overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 17 листопада 2007 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на шлюб, сім'ю, ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини були припинені більше року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору стосовно проживання дитини не мають. У судове засідання сторони не з'явилися. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». [PERSON] надав суду заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 листопада 2007 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 592 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17 листопада 2007 року). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24 жовтня 2000 року, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану по Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова). Спір про місце проживання дитини відсутній. Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позов визнав, обидві сторони бажають розірвати шлюб та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 11.10.2003 року Семенівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 9. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO], батьком якої є відповідач. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого виникли неприязні стосунки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини немає. На примирення не згодна. В звязку з цим позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в заяві, що надійшла до судового засідання, повністю підтримала позовні вимоги та просила слухати справу в її відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла до судового засідання, повністю визнав позовні вимоги та просив слухати справу в його відсутність. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ Зокрема, судом встановлено, 11.10.2003 року Семенівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 9 (а.с.4).\~ Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина проживає разом з позивачем. Сторони проживають окремо. Жодним чином сторони не виявили бажання зберегти сімю. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ Дружина та чоловік \~зобовязані спільно піклуватися про \~побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї \~на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. \~ Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. \~Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість \~і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). \~ \~ \~ Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. \~ \~ За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 25 вересня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 204. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з вересня 2013 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї, скандали. Спору щодо поділу спільного майна немає, місце проживання дитини визначене. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 25 вересня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 204. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 27 листопада 1996 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Через непорозуміння, які виникли на ґрунті зловживанням відповідачем алкоголем вони втратили почуття любові та поваги один до одного, з кінця 2014 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що повідомлявся про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 224 ЦПК України судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 листопада 1996 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції зроблений актовий запис № 1781, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 09.06.2015 року. З кінця 2014 року сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 березня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 150. Посилаючись на те, що між нею та відповідачем погіршились відносини, вони не підтримують шлюбних стосунків, вважає, що подальше перебування у шлюбі та збереження його неможливе. У судове засідання позивачка та відповідач не зявилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявна заяви сторін, в яких вони просять суд проводити судове засідання за їх відсутності проти розірвання шлюбу не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2011 року. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сімя носить формальний характер, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що між нею та ним був укладений шлюб 16.03.2013 року та зареєстрований в Новостародубській сільській раді Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів, тому позивач просить розірвати шлюб. Сторони у судове засідання не зявилися але надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони у шлюбі з 16.03.2013 року, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ № 065991. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сімї є неможливим, фактичні шлюбні відносини припинено та збереження родини суперечило б інтересам сторін. Крім того, спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 березня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Спільних дітей подружжя не має. Позивач зазначає, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Враховуючи викладене, вказаний шлюб просить розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи судом повідомлена належним чином. До суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належним чином. До суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції в Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 70 (а.с.5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила у разі розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 14 травня 2004 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя із відповідачем не склалось, у звязку з безвідповідальним відношенням відповідача до обовязків перед сімєю. Відповідач недостатньо приділяє уваги дитині, матеріально сімю не підтримує, внаслідок чого у них виникали конфлікти. Примирення між ними виключається. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявок суд не повідомив. У відповідності до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2004 року. Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя сторін не склалось по причині безвідповідального відношення відповідача до обовязків перед сімєю. Відповідач недостатньо приділяє уваги дитині, матеріально сімю не підтримує, внаслідок чого у сторін виникали конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання сторонами припинено. Звязок між подружжям втрачений, примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Позивачка після спливу наданого строку наполягає на розірванні шлюбу. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про одруження серії 1-НО №224960, що видане 14 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-БВ №181838 виданим 07 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

у квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, вказуючи, що дочка знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на її утримання не надає. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що вданий час вона змінила місце проживання, переїхала в м. Хорол до батьків, [PERSON] добровільно і на її прохання не надає коштів на утримання дитини, тому змушена звернутись до суду. [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позову не заперечував, пояснив, що тривалий час не знав куди виїхала дружина, а потім мав сумніви, що на дані ним кошти будуть спрямовані для дитини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 26 червня 2010 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Розбишівської сільської ради [PERSON] проживає з матірю та батьком. [PERSON] є інвалідом І групи. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримуваним дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько зобов'язаний утримувати неповнолітню дочку. Судовий збір слід віднести за рахунок держави, так як позивач та відповідач, який є інвалідом І групи, відповідно до п. 3 та п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

у квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, вказуючи, що дочка знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на її утримання не надає. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Розбишівської сільської ради [PERSON] проживає з матір'ю та батьком. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримуваним дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько зобов'язаний утримувати неповнолітню дочку.

Outcome: approved