Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, яким просили визнати за ними право власності по ? частині кожній на житловий будинок з господарськими спорудами, розташовані за адресою: село Новодмитрівка, вул. Локня, буд. 20 Краснопільського району Сумської області, по праву спадкування за законом після померлої 20 листопада 2016 року [PERSON], яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину за законом після смерті 24 січня 2006 рокучоловіка [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері, спадщину прийняли у встановленому законом порядку шляхом звернення до державного нотаріуса Краснопільської державної нотаріальної контори Сумської області [PERSON] у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини, але позбавлені можливості оформити в органах нотаріату свої спадкові права на зазначене домоволодіння, яке належало померлому батьку [PERSON], спадщину за законом після смерті якого прийняла їхня мати [PERSON],у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухомість, оскільки в період забудови реєстрація обєктів нерухомості в установленому законом порядку не передбачалась. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, немає. Викладені обставини вважають підставними для визнання за ними права власності на спадкове майно. Сторони в судове засідання не прибули, відповідно до поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, позивачі заявлені вимоги підтримують з наведених у позові підстав, Відповідач не заперечує проти задоволення позову /ас 85-86,88/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 211, 223, 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 82 ЦПК України не підлягають. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що 24 січня 2006 року в с. Новодмитрівка Краснопільського району помер [PERSON], про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції зроблений актовий запис № 19 від 25 січня 2006 року; на час відкриття спадщини 24.01.2006 [PERSON]проживав за реєстрацією у с. Новодмитрівка по вул Локня, буд. 20, Краснопільського району Сумської області разом з дружиною [PERSON] / копія ас 11, ас 10/. Спадщину після померлого [PERSON]прийняла дружина [PERSON] фактичним проживанням разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та на частину спадкового майна, а саме земельну ділянку розміром 3,32 га , призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області, належну [PERSON], отримала свідоцтво про право на спадщину за законом /ас 68-78/. 20 листопада 2016 року в с. Новодмитрівка Краснопільського районупомерла [PERSON], про що у Краснопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області зроблений актовий запис № 82 від 21 листопада 2016 року / копії ас 12/. До правовідносин, що виникли, необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлої [PERSON]відкрилась після 01.01.2004 року. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права на спадкове майно. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Після смерті [PERSON]згідно статті 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташовані за адресою: село Новодмитрівка, вулиця Локня, будинок номер 20 Краснопільського району Сумської області. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, спадщину прийняли шляхом звернення у визначений законом строк із заявами про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини до державного нотаріуса Краснопільської державної нотаріальної контори Сумської області [PERSON], в результаті чого заведена спадкова справа № 73/2017 від 24.02.2017 до майна померлої / копія спадкової справи ас 64-67/. 11 жовтня 2017 року приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу [PERSON] виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частки на житловий будинок, який знаходиться за адресою: село Новодмитрівка, вулиця Локня, будинок номер 20 Краснопільського району Сумської області,після смерті 20 листопада 2016 року [PERSON], яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після смерті 24 січня 2006 року [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас 49-50/. До часу набрання чинності ЦК України 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до абз. 60 п.3.3 [PERSON] про проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 не належить до самовільного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки господарські /присадибні/ будинки і споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року. Більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Не зробив цього і спадкодавець [PERSON], про що свідчить Довідка-характеристика фізичної особи підприємця [PERSON] № 505 від 04.09.2017, за змістом якої право власності на обєкт нерухомого майна, розташованого у с. Новодмитрівка, вулиця Локня, будинок номер 20 Краснопільського району Сумської області станом на 04 вересня 2017 року не зареєстровано; рік будівництва будинку 1960, загальна площа будинку 59,4 кв. м, відсоток зносу 60% / копія ас 19/. Державна реєстрація права на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами зокрема такими, як [PERSON] про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції 18.02.2002 № 157/6445 з подальшими змінами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будівлі та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року житлових будинків вимогам законодавства, будівельним нормам та державним стандартам і правилам, зокрема, для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 липня 2012 року). Отже, сукупність зазначених вище доказів, досліджених у судовому засіданні, указує на належність [PERSON]на праві власності житлового будинку номер 20 по вулиці Локня у с. Новодмитрівка Краснопільського району Сумської області. [PERSON] про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української УРСР 31.01.1966, погодженої заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали. Отже, у 1960 році, тобто в період забудови домоволодіння номер 20 по вулиці Локня у с. Новодмитрівка Краснопільського району Сумської області, яке належало [PERSON], у сільській місцевості державна реєстрація об'єктів нерухомості взагалі не передбачалася. Тому, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, зокрема, у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 за змістом пункту 62 [PERSON] про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Згідно довідки Краснопільської селищної ради №2069 від 05 вересня 2017 року вбачається, що згідно погосподарської книги № 1 (на 2006-2010 роки) особовий рахунок № 14 домогосподарство в с. Новодмитрівка Краснопільського району Сумської області значиться за [PERSON], який помер 24 січня 2006 року / ас 25/. За інформації Краснопільської селищної ради земельна ділянка в с. Новодмитрівка по вул. Локня, буд.20 Краснопільського району Сумської області значиться за [PERSON] і складає загальною площею 0,40 га, в тому числі рілля - 0,35 га , під забудовою 0,05 га. Дана земельна ділянка приватизована рішенням селищної ради від 15.12.1993 №184 /ас 26/. Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. У відповідності до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, власник майна, згідно статті 392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вартість будівель та споруд відповідно до висновку про вартість майна ТОВ «Консалтингове агентство «Святозаров та партнери» від 06 вересня 2017 року становить 3557,00 грн /ас 27-34/. Згідно технічного паспорту, виготовленого 10 липня 2017 року ДП «Регіональна агенція технічної інвентаризації Комунального підприємства «Ініціатива», домоволодіння, розташоване за адресою: село Новодмитрівка, вулиця Локня, будинок номер 20 Краснопільського району Сумської області,складається з житлового будинку (літера А-1 за планом), 1960 року побудови, прибудову (літера а за планом), 1960 року побудови, прибудову (літера а1 за планом), 1990 року побудови, тамбур (літера а 2 за планом), 1990 року побудови загальною площею 59,4 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., кухню (літера Бза планом), 1990 року побудови, сарай (літера Вза планом), 1960 року побудови, сарай (літера Гза планом), 1970 року побудови, навіс (літера Д за планом), 1988 року побудови, навіс (літера Е за планом), 1988 року побудови, навіс (літера Ж за планом), 1965 року побудови, навіс (літера 3 за планом), 2007 року побудови, вбиральню (літера К за планом), 1990 року побудови та огорожу (літера №1-6 за планом) /копія ас 21-24/. На даний час право позивачів на спадщину за законом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Краснопільська селищна рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має. Суд вважає, що право, яке належало [PERSON]на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, це право в порядку спадкування перейшло до [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Право, яке належало [PERSON]на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, це право в порядку спадкування перейшло до позивачів, котрі є спадкоємцями за законом, прийняли спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане домоволодіння в нотаріальній конторі не можуть, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому їх право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір неможливо. Згідно з частиною другою статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд дійшов висновку, що іншим (крім судового) шляхом захистити право позивачів неможливо, тому вважає за можливе визнати за [PERSON]та [PERSON]право власності за кожною на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: село Новодмитрівка, вулиця Локня, будинок № 20, Краснопільського району Сумської області, по праву спадкування за законом після померлої 20 листопада 2016 року [PERSON], яка була нею фактично успадкована, але юридично не оформлена після смерті чоловіка [PERSON], що помер 24 січня 2006 року. Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved