Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить квартира № 68, що розташована у будинку № 16 по вулиці Гагаріна у м. Бровари Київської області. У вказаному будинку зареєстрований відповідач, який із 2010 року у будинку не проживає, речі його відсутні, місце його перебування позивачу не відоме. Оскільки за вказаною адресою відповідач не проживає, виникає необхідність оплати надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим обєктивно порушуються права позивача та дітей, яких позивач виховує самостійно, без будь-якої допомоги їх батька відповідача. Комунальні платежі відповідач не сплачує, зв'язок із позивачем не підтримує, тому [PERSON] вважає, що останній має бути визнаний таким, що втратив право користування спірним будинком, також має бути знятий з реєстраційного обліку. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, причину неявки суду не повідомив. Треті особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання також не зявилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та третім особам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у рівних частках на праві спільної сумісної часткової власності належить квартира № 68, що розташована у будинку № 16 по вулиці Гагаріна у місті Бровари Київської області, про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло від 27 квітня 2000 року (а.с. 11). Судом встановлено, що у вищевказаній квартирі окрім позивача та третіх осіб також зареєстрований колишній чоловік позивача [PERSON]. Зі змісту актів обстеження житлово-побутових умов, складених 24 січня 2017 року та 04 квітня 2017 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Також, за вказаною адресою зареєстрований, однак із 2010 року не проживає [PERSON] (а.с. 12-13). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 26 квітня 2017 року [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 18). Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивачем по даній справі є його мати, а відповідач його батько. Останні перебували у зареєстрованому шлюбі, однак із 2010 року батько покинув місце своєї реєстрації та із позивачем та дітьми не проживає. Свідок не спілкується із відповідачем, місце проживання останнього не відоме. Відповідач добровільно залишив місце своєї реєстрації, його речі у квартирі відсутні. Будь-яких перешкод у користуванні квартирою ані позивач, ані інші члени сімї відповідачу не чинили. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що товаришує із позивачем ще з 1999 року та часто буває у квартирі [PERSON] Свідку відомо, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], однак у 2010 році останній залишив позивача та своїх дітей і пішов проживати в інше місце, яке свідку не відоме. Відповідач добровільно залишив місце своєї реєстрації, будь-які перешкоди у користуванні квартирою останньому ніхто не чинив. Свідок зазначила, що часто буває у квартирі позивача, однак речі її колишнього чоловіка там відсутні. Останній раз свідок бачила відповідача у 2010 році. Після цього, відповідач жодного разу не зявлявся за адресою місця своєї реєстрації. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність без поважних причин [PERSON] понад один рік у квартирі № 68, що розташована у будинку № 16 по вулиці Гагаріна у м. Бровари, Київської області, тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою підлягають задоволенню. Вимога позивача у частині зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, так як є передчасною, оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про свободу та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги покази свідків, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial