Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У квітні 2017р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі п.14 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він, як учасник бойових дій, 25.01.2007 р. звернувся до [PERSON] міської ради із заявою про відведення земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ялтинська, 9. У звязку із тривалим не розглядом заяви за захистом свого права він змушений був звернутися до суду. На виконання рішення Комунарського районного суду від 27.07.2009 р. про зобовязання ЗМР розглянути питання про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, рішенням ЗМР від 23.04.2010 року №73 в наданні дозволу йому було відмовлено. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2011 року рішення міської ради №73 визнано не чинним, зобовязано ЗМР винести рішення про надання дозволу щодо розробки проекту відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва розміром 0,1 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ялтинська, 9. Рішенням [PERSON] міської ради від 27.04.2012 року №78/130 йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, проте не прийнято рішення про надання (або не надання) пільг як учаснику бойових дій, через що він знову був змушений звернутися до суду, однак в процесі розгляду справи судом було встановлено, що спірна земельна ділянка була надана на підставі рішення ЗМР від 27.04.2012 року № 56 [PERSON], проте вже за іншою адресою. Вважає, що рішення ЗМР від 27.04.2012 року № 56 протиправне, а земельна ділянка була надана незаконно. Так, 25.11.2009 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], останній набув право власності на цоколь під будівлю за адресою: м. Запоріжжя, вул. 1905, 1-д, та на підставі Постанови КМУ №844 від 05.08.2009 року право власності на землю відповідно, однак виготовлена на імя [PERSON] технічна документація із землеустрою не відповідає Постанові КМУ №844 від 05.08.2009 року «Деякі питання реалізації права власності на землю громадянами України»; технічна документація на землю, документи на право користування та дозволи у на виконання будівельних робіт у [PERSON] були відсутні, оскільки останній не звертався до відповідних органів за їх отримання, а виготовлений на його імя технічний паспорт обєкта нерухомого майна не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, оскільки [PERSON] не був власником чи користувачем вказаного обєкту. Окрім цього, оскільки на момент прийняття ЗМР рішення від 27.04.2012 року № 56 рішення суду про надання дозволу на виготовлення технічної документації позивачу не було прийнято, прийняте ЗМР рішення від 27.04.2012 року є незаконним. Просить суд визнати протиправними дії ЗМР щодо розгляду питання про надання у власність земельної ділянки [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. 1905, 1-д; визнати незаконним рішення ЗМР від 27.04.2012 року №56 в частині надання земельн6ої ділянки у власність [PERSON]; скасувати державну реєстрацію права власності земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. 1905, 1-д; визнати незаконним та скасувати технічний паспорт, виготовлений [PERSON] МБТІ від 25.05.2009 року на імя [PERSON] Одночасно з поданням позову позивачем було надано заяву про поновлення строку позовної давності, в якій вказано, що про прийняте ЗМР рішення від 27.04.2012 року №56 йому стало відомо в липні 2016 року під час надання ЗМР заперечень по справі про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, яка перебуває в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. В судовому засіданні позивач підтримав позов, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], проти позову заперечувала, надала заяву про застосування строків позовної давності, в якій вказала, що в частині вимог про визнання рішення ЗМР від 27.04.2012 року №56 недійсним, позивачем порушено встановлений строк позовної давності, адже останній складає три роки та починає перебіг з дня, коли особа дізналася про порушення свого права, а оскільки засідання сесії ЗМР, згідно законодавства та Регламенту є гласними та відкритими, оскаржуване рішення було прийнято 27.04.2012 року, то строк позовної давності сплив. Просила застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову в частині визнання рішення ЗМР недійсним. Крім того, надала письмові заперечення на позовну заяву, які підтримала у судовому засіданні про те, що ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» передбачені пільги на отримання ветеранами та особами, на яких поширюється дія цього закону безоплатної правової допомоги щодо питань, повязаних із соціальним захистом та звільненні від сплати судового збору, а не звільненні від оплати витрати на оплату проекту землеустрою, як це вважає позивач. Вважає безпідставними посилання позивача на «Порядок безоплатних оформленні та видачі громадянам України державних актів на право власності на земельні ділянки», оскільки останній регулює питання видачі актів після прийняття відповідними органами рішень про передачу таких земельних ділянок у приватну власність, яке відповідачем не приймалося. Щодо вимог позивача про скасування рішення ЗМР від 27.04.2012 року № 56, то позивачем не надано доказів про порушення його прав вказаним рішенням. Посилання позивача на те, що приватизація земельної ділянки за адресою: вул. 1905 року, буд. 1д на підставі Постанови КМУ від 05.08.2009 року №88 за бюджетною програмою «Безоплатне оформлення та видача громадянам України державних актів на право власності на земельні ділянки» не відповідає положенням Постанови КМУ №844 є безпідставними, оскільки остання втратила чинність на підставі Постанови КСУ від 13.01.2916 року №3. Окрім того, технічна документація із землеустрою замовником якої є [PERSON] містить визначений ст. 6 Закону України «Про землеустрій» перелік усіх необхідних документів. На території спірної земельної ділянки розташоване нерухоме майно, яке належить [PERSON] на праві приватної власності, тому на підставі ст. 123 ЗК України останньому переходить у власність і земельна ділянка, розташована під ним. Щодо посилання позивача, що технічна документація [PERSON] складена у довільній формі, то остання відповідає положенням Постанови КМУ від 05.08.2009 р. №844, складена у спрощеній процедурі оформлення та обмеження щодо встановлення дати не встановлені ЗК України та ЗУ «Про землеустрій». Крім того, на виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2011 року [PERSON] міською радою затверджено рішення №78/130 «Про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Ялтинська 9 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», проте позивач вказаним правом не скористався. Позивачем не доведено порушення його прав прийнятим 27.04.2012 року рішенням ЗМР щодо надання у власність земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. 1905 року, 1д [PERSON], оскільки у своїх клопотаннях позивач вказував адресу м. Запоріжжя, вул. Ялтинська, 9. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Outcome: dismissed