Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

У жовтні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.11.2010 року у сумі 8044,41 грн., а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що 19.11.2010 року між Приватбанком і [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, за яким позичальник отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємці після смерті [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини у строк з 28.01.2019 року до 28.07.2019 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , який вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої, у тому числі, входять і боргові зобов`язання спадкодавця. 16.02.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Бердянської районної державної нотаріальної контори. 10.03.2020 року позивачем була отримана відповідь Бердянської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. 16.05.2020 року на адресу спадкоємця [PERSON] був направлений лист-претензія, в якій позивач пред`явив свої претензії щодо повернення кредитних коштів, але відповідачка жодних дій з їх повернення не вчинила. Станом на дату смерті позичальника його заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 19.11.2010 року становить 8044,41 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. 27.10.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в прядку спрощеного позовного провадження. 15.12.2020 року судом прийнято ухвалу про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.01.2021 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання сторони повторно не з`явилися. Представник позивача разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає. Вказує на те, що після смерті дружини [PERSON] спадщину не приймав, оскільки ніякого спадкового майна у померлої не було. Просив відмовити у задоволенні позову. Оскільки сторони, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування ( ч.2 ст. 78 ЦПК). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.79 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19.11.2010 року [PERSON] подала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.13), уклавши договір про надання банківських послуг. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від (а.с.37). Згідно наданого банком розрахунку заборгованості (а.с.9-12), заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 19.11.2010 року на дату смерті становить 8044,41 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту. 24.01.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Бердянської державної нотаріальної контори, в якій банк просить повідомити спадкоємців померлої [PERSON] про наявність у спадкодавця заборгованості перед банком у розмірі 8044,41 грн. за кредитним договором б/н від 23.07.2014 року (а.с.43). 10.03.2020 року Банк отримав відповідь Бердянської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що на підставі претензії кредитора від 24.01.2020 року нотаріусом була заведена спадкова справа №49/2020. (а.с.41). 06.05.2020 року позивачем було направлено на адресу відповідача [PERSON] лист-претензію про сплату заборгованості померлого позичальника у розмірі 8044,41 грн. за кредитним договором №б/н від 23.07.2014 року (а.с.42). Згідно із довідкою відділу реєстрації місця проживання виконкому Бердянської міської ради від 09.12.2020 року №6972 встановлено, що станом на 28.01.2019 року за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано три особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.75). З наданої нотаріусом копії Спадкової справи №49/202, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.77-86), встановлено, що Спадкова справа була заведена на підставі поданої банком претензії кредитора. Спадкоємці померлої із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України , він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст.1268 ЦК України). Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Згідно з ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. З заяви відповідача у справі встановлено, що після померлої [PERSON] він спадщину не приймав через відсутність такої. З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно… ( а.с. 106-111) встановлено, що за померлою [PERSON] право власності на будь-яке нерухоме майно не зареєстровано. Доказів наявності будь-якого іншого рухомого або нерухомого майна, яке залишилося після смерті [PERSON] і яке було прийнято спадкоємцями, позивачем суду не надано. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed