Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просила: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 12 жовтня 2020 року виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 12; стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 12 жовтня 2020 року і до повноліття дитини; встановити порядок участі [PERSON] у вихованні сина, погодити графік побачень три дні на тиждень (вівторок, четвер, неділя). В обґрунтування вимог зазначається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 12. Від спільного подружнього життя у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, з серпня 2019 року подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідач як батько зобов`язаний брати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. З підстав розірвання шлюбу, стягнення аліментів та встановлення порядку участі батька у вихованні дитини позивач звернулася до суду. Ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 30 грудня 2020 року [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі - 2 500 грн. 00 коп., щомісячно і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року розгляд замінено розгляд даної справи зі спрощеного провадження на загальне з підготовчим судовим засіданням. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті та залучено до участі у справі третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області як орган опіки та піклування. 17 травня 2021 року [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить встановити порядок участі [PERSON] у вихованні сина, [PERSON] , [INFO] , щовівторка з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., щочетверга з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та щонеділі з 11 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв.; батько забирає дитину за місцем проживання (біля під`їзду) або місцем навчання дитини о 17 год. 00 хв. у вівторок та четвер та об 11 год. 00 хв. у неділю і повертає дитину за її місцем проживання о 20 год. 00 хв. у вівторок та четвер і о 14 год. 00 хв. у неділю; з метою попередження можливих суперечок також просить суд затвердити, що у зв`язку із оздоровленням дитини чи розширенням її кругозору вона може відпочивати з дитиною у межах України, попередивши про це особисто відповідача телефоном чи іншим засобом зв`язку за тиждень до дати виїзду і відповідно батько тимчасово не матиме побачень із дитиною. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дещо зменшила розмір аліментів до 2 200 грн. 00 коп., просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області як орган опіки та піклування у судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. За змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 12 жовтня 2013 року, про що виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області зроблено відповідний актовий запис № 12. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від спільного подружнього життя у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують, наміру до примирення не заявили, продовжувати подальше спільне життя не бажають, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов у частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд дійшов таких висновків. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 184 СК України). Позивач просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі - 2 200 грн. 00 коп., відповідач проти визначеного позивачем розміру аліментів не заперечував, позовні вимоги визнав у повному обсязі. При визначенні розміру аліментів суд враховує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, що визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 1 до 6 років. Враховуючи, визнання відповідачем позову, встановлений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, що не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Даний розмір підлягає індексації, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, визначений судом розмір аліментів за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме із 13 жовтня 2020 року. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо вимоги про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини, то суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні. Як визначено статтями 150, 151 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та право обирати форми та методи виховання, крім тих які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкодити тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Так, з матеріалів справи вбачається, що 31 березня 2021 року [PERSON] звернувся до комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області з питань надання висновку щодо порядку участі у вихованні дитини. Відповідно до висновку від 06 квітня 2021 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області вважає за доцільне визначити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , а саме щовівторка та щочетверга з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., щосуботи з 11 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., враховуючи інтереси дитини. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, вказана стаття визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Вимог щодо про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини відповідач до суду не заявив, таким чином порушення будь-яких його прав відсутні. У даному випадку в інтересах відповідача вказані вимоги заявила позивач. Разом з тим, суд не може вирішувати питання про участь батька у вихованні дитини за позовом матері, право пред`явлення такого позову у даному випадку належить безпосередньо батьку, який проживає окремо від дитини, так як виконання батьківських обов`язків здійснюється особисто. Крім того, з даного приводу між сторонами відсутній будь-який спір взагалі. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі - 420 грн. 40 коп. та 840 грн. 80 коп. на користь держави. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З цих підстав позивачу слід повернути судовий збір у розмірі - 420 грн. 40 коп.

Outcome: partial