Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

у жовтні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 серпня 2006 року Відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції за актовим записом № 679 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що одруження з відповідачем виявилося не вдалим. Чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про нормальне матеріальне забезпечення родини, взаємоповагу один до одного та виховання дитини. Навпаки , його ставлення до сім'ї призвели до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин з серпня 2015 року. Сімейні відносини значно погіршились і у подальшому перспектив на їх покращення не існує. У позивача та відповідача різні погляди на життя і сімейні стосунки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам спільного сина. Позивач та відповідач не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. 03.02.2016 року сторонам призначено строк на примирення у три місяці. Проте, за цей час сторони не примирились. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, зазначив, що не заперечує проти позову. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 2006 року Відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції за актовим записом № 679 (а.с. 15). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з серпня 2015 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved