Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON], про встановлення порядку користування житловим приміщенням в квартирі. Вищевказана квартира № 105 розташована за адресою м. Харків, вул. Блюхера, 60, та зареєстрована по праву власності наступним чином: -1/5 частини - за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1996 року, р.№5-96-65692, в порядку приватизації згідно з Законом України Про приватизацію державного житлового фонду; - 1/5 частини - за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1996 року, р.№5-96-65692, в порядку приватизації згідно з Законом України Про приватизацію державного житлового фонду; - 1/5 частини - за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1996 року, р.№5-96-65692, в порядку приватизації згідно з Законом України Про приватизацію державного житлового фонду; - 2/5 частини - за [PERSON] на підставі договору довічного утримання та догляду від 26.12.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської дкержавної нотаріальної контори, р. № 5-3729. Вказана квартира розташована на 9 поверсі 9-поверхового будинку, та складається з трьох кімнат житловою площею 41,1 кв.м., загальною площею 64,2 кв.м. Також квартира має кухню площею 6,0 кв.м., вбиральню (сполучену) площею 1,2 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., коридор площею 8,6 кв.м., вбудовану шафу площею 2,3 кв.м. Загальна площа приватної частини квартири складає 64,2 кв.м. Квартира обладнана балконом площею 6,0 кв.м. Як зазначено позивачем, фактично між сторонами склався порядок користування належної їм квартири. Відповідачі по справі займають житлову кімнату № 7 площею 13,2 кв.м., дві інші кімнати займає позивач та третя особа [PERSON], яку вона доглядає на підставі договору довічного утримання. [PERSON] вказує, що такий порядок користування житловим приміщенням в квартирі є найбільш зручним та придатним для сторін. Підставою звернення її до суду з даним позовом стало те, що між співвласниками є непорозуміння з приводу оплати комунальних послуг, та можливості укладення окремого договору з комунальними службами. Просить суд встановити порядок користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] житловою площею 41,1 кв.м., загальною площею 64,2 кв.м. між співвласниками [PERSON] та [PERSON], [PERSON], виділивши в квартирі [ADDRESS] окремі житлові кімнати № 8 площею 12,2 кв.м., № 9 площею 15.7 кв.м., та вбудовану шафу № 11 площею 2,3 кв.м. в користування [PERSON], та виділити в цій квартирі окрему житлову кімнату № 7 площею 13,2 кв.м. в користування [PERSON] та [PERSON]. Підсобні приміщення в зазначеній квартирі - кухню № 4 площею 6,0 кв.м., вбиральню (сполучену) площею 1,2 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., коридор площею 8,6 кв.м. - залишити у спільному користуванні співвласників квартири. Позивач та представник позивача, що діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, на судове засідання не з'явились, від представника позивача до початку судового засідання надійшла заява, в якій останній позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити, у разі неявки відповідачів не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у встановлений законом порядок повідомлялися про час та місце слухання справи, однак до суду не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідачів з ухваленням заочного рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи за її відсутністю, та зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, ознайомившись із заявами представника позивача, третьої особи, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи[ADDRESS] розташована за адресою м. Харків, вул. Блюхера, 60, та зареєстрована по праву власності наступним чином: -1/5 частини - за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1996 року, р.№5-96-65692, в порядку приватизації згідно з Законом України Про приватизацію державного житлового фонду; - 1/5 частини - за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1996 року, р.№5-96-65692, в порядку приватизації згідно з Законом України Про приватизацію державного житлового фонду; - 1/5 частини - за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1996 року, р.№5-96-65692, в порядку приватизації згідно з Законом України Про приватизацію державного житлового фонду; - 2/5 частини за [PERSON] на підставі договору довічного утримання та догляду від 26.12.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори, р. № 5-3729. Вказана квартира розташована на 9 поверсі 9-поверхового будинку, та складається з трьох кімнат житловою площею 41,1 кв.м., загальною площею 64,2 кв.м.; кухні площею 6,0 кв.м., вбиральню (сполучену) площею 1,2 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., коридор площею 8,6 кв.м., вбудовану шафу площею 2,3 кв.м. Загальна площа приватної частини квартири складає 64,2 кв.м. Квартира обладнана балконом площею 6,0 кв.м. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. При визначенні можливого варіанту встановлення порядку користування квартирою № 105 розташованої за адресою м. Харків, вул. Блюхера, 60, суд враховує наступне. За правилом ч.3\~ст. 319 ЦК\~України \~усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частина 3 ст.358 ЦК України передбачає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ст. 47 Конституції України, ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном . Враховуючи, що позивачу належить частина квартири більша, ніж частина, яка належить відповідачам, суд приходить до висновку, що їй може бути виділено у користування житлові кімнати розміром 15,7 кв.м. та 12,2 кв.м. та вбудовану шафу площею 2,3 кв.м., яка знаходиться між зазначеними кімнатами, а відповідачам кімнату площею 13,2 кв.м., відповідно до фактичного користування який уклався між сторонами. Інші приміщення залишити у спільному користуванні. Суд зазначає, що після визначення порядку користування житловим приміщенням співвласники продовжують залишатися учасниками спільної часткової власності, їх права не порушуються по володінню спільним житловим приміщенням, оскільки право спільної часткової власності не припиняється. В зв'язку із викладеним позов [PERSON] суд вважає доведеним і обґрунтованим і, відповідно, таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved