Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], Золочівської міської ради Львівської області, у якій просить зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в використанні за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд розташованих адресою: [ADDRESS] частини присадибної ділянки шириною 3,5 м., довжиною 42 м., площею 0,00147 га, котра використовується для проходу та проїзду до належного відповідачу [PERSON] будинку [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] є власником будинковолодіння під [ADDRESS]. За цим будинковолодінням була закріплена та фактично використовувалася земельна ділянка розміром 0,14748 га. Відповідач [PERSON] протиправно без згоди позивача використовує частину закріпленої за належним [PERSON] будинковолодінням земельної ділянки розміром 0,14748 га під прохід та заїзд до належного відповідачці будинковолодіння [ADDRESS], незаконно займаючи при цьому частину присадибної ділянки шириною 3,5 м., довжиною 42 м., площею 0,00147 га. При цьому, між сторонами не було укладено договору про встановлено земельного сервітуту та не було ухвалено відповідного рішення (рішення Золочівської міської ради про встановлення сервітуту скасовані Золочівським районним судом Львівської області, яке набрало законної сили). Відповідно до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження влаштований відповідачами проїзд суперечить вимогам ДБН та протипожежним вимогам, порушує права власника [PERSON] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просить позов задоволити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, просить його задоволити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечує, просить відмовити у його задоволенні. У поданих письмових запереченнях стверджує наступне. У користуванні чи власності позивачки ніколи не перебувала земельна ділянка, площею 0,14748 га. Твердження позивачки, що вона фактично використовує земельну ділянку площею 0,14748 га є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Рішення про передачу [PERSON] земельної ділянки площею 0,11 га, ухвалені виконавчим комітетом Золочівської міської ради у 1993 році, на даний момент є чинним. Тому позивачка може претендувати на земельну ділянку лише відповідної площі. Крім цього, попередніми рішеннями суду, які набрали законної сили встановлено, що частина земельної ділянки з приводу котрої [PERSON] подала позов, згідно цільового призначення є проїздом і належить до земель загального користування населеного пункту, тому у позивача відсутні правові підстави вимагати усунення перешкод у використанні відповідної земельної ділянки. Представник відповідача Золочівської міської ради Львівської області в судове засідання не з'явився, подали клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно Реєстраційного посвідчення, виданого міжміським бюро технічної інвентаризації 19 вересня 1975 року, будинок [ADDRESS] в цілому зареєстрований за гр.[PERSON]. Земельна ділянка, на якій розташований даний будинок знаходиться у її фактичному користуванні. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Рішенням виконавчого комітету Золочівської міської ради народних депутатів Львівської області №680 від 28.12.1993 року [PERSON] вирішено передати у приватну власність земельні ділянки площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та 0,01 га для ведення особистого підсобного господарства. Відповідне рішення прийнято на підставі заяв [PERSON] від 15.12.1993 про передачу їй у власність земельних ділянок площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку і госпспоруд та 0,01 га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно Висновку №2332 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підписів за матеріалами даної цивільної справи, складеного 20 жовтня 2015 року судовим експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Сех Г.Е. підписи від імені [PERSON], розташовані: після цифрових записів: «15.12.1993р.» та «199__р.», над словами: «підпис заявника» та на заявах від імені [PERSON] Золочівській міській раді Львівської області: про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку і госпспоруд від 15 грудня 1993 р. та про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,01 га для ведення особистого підсобного господарства б/д, ? виконані самою [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Золочівської міської ради Львівської області №669 від 14.12.2004 р. [PERSON] вирішено затвердити встановлені межі та розміри земельної ділянки згідно технічних звітів та видати державний акт на землю, загальною площею 0,1256 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], з них: 0,0910 га - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,0344 га - для ведення особистого селянського господарства. На земельну ділянку пл. 0,0150 га встановити постійний сервітут для проїзду і проходу на суміжну земельну ділянку гр.[PERSON] На підставі відповідного рішення [PERSON] було видано Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0910 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0344 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: [ADDRESS]. 16 липня 2008 року рішенням Золочівського районного суду Львівської області у справі №2-168/2008 визнано частково недійсним рішення №669 23 сесії IV демократичного скликання Золочівської міської ради від 14 грудня 2004 року і Державний акт про право приватної власності на землю серії [NUMBER], що був виданий [PERSON] 19 вересня 2005 року в частині передачі [PERSON] у приватну власність земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS], яка використовується як проїзд до будинку [PERSON] [ADDRESS]. Відповідне рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18 травня 2009 року та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 08 лютого 2012 року. 08 січня 2013 року рішенням Золочівського районного суду Львівської області у справі №2-478/11 визнано недійсним Державний акт про право приватної власності на землю площею 0,0910 га, серії [NUMBER], що був виданий 19.09.2005 року [PERSON] для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходяться в [ADDRESS]. Скасувати державну реєстрацію цієї земельної ділянки і цього Державного акту. Відповідне рішення змінено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18 листопада 2013 року в частині стягнення витрат на правову допомогу. В решті рішення залишено без змін. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 16 липня 2008 року у справі №2-168/2008 встановлено також, що заїзд на земельну ділянку [ADDRESS] обладнаний за рахунок проїзду вздовж земельної ділянки [ADDRESS], а до складу земель, які має намір приватизувати [PERSON], входить цей проїзд. Згідно Листа №218 від 15.06.2015 року відділу містобудування та архітектури Золочівської районної адміністрації Львівської області проїзд до будинку на [ADDRESS] відображений на опорному плані м. Золочева, що виготовлений інститутом «Дніпроміст» в 1989 році та затверджений ухвалою 8-сесії І-го демократичного скликання Золочівської міської ради народних депутатів від 18.10.1991 року «Про розгляд, погодження і затвердження генерального плану м.Золочева». Станом на 10.06.2015 року завершено коригування генерального плану м.Золочева. Власник проїзду - Золочівська міська рада. Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до п.а ч.4 ст.83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Таким чином, зважаючи на те, що спірна земельна ділянка шириною 3,5 м., довжиною 42 м., площею 0,00147 га, котра використовується для проходу та проїзду до належного відповідачу [PERSON] будинку [ADDRESS] належить до земель загального користування, у позивача відсутні правові підстави звертатися із відповідним позовом. Вимагати усунути будь-які порушення прав на землю може лише законний власник або ж землекористувач. Тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав у задоволенні позову. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed