлення цивільної дієздатності [PERSON] На підставі викладеного

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

у жовтні 2014 року в.о. директора Великорибальського психоневрологічного будинку-інтернату звернувся до суду із заявою про поновлення цивільної дієздатності підопічної [PERSON] Заяву обґрунтував тим що, [PERSON] з 1998 року перебуває у Великорибальському психоневрологічному будинку-інтернаті. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 13 липня 2010 року [PERSON] визнана недієздатною, опікуном було призначено адміністрацію Великорибальского психоневрологічного будинку-інтернату. На цей час стан її здоров'я значно покращився, вона може розуміти значення своїх дій і керувати ними, тому просив поновити її цивільну дієздатність. Представник заявника, представники заінтересованих осіб у дане судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається з рішення Саратського районного суду Одеської області від 13 липня 2010 року, [PERSON] визнана недієздатною та передана під опіку адміністрації Великорибальського психоневрологічного будинку -інтернату (а.с. 4). Частиною 1 ст. 42 ЦК України встановлено, що за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилися здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За висновком судово-психіатричної експертизи № 646 від 04 грудня 2014 року, [PERSON], [INFO], страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості (F 70.0, МКБ-10). За своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки (а.с.22-24). Судом встановлено, що [PERSON] не видужала, її психічний стан не покращився, здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не поновилися, тому у задоволенні заяви опікуна про поновлення її цивільної дієздатності слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

у жовтні 2014 року в.о. директора Великорибальського психоневрологічного будинку-інтернату звернувся до суду із заявою про поновлення цивільної дієздатності підопічної [PERSON] Заяву обґрунтував тим що, [PERSON] з 30 вересня 2004 року перебуває у Великорибальському психоневрологічному будинку-інтернаті. Рішенням Саратського районного суду від 28 травня 2008 року [PERSON] була визнана недієздатною, опікуном було призначено адміністрацію Великорибальського психоневрологічного будинку-інтернату. На цей час стан здоров'я [PERSON] значно покращився, вона може розуміти значення своїх дій і керувати ними, тому просив поновити її цивільну дієздатність. Представник заявника, представники заінтересованих осіб у дане судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається з рішення Саратського районного суду Одеської області від 28 травня 2008 року, [PERSON] визнана недієздатною та передана під опіку адміністрації Великорибальського психоневрологічного будинку-інтернату (а.с. 4). Частиною 1 ст. 42 ЦК України встановлено, що за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За висновком судово-психіатричної експертизи № 648 від 04 грудня 2014 року, [PERSON], [INFO], страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості, потребує опіки (F 70.1, МКБ-10). За своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.22-24). Судом встановлено, що [PERSON] не видужала, її психічний стан не покращився, здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не поновилася, тому у задоволенні заяви опікуна про поновлення її дієздатності слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У жовтні 2014 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу звернувся [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та [PERSON] був укладений шлюб 5 листопада 1987 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON] [INFO]. Також позивач зазначав, що шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на сімейне життя, більше року разом не проживають та не ведуть спільне господарство. У зв'язку з цим просив позов задовольнити і розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] 5 листопада 1987 року. У судовому засіданні позивач позов підтримав у межах заявлених вимог, обґрунтувавши його доводами, викладеними в заяві. У судовому засіданні відповідач проти позову не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 5 листопада 1987 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Березанській міській Раді Баришівського району Київської області, актовий запис №112 (а.с.3) [INFO] року у сторін народився син [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збере-ження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони не бажають жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

У жовтні 2014 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка зазначає, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 листопада 1973 року Щебетівською селищною радою міста Феодосія Кримської області, про що зроблено актовий запис №27. Від шлюбу мають дітей, які вже дорослі і мешкають окремо. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з тим, що у їх стосунках почали виникати непорозуміння, які переростали у сварки, у результаті чого сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Як результат вищезазначеного [PERSON] та [PERSON] мешкають окремо і шлюбні відносини між ними припиненні у 1987 році. Подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Тому, позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON], а також, стягнути з відповідача [PERSON], понесені нею судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилися, проте надали суду заяви із клопотанням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги викладені у позовній заяві відповідач визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, т.я. сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, що призвело до розпаду сім'ї і примирення між ними неможливе. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - «[PERSON]». Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У жовтні 2014 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] У позовній заяві позивачка зазначає, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], після якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки у розмірі 8,28 га на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області. Вищезазначена земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту (серія ЗП №083703) на право власності на земельну ділянку виданого Василівською райдержадміністрацією від 15 лютого 2007 року. Позивачка та відповідачка є спадкоємцями за законом. [PERSON] звернулася у П’яту Запорізьку державну нотаріальну контору з метою видачі їй свідоцтва про право власності на спадщину, в чому їй було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. У зв'язку з хворобою позивачка [PERSON] не встигла у шестимісячний строк подати заяву про прийняття спадщини. У зв'язку з вищенаведеним, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просить задовольнити з підстав, що викладені у письмовій формі. Відповідачка [PERSON], яка є донькою померлої [PERSON] та рідною сестрою позивачки, в судовому засіданні не заперечує проти заявлених позовних вимог. Представник третьої особи П’ятої Запорізької державної нотаріально контори у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву із клопотанням розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: [INFO] померла мати позивачки [PERSON] - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки у розмірі 8,28 га на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області. Позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] є спадкоємцями за законом. Після смерті спадкодавця, [PERSON] звернулася у П’яту Запорізьку державну нотаріальну контору з метою видачі їй свідоцтва про право власності на спадщину, в чому останній було відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 06 серпня 2014 року, [PERSON] встановлений додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Суд вважає необхідним встановити позивачці [PERSON] додатковий трьохмісячний строк для подачі нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, оскільки причина пропуску строку є поважною, а саме, згідно довідки від 13 серпня 2014 року, [PERSON] перебувала на лікуванні у КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» в м. Запоріжжі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

У жовтні 2014 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява [PERSON], якою вона просить визнати свою матір [PERSON], [INFO], недієздатною. Вказуючи на те, що її мати [PERSON]перебуває на лікуванні в Київській міській психоневрологічний лікарні № 3, з діагнозом судинна деменсія, тривожно-депресивний синдром. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, 13 серпня 2015 року подала до суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності, заяву підтримує (а.с. 42). Представник Васильківської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, 13 серпня 2015 року подала до суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності, заяву підтримує (а.с. 43-44). Представник Київської міської психоневрологічної лікарні № 3 подала 11 серпня 2015 року заяву про можливість слухання справи за її відсутності, заяву підтримує (а.с. 40). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на лікуванні в Київській міській психоневрологічний лікарні № 3, з діагнозом судинна деменсія, тривожно-депресивний синдром, що підтверджується консультативним висновком Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 та довідкою Київського міського психоневрологічної лікарні № 3 від 19 вересня 2014 року за № 1589 (а.с. 5). Висновком судово-психіатричного експерта Українського науково - дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології № 13 від 05 червня 2015 року встановлено, що [PERSON] виявляє стійкий хронічний психічний розлад у формі деменції при хворобі Альцгеймера з пізнім початком; за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 27-35). Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно положень ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки під час розгляду справи знайшло своє обґрунтування те, що внаслідок психічного розладу [PERSON] нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то суд вважає за можливе визнати її недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У жовтні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через відсутність спільних інтересів, втрату взаєморозуміння та почуття любові та поваги один до одного. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначив що дитина, [PERSON], буде проживати з матір'ю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 15 вересня 2010 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 802. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 24 лютого 2010 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

У жовтні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Зазначив, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Також зазначив, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з липня 2012 року. Діти, [PERSON], [PERSON], будуть проживати з матір'ю. Відповідач також не з'явилась в судове засідання, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб зі [PERSON] Зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з липня 2012 року. Діти, [PERSON], [PERSON], будуть проживати з нею. Судом встановлено, що сторони одружені з 29 червня 2002 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 311. Позивач та відповідач мають дітей - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 11 листопада 2005 року, та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська, 28 січня 2003 року Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з липня 2012 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved