overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 36677 грн. 69 коп. за кредитним договором №б/н від 10 квітня 2011 року та судові витрати по справі. В обґрунтування поданої позовної заяви зазначено, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 10 квітня 2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору. Зазначено, що відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку www.privatbank.ua або інший інтернет/SMS - ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 12 217 грн. 90 коп. за кредитним договором № б/н від 07 червня 2011 року та судові витрати у розмірі 1762 грн. В обґрунтування поданого позову зазначено, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 07 червня 2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 4600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказано, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п. 1.1.1.63 договору) - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web¬cam банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-pecypc, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

У жовтні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 18.02.2013 року на загальну суму 15602,52 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що всупереч умов укладеного між публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» (далі Банк/позивач) та [PERSON] кредитного договору від 18.02.2013 року (далі Кредитний договір), остання своїх зобовязань по Кредитному договору належним чином не виконувала. У звязку з чим, станом на 2.10.2018 року, у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість по кредиту, що складає 15602,52 грн., яку остання не погашає у добровільному порядку, що змусило банк звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без його присутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

У жовтні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 8.10.2014 року на загальну суму 13 822,24 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що всупереч умов укладеного між публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» (далі Банк/позивач) та [PERSON] кредитного договору від 8.10.2014 року (далі Кредитний договір), остання своїх зобовязань по Кредитному договору належним чином не виконувала. У звязку з чим, станом на 2.10.2018 року, у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість по кредиту, що складає 13822,24 грн., яку остання не погашає у добровільному порядку, що змусило банк звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без його присутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

У жовтні 2018 року головний державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального Управління юстиції у м. Києві Поліщук В.В. звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із поданням про примусове проникнення до житла боржника [PERSON], [INFO], а саме до квартири [ADDRESS]. Подання обґрунтовано тим, що боржник ухиляється від добровільної сплати боргу. З цих підстав суб'єкт подання просив суд в порядку ст. 376 ЦПК України з метою звернення стягнення на майно боржника у виконавчому провадженні №51179911 з примусового виконання виконавчого листа №760/13438/14-ц від 31.10.2014 року виданого Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості у розмірі 36 692 грн. 69 коп., виконавчого провадження №54159379 з примусового виконання виконавчого листа №760/12584/16-ц від 07.06.2017 року виданого Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості у розмірі 173 014 грн. 01 коп. винести ухвалу про примусове проникнення до житла боржника [PERSON], [INFO], а саме до квартири [ADDRESS]. У відповідності до ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи вирішується судом за місцезнаходженням житла негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця. Оскільки за повідомленням представник Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального Управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, з огляду на положення ст. 439 ЦПК України, суд вважає можливим здійснити розгляд подання за відсутності державного виконавця. Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не підлягає до задоволення з наступних підстав. 15.12.2017 року набрав чинності ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року у якому питання примусового проникнення до житла за поданням, крім іншого, державного виконавця врегульовано ст. 439 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. При цьому, подання державного виконавця обґрунтоване нормами процесуального законодавства, які втратили чинність. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення останнього.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У жовтні 2018 року до Баранівського районного суду звернувся [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до [PERSON] (далі також відповідач) про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що 15.11.2011 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб.Від спільного шлюбу у них народилося двоє малолітніх дітей: син [PERSON] та син [PERSON], які проживають разом з відповідачем.Сімейне життя у них не склалося, адже вони різні характери, як подружжя вони н е проживають з липня 2018 року, і позивач не має наміру відновлювати сімейні стосунки. З огляду на викладене, позивач вирішив звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, при цьому, через канцелярію суду подав заяву та просив суд розгляд справи здійснювати без його участі, наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву де зазначила, що заявлений позов визнає, справу просила розглядати без її участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

У жовтні 2018 року до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до [PERSON] (далі також відповідач) про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. За період спільного проживання у них народилося троє дітей. Спільне життя з відповідачем у позивача не склалося по причині несумісності характерів та різних поглядів на сімейні взаємини та подружні цінності. Останням часом у відповідача почали проявлятися напади неконтрольованих ревнощів. Терпіти системетичне психологічне насилля від свого чоловіка позивач небажає. З огляду на викладене, вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву згідно якої справу просила розглядати за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву згідно якої розгляд справи просив здійснювати за його відсутності, заявлений позов визнав повністю. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

У жовтні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначила, що 24.10.2003 р. Балабинською селищною радою Запорізького району зареєстрований шлюб між нею та [PERSON], актовий запис №35. Від шлюбного життя мають сина [PERSON], [INFO] Внаслідок несумісності характерів, та того що сторони мають різний погляд на сімейне життя, між подружжям постійно почали виникати сварки та непорозуміння. З квітня 2015 року подружжя проживає окремо та вони перестали вести спільне господарство. Примирення між позивачем і відповідачем вважає неможливим. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні тим, що містяться у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 24.10.2003 року підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ЖС № 108227 від 24.10.2003 року, виданого Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 35. Згідно копії дубліката свідоцтва про народження серії І-ЖС № 358781 від 13.04.2018 року, виданого Виконавчим комітетом Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Судом також було встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не мають з квітня 2015 року. Спір стосовно майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на час розгляду даної справи відсутній. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матірю. Питання про виплату аліментів в зазначеному позові не вирішується. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, та не мають наміру на збереження шлюбу, суд приходить до висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - «Запривода». Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивачка [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказаного питання не розглядає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

У жовтні 2018 року до Оболонського районного суду м. Києва звернулася [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову, а саме арешту на ? частину квартири [ADDRESS] здійсненого ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.06.2009 року в цивільній справі №2-3567/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частини квартири спільною сумісною власністю, визнання права власності на частину квартири. В обґрунтування заяви вказувала, що за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.06.2009 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, при цьому визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS], а також право власності на ? частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] Станом на 21.10.2009 року рішення набрало законної сили, а тому на даний час відсутні підстави для забезпечення позову. В судовому засіданні [PERSON] підтримала подану заяву і додатково пояснила, що [INFO] року [PERSON] помер, а тому забезпечення позову перешкоджає розпорядженню забезпеченою часткою квартири. Дослідивши матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Судом встановлено, що заява про скасування заходів забезпечення позову подана позивачем, яким попередньо і було ініційоване питання про накладення арешту на майно. Таким чином, на думку суду, насамперед позивач вправі визначатися із доцільністю заходів забезпечення позову, більше того ініційованих особисто. У відповідності до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 26.06.2009 року в межах розгляду цивільної справи №2-3567/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частини квартири спільною сумісною власністю, визнання права власності на частину квартири накладено арешт на ? частину квартири [ADDRESS] За правилами ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи. Зі змісту ЦПК України вбачається, що саме учасники справи мають право звертатися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову в межах тієї справи яка перебувала на розгляді в суді за умови виконання рішення суду, або зникнення потреби у забезпеченні. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.06.2009 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, при цьому визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS], а також право власності на ? частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] За таких обставин, з огляду на те, що даний спір вирішено по суті і рішення фактично виконано, більше того, про це заявляє позивач, вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

У жовтні 2018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та знаття з реєстрації за місцем проживання. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS]. За вказаною вище адресою також зареєстрований його син [PERSON], який не проживає у вказаній квартирі з 2011 року. Особистих речей відповідача у квартирі немає, відповідач жодним чином не піклується про утримання житлового приміщення, платежів не сплачує. Позивач просить суд задовольнити позов та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування, житловим приміщенням, а саме: квартирою № 37 по вул. Вадима Пугачова, 49, у м. Кременчук, Полтавської області. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, подальший розгляду справи проводити без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позову суду не направив. На адресу суду направив заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

У жовтні 2018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що він є власником будинку № 12 по вул. Василя Симоненка (колишня вул. [PERSON]), у м. Кременчук, Полтавської області. За вказаною вище адресою також зареєстрована його донька [PERSON], яка не проживає у будинку з 2010 року. Особистих речей відповідача у квартирі немає, відповідач жодним чином не піклується про утримання житлового приміщення, платежів не сплачує. Позивач просить суд задовольнити позов та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування, житловим приміщенням, а саме: житловим будинком № 12 по вул. Василя Симоненка (колишня вул. [PERSON]) у м. Кременчук, Полтавської області. Позивач позов підтримав, просив задовольнити, справу слухати без його участі. Відповідач у судове засідання викликалася засобами рекомендованого поштового звязку, через оголошення на веб-сайті судової влади України, засобами мобільного звязку. Суд вжив вичерпних заходів для належного повідомлення [PERSON] про розгляд справи. 08.02.2019 року вона зявилася у судове засідання, отримавши виклик телефоном, заявила клопотання про відкладення розгляду справи з метою підготовки до позову. Суд задовольнив клопотання відповідача, відклав розгляд справи до 08 год. 30 хв. 21.02.2019 року. Проте, у призначений час, будучи належно повідомленою про розгляд справи, [PERSON] (а.с. 36) в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов суду не направила. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

У жовтні 2018 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб, взятий з відповідачем 19 серпня 1988 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали, про що надали письмові заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони по справі взяли шлюб 19 серпня 1988, який зареєстрований у Палаці шлюбів м. Кременчука, актовий запис за № 1081. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили у липні 2008 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо. На примирення не погодилися. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджуються письмовими доказами, а також заявами сторін, наявних в матеріалах справи. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідача. Спір між сторонами щодо розподілу майна фактично відсутній. Після розірвання шлюбу необхідно присвоїти прізвище [PERSON] - [PERSON]. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не наполягала на стягненні з відповідача коштів у повернення сплаченого судового збору.

Outcome: approved