Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позов обґрунтований тим, що з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.08.2002 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим. Останні роки постійно між ними виникають сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, в зв`язку з чим припили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб. Суд (своєю) ухвалою від 23.10.2019 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив загальне позовне провадження, призначивши справу до підготовчого судового засідання на 11.12.2019 року 14 год. 00 хв. Сторони в судове засідання 11.12.2019 року не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач 07.10.2019 року звернувся до суду заявою, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач 06.10.2019 року звернулась до суду з заявою, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.3,4 ст.200 ЦПК України). Згідно зі ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу вимог ч.2 ст.247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. З 31.08.2002 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що у Відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 972. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Згідно зі ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст.56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Позивач не ставить питання про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved