Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

У квітні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом, вимоги якого надалі збільшив та, в підсумку, просив визнати: 1) - недійсними електронні торги проведені 10 березня 2015 р. ДП «ІЦ» з продажу квартири [ADDRESS]; 2) - недійсним протокол №59730 проведення електронних торгів від 10 березня 2015 р. щодо продажу трикімнатної квартири [ADDRESS]; 3) визнати недійсним акт про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів, складений 26 березня 2015 р. державним виконавцем Сидоровою Н.В. та затверджений начальником Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції виданий на підставі протоколу №59730 проведення електронних торгів від 10 березня 2015 р. щодо продажу трикімнатної квартири [ADDRESS], 115 в м. Миколаєві; - 4) визнати недійсним свідоцтво про право власності [PERSON] на вказану квартиру, посвідчене приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Позов обґрунтований тим, що квартира була направлена на реалізацію з прилюдних торгів при тому, що він оскаржував результати її оцінки, а також що виконавче провадження протиправно зупинене у звязку із оскарженням оцінки не було, повідомлення про те, що майно виставлене на торги він не отримував. Крім того, акт проведення торгів йому не надсилався, майно за законом не повинно було реалізовуватися на електронних торгах. Ухвалою суду від 21 червня 2016 р. занесеною до журналу судового засідання до участі в справі в якості третьої особи залучена [PERSON] В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Пояснив, що задоволення позову йому потрібне для фіксації порушень його прав з боку державного виконавця у виконавчому провадженні, з боку ДП «ІЦ» у процедурі електронних торгів, для відшкодування заподіяної шкоди в майбутньому. Підтвердив, що квартира є спільною сумісною власністю з дружиною. Представник Інгульського ВДВС (перейменоване із Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції), відповідач [PERSON] з представником просили позов залишити без задоволення. Представник ДП «ІЦ» в судове засідання не зявився. Третя особа [PERSON] просила позов задовольнити. Наполягала, що спірна квартира придбана за спільні кошти з позивачем, за її особистої трудової участі в накопиченні коштів на купівлю. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого 2016 р. визнані недійсними електронні торги проведені 10 березня 2015 р. ДП «ІЦ» з продажу квартири [ADDRESS]; протокол №59730 проведення електронних торгів від 10 березня 2015 р. та недійсним акт про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів, складений 26 березня 2015 р. державним виконавцем Сидоровою Н.В. та затверджений начальником Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції щодо продажу трикімнатної квартири [ADDRESS], 115 в м. Миколаєві, свідоцтво про право власності [PERSON] на вказану квартиру, посвідчене 10 квітня 2015 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Цим рішенням частково був задоволений позов третьої особи в даній справі [PERSON], дружини [PERSON], до тих самих відповідачів, що і в даній справі. Підстави позовних вимог [PERSON] не були тотожними підставам вимог [PERSON] Обставинами, які [PERSON] вказала в обґрунтування своїх вимог, були незаконна реалізація ? частини квартири, яка належала їй та чоловіку як спільне майно набуте під час шлюбу, без виділу державним виконавцем ідеальної частки боржника у спільному майні. Про те, що майно виставлена на торги її та чоловіка ніхто не повідомляв. Разом з тим, предмет позову [PERSON], в частині, який був вирішений по суті та задоволений, повністю збігається з предметом позову [PERSON], що розглядається в даній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Визнання рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого 2016 р. зазначених електронних торгів недійсними, як і документів, якими були оформлені їх результати, так і документу покупця, що посвідчував його право власності набуте з цих торгів є встановленням судом негативного юридичного факту, який в силу ч. 5 ст. Конституції України є обовязковим для виконання (визнання) усіма субєктами на території України. Повторне встановлення такого юридичного факту окремо для позивача, навіть з інших підстав, суперечить змісту Основного Закону, не призведе для поновлення порушеного права позивача, оскільки це вже відбулося (т. 2 а.с. 49), тому такі позовні вимоги задоволені бути не можуть. Факти порушень його прав позивач має право доводити в іншому порядку, що частково ним було реалізоване шляхом оскарження дій державного виконавця (т. 2 а.с. 31). Судові витрати позивачу за рахунок відповідачам не відшкодовуються згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed