Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь 57530 грн. 00 коп. компенсації вартості спільного майна, що було відчужено без згоди позивача як співвласника. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 21 грудня 1991 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від вказаного шлюбу наявні двоє дітей [PERSON] 1992 року народження та [PERSON] 2004 року народження. З листопада 2009 року відносини між позивачем та відповідачем були припинені, з цього ж часу не велося спільне господарство. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року, яке набрало чинності 27 січня 2020 року, вказаний шлюб був розірваний. За період шлюбу було придбано два автомобілі, а саме: у грудні 2003 року був придбаний автомобіль марки MAZDA, моделі 6, випуску 2003 року, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , а у червні 2009 року - автомобіль марки MAZDA, моделі RX8, випуску 2004 року, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] . Права власності на обидва автомобілі були зареєстровані за відповідачем. Але позивачка є співвласницею обох зазначених автомобілів, оскільки обидва автомобілі були придбані під час шлюбу. Після припинення спільного проживання та в подальшому, після розірвання шлюбу між сторонами спору склався такий порядок користування спільним майном, за яким позивачка користувалася автомобілем MAZDA RX8, а відповідач автомобілем MAZDA 6. Протягом п`ятьох років даний порядок визнавався відповідачем. Навесні 2015 року позивачка дізналася про претензії відповідача на автомобіль MAZDA RX8 через подачу відповідачем до суду позову про витребування автомобіля MAZDA RX8 з володіння позивачки (справа №204/7753/2014-ц). На стадії підготовки до справи №204/7753/2014-ц позивачка, намагаючись отримати докази, через адвоката звернулася до Державтоінспекції МВС України з метою отримання відповідних даних. З відповіді управління ДАІ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 24.04.2015 року №14/6403 на адвокатський запит позивачці стало відомо, що 04 травня 2011 року належний їй з відповідачем на праві спільної сумісної власності автомобіль MAZDA 6 був знятий з обліку особою за дорученням та зареєстрований за іншим власником на підставі довідки-рахунку КІМ №996789 від 11.10.2011 року. Оскільки автомобіль MAZDA 6 вже давно відчужений на користь третіх осіб, позивачка вважає неможливим продовжування спільного володіння та користування цим автомобілем. Виділ в натурі частки даного майна також є неможливою. Тож позивачка просить стягнути з відповідача компенсацію вартості належної їй частки проданого без її згоди автомобіля MAZDA, моделі 6, випуску 2003 року, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] . Пізніше позивачкою було уточнено позовні вимоги, в яких вона просила стягнути з відповідача на свою користь 103965 грн. 22 коп. Представником відповідача [PERSON] було подано відзив на позов, в якому вона просила суд у позові відмовити у повному обсязі та застосувати наслідки пропуску строків позовної давності. Зазначала про наявність рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2016 року по справі №204/2831/15-ц за позовом [PERSON] про визнання недійсними договорів купівлі-продажу того самого автомобіля, яке було залишено в силі постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року. Цими судовими рішеннями встановлено пропуск [PERSON] строку позовної давності щодо її звернення до суду з приводу продажу спірного автомобіля марки MAZDA, моделі 6, випуску 2003 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше її представник [PERSON] заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, в якій зазначив, що позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Рішенням Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~29.11.2011\~року встановлено,\~що 21\~грудня 1991\~року Ленінським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Дніпропетровського міського\~управління юстиції\~у Дніпропетровській\~області між\~сторонами укладено\~шлюб,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№ 1928.\~Цим же\~рішенням шлюб\~між сторонами\~розірвано. Дане\~рішення набрало\~чинності 27.01.2012\~року. (а.с. 11). За період шлюбу позивача та відповідача було придбано два автомобілі - марки MAZDA, моделі 6, випуску 2003 року, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] та марки MAZDA, моделі RX8, випуску 2004 року, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] . Права власності на обидва автомобілі були зареєстровані за відповідачем - на автомобіль MAZDA 6 на підставі довідки-рахунку від 09.12.2003 року, а на автомобіль MAZDARX8 - на підставі біржової угоди від 30.06.2009 року (а.с. 15). Згідно із ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. З аналізу наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що спірні автомобілі є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, так як їх було придбано у період шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно відповіді ГУМВС України в Дніпропетровській області №14/64аз від 24.04.2015 року щодо надання інформації, автомобіль марки MAZDA 6, номер кузова № [NUMBER] , колишній номерний знак [NUMBER] , 04.05.2011 року був знятий з обліку для реалізації особою по дорученню та зареєстрований на іншого власника на підставі довідки-рахунку КІМ №996789 від 11.10.2011 року виданого ТОВ «СТВ Авто» (а.с. 16). Згідно із ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Відповідно до ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Доказів на підтвердження отримання згоди позивачки на відчуження спірного автомобіля, або отримання нею частки вартості відповідачем суду не надані та в матеріалах справи відсутні. Оскільки автомобіль MAZDA 6, номер кузова № [NUMBER] був відчужений на користь третіх осіб, суд приходить до висновку про те, що позивачка має право на компенсацію половини вартості проданого без її згоди вищевказаного автомобіля. Через відсутність спірного автомобіля у володінні сторін та неможливість визначення вартості конкретного автомобіля на час його відчуження, по справі призначалася судова автотоварознавча експертиза з винесенням на неї питання про визначення середньої ринкової вартості автомобіля, що за маркою, моделлю та комплектацією тотожній відчуженому автомобілю. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №3612-19 від 08.10.2019 року, середня ринкова вартість автомобіля марки MAZDA, моделі 6, випуску 2003 року об`єм двигуна 2000 см./куб, обладнаного автоматичною коробкою перемикання передач з комплектацією згідно шасі (кузов, рама) № [NUMBER] станом на 11.10.2011 року (дату відчуження його відповідачем) складала 79173 грн. 00 коп. (а.с. 117-128). Суд погоджується з доводами позивача щодо знецінення грошової одиниці гривні з часу укладання спірного правочину та приймає до уваги на підтвердження цього доказ у вигляді відповіді №02/20А судового експерта Пилипенка Олександра Степановича (свідоцтво №1062 від 27 листопада 2006 року) на запит про середню ринкову ціну автомобіля марки MAZDA, моделі 6, випуску 2003 року об`єм двигуна 2000 см./куб на дату складання відповіді, згідно якого середня по Україні ціна продажу такого автомобіля станом на 23 січня 2020 року складає 144040,00 гривень (а.с. 143-149). Згідно доданого до зави про уточнення (збільшення) позовних вимог розрахунку, позивач обґрунтовує розмір своїх вимог середньою ринковою вартістю автомобіля MAZDA 6 моделі 6, випуску 2003 року, з комплектацією згідно шасі (кузов, рама) № [NUMBER] на час продажу спірного автомобіля (11.10.2010 року), яка відповідно до висновку експерта складає 79173,00 гривень та з інфляційного збільшення у розмірі 128757,44 гривень, що разом складає 207930,44 гривень, відтак 50% від вказаної вартості складає 103965,22 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Суд відхиляє посилання відповідача на ті обставини, що позивачкою при зверненні до суду з позовом по даній справі пропущений строк позовної давності тому що їй було відомо про відчуження відповідачем спірного автомобіля, оскільки на час його відчуження шлюб ще не був розірваний. Зазначені посилання спростовуються позовною заявою позивача [PERSON] про розірвання шлюбу, копія якої долучена до справи, у якій позивач особисто визначає час припинення шлюбних відносин саме у листопаді 2009 року. Зазначена дата також встановлена у рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2015 року у справі №204/7753/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, яке позивачем оскаржене не було, що у свої сукупності спростовує відповідні доводи сторони позивача. Посилання у відзиві на позов представника позивача на преюдиційність факту щодо пропуску позовної давності позивачкою [PERSON] , встановленого рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2016 року по справі №204/2831/15-ц за позовом [PERSON] про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобіля, яке було залишено в силі постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року, - також є безпідставним через їх скасування Постановою Верховного Суду від 12 грудня 2018 року та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. У мотивувальній частині Постанови Верховного Суду по справі №204/2831/15-ц зазначено, що «Суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що [PERSON] (позивач [PERSON] ), звертаючись до суду з позовною заявою, посилалася на те, що про продаж автомобіля марки «Mazda», моделі 6, 2003 року випуску, на підставі довідки-рахунку їй стало відомо лише у квітні 2015 року, на підтвердження цього [PERSON] надано адвокатський запит [PERSON], який діє в її інтересах, від 20 квітня 2015 року № 20-04/15 до управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області. Згідно із відповіддю управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 24 квітня 2015 року № 14/64аз на адвокатський запит [PERSON] автомобіль марки «Mazda», моделі 6, 2003 року випуску, 04 травня 2011 року знятий з обліку та зареєстрований на іншого власника на підставі довідки-рахунку від 11 жовтня 2011 року КІМ № 996789». Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2019 року у справі 204/2831/15-ц позовна заява [PERSON] залишена без розгляду за заявою захисника позивача. Відповідно до\~ч.\~1,\~6\~ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідачем не надано доказів того, що позивачу стало відомо про відчуження автомобіля марки MAZDA, моделі 6, випуску 2003 року, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] раніше, ніж позивачкою було отримано відповіді ГУМВС України в Дніпропетровській області №14/64аз від 24.04.2015 року. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява надійшла до суду 19 квітня 2018 року, а передана суддя 20 квітня 2018 року, а відтак строк позовної давності позивачкою при поданні позову по даній справі пропущено, оскільки відповідь ГУМВС України в Дніпропетровській області №14/64аз було отримано 24.04.2015 року. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 103965,22 гривень компенсації вартості автомобіля MAZDA 6 моделі 6, випуску 2003 року, з комплектацією згідно шасі (кузов, рама) № [NUMBER] який був відчужений відповідачем без згоди позивача. Відповідно до ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати у вигляді судового збору за позовною заявою у розмірі 704,80 грн., доплата судового збору через подання заяви про уточнення (збільшення) позовних вимог у сумі 334,85 грн., судовий збір за заявою про забезпечення доказів у розмірі 352,40 грн. та 4522,00 грн. вартості судової автотоварознавчої експертизи, а всього у сумі 5914,05 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved