Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення занадто отриманих коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01.08.2017 року вказану справу передано на розгляд до Дзержинського міського суду Донецької області. Відповідно до ухвали судді Дзержинського міського суду Донецької області від 05.10.2017 року, зазначену вище цивільну справу прийнято до розгляду. В обґрунтування вимог про стягнення з [PERSON] занадто отриманих коштів щомісячної адресної допомоги позивач посилається на те, що 27 листопада 2015 року до управління соціального захисту населення Селидівської міської ради (надалі - УСЗН) звернулась гр. [PERSON] за призначенням адресної допомоги особі, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і оплату житлово-комунальних послуг (надалі - грошова допомога). У вказаній заяві зазначаються відомості про всіх членів сімї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема наявність у будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Відповідач при зверненні надала заяву, в якій зазначила, що у будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції не має, проте, в ході перевірки наявності у володінні житлового приміщення, було зясовано, що внутрішньо переміщена особа [PERSON] приховала факт володіння житловим приміщенням на території України, яке належить їй на праві приватної власності та розташоване за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Українськ, вул. Тімірязєва, буд. 20 кв. 23. Позивач посилається на п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яким передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. У звязку з виявленням даного факту рішенням начальника УСЗН від 22.09.2016 року було вирішено утримати з [PERSON] занадто отримані кошти допомоги за період з 27.11.2015 року по 24.05.2016 року, з 27.05.2016 року по 30.09.2016 року у розмірі 100% тобто в сумі 11090,30 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач відмовилася повернути занадто сплачені кошти, то позивач вимушений звернутися до суду із зазначеною позовною заявою в якій ставить питання про стягнення з [PERSON] суму вказаної допомоги за період з 27.11.2015 року по 24.05.2016 року, з 27.05.2016 року по 30.09.2016 року в розмірі 11090,30 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив ухвалити рішення на розсуд суду, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи без його участі не надавав, причини неявки суду не повідомляв. Справа розглядається заочно на підставі ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 листопада 2015 року до управління соціального захисту населення Селидівської міської ради звернулась гр. [PERSON] за призначенням адресної допомоги особі, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і оплату житлово-комунальних послуг (а.с.8,11,12). Відповідно до п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 (надалі Порядок), допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважу органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно п. 5 цього Порядку, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сімї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сімї про взяття на облік осіб, які переміщуються. Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сімї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сімї). На підставі заяви відповідача управлінням було призначено грошову допомогу на період з 27.11.2015 року по 24.05.2016 року в розмірі 1074,00 грн./міс. (а.с. 10); з 01.05.2016 року по 24.05.2016 року в розмірі 1130,00 грн./міс. (а.с.9); з 27.05.2016 року по 24.11.2016 в розмірі 1130,00 грн./міс. (а.с. 7) Під час перебування відповідача на обліку в УСЗН як внутрішньо переміщеної особи, було встановлено, що [PERSON] приховала факт володіння житловим приміщенням в регіоні України, іншому ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно п. 6 Порядку, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно №68660385 від 21.09.2016 року внутрішньо переміщена особа [PERSON] має у власності на підконтрольній Україні території житлове приміщення, у Донецькій області, м. Селидове, м. Українськ, вул. Тімірязєва, буд. 20 кв. 23, форма власності приватна, підстава виникнення права власності: договір дарування, квартири, серія та номер 1080, виданий 22.08.2014 року, видавник: Друга селидівська державна нотаріальна контора. (а.с. 4). У відповідності до п. 12 Порядку, у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, виплата допомоги припиняється. Як вбачається з довідки №16884 від 28.10.2016 року про нараховану та сплачену суму допомоги, загальна сума сплаченої допомоги у період з 27.11.2015 року по 24.05.2016 року та з 27.05.2016 року по 30.09.2016 року складає 11090,30 грн. (а. с. 3) У звязку з виявленням факту володіння відповідачем житловим приміщенням в регіоні України, іншому ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, рішенням начальника УСЗН від 22.09.2016 року було вирішено утримати з [PERSON] занадто отримані кошти допомоги за період з 27.11.2015 року по 24.05.2016 року, з 27.05.2016 року 30.09.2016 року у розмірі 100% тобто в сумі 11090,30грн. (а.с. 6). Згідно п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2016 року вих. № 4000/01-17/06 на адресу відповідача було надіслано повідомлення про повернення суми переплати державної допомоги за період з 27.11.2015 року по 24.05.2016 року, з 27.05.2016 року 30.09.2016 року у сумі 11090,30 грн. (а.с.5), однак добровільно повернути занадто сплачені кошти грошової допомоги відповідач відмовилася. На підставі наведеного суд вважає позов обґрунтованим, а тому таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивача звільнено від сплати судового збору, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved