Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

У квітні 2014 року до суду звернувся [PERSON] із зазначеним позовом, де в обґрунтування позовних вимог зазначається, що 26 березня 2013 року звернувся до відповідача, який здійснює свою господарську діяльність в сервісному центрі «[INFO]», і замовив послугу: діагностика телевізора марки LG 42LF65, серійний номер 708КСХОF138. Відповідач особисто прийняв техніку і зобов'язався надати таку послугу. Вкінці квітня 2013 року позивачу було повідомлено, що телевізор відремонтований і вартість ремонту складає 1200 грн., відповідач не надав ніяких пояснень щодо того, чому замість діагностики телевізор було відремонтовано без згоди позивача. Тільки після звернення до правоохоронних органів відповідач надав квитанцію, де зазначив вартість ремонту - 800 грн. Таким чином, позивач посилаючись на те, що відповідач здійснив ремонт телевізора без згоди, тобто здійснив послугу, яку не замовляли, тому останній повинен віддати телевізор, однак, у позивача є побоювання, що телевізор взагалі не відремонтований, або у ньому замінені оригінальні деталі дешевими, тому просить стягнути із відповідача вартість телевізора, яка зазначена у товарному чеку, тобто 8 602 грн. Крім того, позивач зазначає, що діями відповідача йому завдано значних моральних страждань, які він оцінює в 3600 грн. та просить стягнути із відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Відповідач подав зустрічний позов до [PERSON], де зазначає, що 03.04.2013 року останній звернувся до майстерні фізичної особи-підприємця [PERSON] щодо ремонту телевізора марки LG 42LF65, серійний номер 708КСХОF138, у зв'язку із відсутністю зображення та споживачу було повідомлено, що орієнтовна вартість ремонту - 1000 грн., з чим останній погодився. До 24 квітня 2013 року телевізор відремонтовано, та позивачем виписана квитанція №958237, однак, відповідач відмовився оплачувати ремонт телевізора, вимагав віддати телевізор безоплатно. За таких обставин, позивач просить стягнути із відповідача вартість ремонту телевізора - 800 грн., витрати за зберігання техніки у розмірі 1985 грн. та нараховані три проценти річних та інфляційні втрати, загальна сума боргу становить 3 084, 76 грн. Крім того, зазначає, що [PERSON] безпідставно відмовився забирати телевізор, звинувачував позивача у присутності клієнтів в непрофесіоналізмі, здирництві, погрожував численними скаргами до різних інстанцій. Протягом липня-червня 2013 року за неправдивими заявами відповідача були проведені перевірки діяльності позивача органами пенсійного фонду та Броварської об'єднаної ДПІ Київської області. За результатами проведених перевірок порушень не виявлено. Дії відповідача принижують ділову репутацію позивача, тому позивач просить стягнути із відповідача завдану моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] доводи позову підтримали та просили задовольнити його в повному обсязі. Зустрічний позов вважають безпідставним, тому просили відмовити у задоволенні таких вимог. Відповідач та його представник [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечували у зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Зустрічні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Із свідоцтва платника єдиного податку серії [NUMBER], виданого суб'єкту господарювання [PERSON] 12 березня 2012 року видно, що видом його господарської діяльності є ремонт радіотелевізійної, аудіо- та відеоапаратури; місце провадження господарської діяльності: [ADDRESS]. Із пояснень позивача вбачається, що 26.03.2013 року він звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON] із проханням зробити діагностику телевізора марки LG 42LF65, серійний номер 708КСХОF138. Між сторонами не було ніяких домовленостей щодо ремонту техніки. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що до нього звернувся позивач щодо ремонту телевізора, у якому було відсутнє зображення. Позивачу повідомили що орієнтовна вартість ремонту 1000 грн. Зазначив, що він не надає таку послугу як діагностика техніки, зокрема, у прейскуранті цін така послуга відсутня. Свідок [PERSON], який був у дружніх стосунках із обома сторонами, повідомив, що за його пропозицією [PERSON] привіз телевізор до ФОП [PERSON], який сказав, що подивиться та повідомить причину поломки та вартість ремонту. Пізніше йому в телефонному режимі [PERSON] повідомив, що встановив причину поломки та відремонтує телевізор. Свідок [PERSON], який був присутній при прийнятті телевізора, пояснив, що коли принесли телевізор, який періодично вимикався, [PERSON] повідомив, що ремонт орієнтовно буде становити 800 грн. та ще вартість замінених деталей. Майже через місяць [PERSON] прийшов до сервісного центру, де йому показали як телевізор працює, але останній відмовився оплатити вартість ремонту та забрати телевізор. Свідок [PERSON], який також був присутнім при прийнятті телевізора, пояснив, що [PERSON] в той день повідомили, яка орієнтовна вартість ремонту телевізора згідно прейскуранту цін на послуги. Свідок не бачив, щоб виписували квитанцію. До матеріалів справи додано копію квитанції №958237 від 24.04.2013 року із відбитком печатки ФОП [PERSON], де зазначено вартість ремонту телевізора - 800 грн. ( а.с. 45 ). Згідно із ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. З огляду на викладені обставин вбачається, що між сторонами було укладено усний договір побутового підряду щодо надання послуг із ремонту телевізора. Доводи позивача про те, що він замовляв лише послугу щодо «діагностики» ( встановлення причини поломки ) є недоведеними в судовому засіданні. Зокрема, покази свідків щодо цього питання є суперечливими, а із прейскуранту на послуги сервісного центру «[INFO]», затвердженого 01.01.2011 року ФОП [PERSON] видно, що така послуга сервісним центром не надається. ( а.с. 47 ). Таким чином, позовні вимоги про стягнення із ФОП [PERSON] на користь позивача вартості телевізора у розмірі 8 602 грн. є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. Посилаючись на те, що діями ФОП [PERSON] позивачу було завдано моральних страждань, які полягають у виникненні для позивача стресових ситуацій у зв'язку з неможливістю отримання потрібної інформації, перегляду улюблених передач та ін., просив стягнути завдану моральну шкоду у розмірі 3600 грн. Так, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Разом з тим, позивачем у судовому засіданні не доведено наявності обставин, передбачених вищезазначеною нормою, тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що відповідачем на виконання умов побутового підряду відремонтовано телевізор марки LG 42LF65, серійний номер 708КСХОF138, який належить позивачу, однак, останній не заплатив за виконану роботу та не забрав телевізор, що не заперечував у судовому засіданні. Вартість ремонту телевізора становить 800 грн., а згідно довідки ТОВ Броварський завод «Побутрадіотехніка» від 05.06.2014 року №28, виданої ФОП [PERSON], телевізор марки LG 42LF65, серійний номер 708КСХОF138, працює згідно норм технічних умов. ( а.с. 64 ). Відповідно до ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Стаття 874 ЦК України передбачає, що у разі нез'явлення замовника за одержанням виконаної роботи або іншого ухилення замовника від її прийняття підрядник має право, письмово попередивши замовника, зі спливом двох місяців від дня такого попередження продати предмет договору побутового підряду за розумну ціну, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести у депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім'я замовника. Підрядник має право у випадках, визначених частиною першою цієї статті, замість продажу предмета договору побутового підряду притримати його або вимагати відшкодування. Згідно із п. п. 30, 31 Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1994 р. N 313 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 1999 р. N 974 ) замовник зобов'язаний прийняти та оплатити вартість наданих згідно з умовами угоди послуг. У разі неотримання замовником без поважних причин замовлення у визначений угодою термін з урахуванням обумовленого пільгового терміну він повинен відшкодувати виконавцю вартість зберігання замовлення. Матеріалами справи встановлено, що безоплатний термін зберігання апаратури після проведення ремонту ФОП [PERSON] - 10 діб, подальше зберігання платне, зокрема, для апаратури вагою понад 5 кг. - 5 грн. за добу. ( а.с. 46 ). Таким чином, враховуючи зазначені норми законодавства та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги про стягнення із [PERSON] вартості проведеного ремонту телевізора у розмірі 800 грн. та вартості зберігання зазначеного телевізора у розмірі 1985 грн., разом 2785 грн., підлягають задоволенню. Вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму 2785 грн., задоволенню не підлягають, так як із розрахунку вбачається, що зазначена заборгованість утворилась станом на квітень 2014 року, а три проценти та інфляційні нараховані починаючи з травня 2013 року, іншого розрахунку позивачем за зустрічним позовом не надано. Позивач за зустрічним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] в присутності клієнтів висловлювався негативно щодо роботи підприємця, звертався до різних інстанцій щодо перевірки діяльності ФОП [PERSON] і таким діями принизив його ділову репутацію, чим завдав моральної шкоди, які оцінив у розмірі 10 000 грн. Разом з тим, такі доводи є необґрунтованими, безпідставним та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому у задоволенні зустрічних вимог про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити. Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу та надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, проаналізувавши норми закону, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги недоведені та не підлягають задоволенню, оскільки позивачами не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог, як це передбачено ст. 60 ЦПК України. Зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення із відповідача за зустрічним позовом вартості проведеного ремонту телевізора у розмірі 800 грн. та вартості зберігання зазначеного телевізора у розмірі 1985 грн., разом 2785 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial