Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ «Омега Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з останнього 1 955 387,51 доларів США (еквівалент у гривнях 18 611 182,78 грн.) заборгованість за кредитним договором №1094-Ф від 30.01.2008, з яких: 1 100 000,00 доларів США ( еквівалент у гривнях 10 469 690,00 грн.) заборгованість по кредит ; 626 186,62 доларів США ( еквівалент у гривнях 5 959 981, 63 грн) заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 229 200,89 доларів США заборгованість по пені ( еквівалент у гривнях 2 181 511, 15 грн.). В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30.01.2008 між ЗАТ «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є позивач, та відподачем укладено кредитний договір №1094-Ф згідно умов якого Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 1000000,00 доларів США зі строком повернення кредиту не пізніше 29.01.2010, позичальник зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом. 06.01.2009 року між сторонами даної справи укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору №1094-Ф від 30.01.2008, за умовами якої сторони дійшли згоди про збільшення розміру ліміту кредитування до 1 100 000 доларів США та строки погашення заборгованості за кредитом. Представник позивача зазначає, що позивачем були виконані умови кредитного договору в повному обсязі, однак, відповідачем умови вказаного правочину належним чином не виконуються, а відтак, просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні доводи та вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував факт існування заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №1094-Ф від 30.01.2008, однак вказав, що ухвалою господарського суду Харківської області від 09.08.2011 у справі № Б-39/200-09 відповідача було звільнено від виконання усіх зобов»язань по даному кредитному договору, про які йдеться в позовній заяві, а відтак відсутні підстави для задоволення позову. Заслухавши сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.2008 між відповідачем та ЗАТ «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк» укладено кредитний договір №1094-Ф, згідно п.п.1.1.,1.2. якого банк відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію в доларах США в межах загальної суми 1 000 000 доларів США терміном по 29.01.2010 включно. Згідно з п. 1.4.1, 1.5. кредитного договору [PERSON] було надано кредит на споживчі потреби зі сплатою 14% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 3.1.1. кредитного договору позичальник зобов'язався повертати кошти кредиту в строки, визначені в графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією ( додаток № 1 до договору) Згідно п. 4.2. кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 05-го числа кожного місяця за період з першої по останню дату попереднього місяця або разом з повним погашенням суми кредиту, якщо таке погашення відбувається раніше 05-го числа місяця. Крім того, відповідно до п.6.2, 6.3 кредитного договору позичальник зобов»язується на вимогу банку сплачувати ( додатково до процентів за користування кредитом) за кожень день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню, яка сплачується у гривнях за курсом НБУ на день здійснення платежу, у розмірі, що розраховується, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми своєчасно не повнутих коштів та суми боргу. 06.01.2009 року між відповідачем та ЗАТ «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк» укладено Додатковий договір № 1 до кредитного договору №1094-Ф, за умовами якого сторони дійшли згоди про зміну умов Кредитного договору та збільшення розміру кредитної лінії до 1 100 000 доларів США зі строком дії кредитної лінії до 29.01.2013, а також сплатою комісії за відкриття та управління кредитною лінією у розмірі 0,6 % від ліміту кредитної лінії, що складається на кожний рік у дату та місяць підписання кредитного договору за зміненим графіком погашення кредиту - щорічно без ПДВ за курсом Національного банку України на день сплати. Комісія за збільшення строку погашення кредиту була визначена сторонами в розмірі 0, 25 % від суми кредиту (кредитної лінії), щодо якої переноситься строк погашення за кожний місяць перенесення заборгованості, що складатиме 6 438,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день оплати. У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань, виникла заборгованість, яка згідно наданого ПАТ «Омега Банк» розрахунку (а.с. 6-12) станом на 27.02.2014 становила 1 955 387,51 доларів США (що еквівалентно 18 611 182,78 грн.), з яких: 1 100 000,00 доларів США (еквівалент у гривнях 10 469 690,00 грн.) заборгованість по кредиту; 626 186,62 доларів США (еквівалент у гривнях 5 959 981, 63 грн) заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 229 200,89 доларів США заборгованість по пені (еквівалент у гривнях 2 181 511, 15 грн.). Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не було надано належних доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості. Посилання представника відповідача на те, що відповідача звільнено від виконання зобов»язань за кредитним договором ухвалою господарського суду Харківської області від 09.08.2011, є безпідставні з огляду на наступне. Так, ухвалою господарського суду Харківської області від 20.08.2010 по справі № Б-39/200-09 фізичну особу - підприємця [PERSON] визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. В послідуючому, ухвалою господарського суду Харківської області від 09.08.2011 фізичну особу - підприємця [PERSON] звільнено від подальшого виконання зобов»язань по кредитному договору № 1094-Ф від 30.01.2008. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст.ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією з особливостей підстав припинення зобов»язань для фізичної особи - підприємця є те, що у випадку припинення суб»єкта підприємницької діяльності - фізичної особи її зобов»язання за кредитним договором не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 04.12.2013 у справі № 6-125цс13 за заявою ПАТ «Дельта Банк» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2013. Таким чином, зобов»язання відповідача [PERSON] як фізичної особи за кредитним договором №1094-Ф від 30.01.2008 не припинилось та продовжує існувати на даний час. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З вимогою про зміну або розірвання кредитного договору у зв'язку із зміною обставин [PERSON] не звертався. Згідно графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією (додаток № 1 до кредитного договору №1094-Ф від 30.01.2014 в редакції додаткової угоди), датою останнього платежу вказано 16.12.2012 (а.с.22), а тому доводи представника відповідача про закінчення строку позовної давності є безпідставні. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved