Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 28 жовтня 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя спільних дітей не має, однак сімейне життя з відповідачем перестало складатись через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на спільне життя та обов`язки, у зв`язку з чим шлюбні відносини, спільне господарство з вересня 2017 року припинені, подружжя поживає окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року справа передана до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю за зареєстрованим місцем мешкання відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розділу судової справи між суддями від 31 грудня 2020 року справу розподілено судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явився, подавши засобами електронного зв`язку через свого представника 16 січня 2021 року заяву про розгляд справи у його відсутності та представника, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позові підстав. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, у поданій 02 лютого 2021 року заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила суд розглядати справу у її відсутності, зазначивши про припинення подружніх стосунків більше двох років та з того ж часу відсутність ведення спільного господарства та проживання окремо один він одного. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.13 ЦПК України, приходить до висновку про ухвалення у судовому засіданні рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28 жовтня 2015 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №940, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 28 жовтня 2015 року, залученим до матеріалів справи в копії (а.с.4). Сторони від шлюбу спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося з причин втрати взаєморозуміння, різних характерів і поглядів на взаємні права і обов`язки подружжя, через що втрачене почуття любові і поваги один до одного, у зв`язку з чим сторони шлюбні стосунки припинили більше двох років тому та з того ж часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, обставини чого відповідачем у поданій заяві від 02 лютого 2021 року не спростовані. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, при цьому зауважує на зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення позивача проти збереження шлюбу, визнання відповідачем цього позову в повному обсязі, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved