Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, в якому вказала, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2007 року по 05.11.2015 року. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дітей. У зв`язку з наведеним вона вимушена була звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розглянути позов за її відсутності, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідно до ст.51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права і обов`язки, а також батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття. Відповідач не надав суду відомостей і доказів, які дають право звільнити його від сплати судового збору, а тому суд згідно ст.141 ЦПК України стягує з нього судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп.. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

Outcome: approved