Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 вересня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 93 - розірвати. В обґрунтування позову вказує на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок виниклих суперечок та особистого непорозуміння. Починаючи з травня 2014 року подружні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинились, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше проживання разом та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому просить не надавати строк на примирення. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, а також щодо подальшого проживання з позивачем їх спільної доньки немає. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явився, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 02 вересня 2005 року між сторонами у відділі реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 93, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Причиною розпаду сім'ї стало те, що спільне життя подружжя не склалося внаслідок виниклих суперечок та особистого непорозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з травня 2014 року сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, а також щодо подальшого проживання з позивачем їх спільної доньки немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved