Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

У жовтні 2021 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №\~6542 від 03 листопада 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.\~О., про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно (квартиру), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,90\~кв. м, яка належить на праві власності [PERSON] , на користь АТ\~КБ «Приватбанк» для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №\~СNNOGK00000006 від 05 грудня 2006 року, а саме погашення заборгованості за кредитом у розмірі 16\~307,65 доларів США. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що їй не було відомо про вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису від 03\~листопада 2018 року за № 6542 про звернення стягнення на нерухоме майно з метою погашення заборгованості за кредитним договором. Позивачка дізналася про такий документ після того, як отримала постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Позивачка вважає, що вказаний виконавчий напис є протиправним, тобто таким, що вчинений з порушенням чинного законодавства, оскільки станом на 20 серпня 2015 року є судове рішення в справі № 740/3198/15 за позовом ПАТ\~КБ «Приватбанк», яким достроково стягнуто заборгованість за зазначеним кредитним договором. На думку позивачки, після подання позову до суду про стягнення кредитної заборгованості, банк відповідно до ч. 2 ст.\~1050 ЦК України достроково стягнув усю суму заборгованості. Отже, станом на час вчинення виконавчого напису нотаріуса заборгованість за кредитом не була безспірною. Крім цього, позивачка послалася на неотримання досудової вимоги про усунення порушень. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21\~жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач і треті особи належним чином повідомлені про строк для подання відзиву; заяв про призначення судового засідання та відзиву (пояснень) на позов не направили. Згідно із ч. 5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що 03 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. вчинено виконавчий напис за № 6542 про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно (квартиру), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,90 кв.\~м, яка належить на праві власності [PERSON] , на користь АТ КБ «Приватбанк» для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №\~СNNOGK00000006 від 05\~грудня 2006\~року, а саме погашення заборгованості за кредитом у розмірі 16\~307,65\~доларів США. У виконавчому написі зазначено, що за результатом звернення стягнення на вищевказане нерухоме майно підлягають задоволенню вимоги стягувача АТ\~КБ «Приватбанк», а саме зі стягнення заборгованості з позивачки в загальному розмірі 16\~307,65 доларів США, що за курсом 27,88\~грн за 1 дол. відповідно до службового розпорядження НБУ від 23\~серпня 2018 року еквівалентно 454\~657,28 грн, з них: 11\~125,26 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 3\~843,41 доларів США заборгованість за процентами; 675,57\~доларів США заборгованість за комісією; 663,41 доларів США заборгованість за пенею. Строк, за який провадиться стягнення, 4279\~днів, з 05 грудня 2006 року по 23 серпня 2018\~року. Витрати за вчинення виконавчого напису становлять 3\~500,00 грн. 27 вересня 2021 року державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Суми) Черних Н.\~В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису за № 6542 від 03 листопада 2018 року про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим установлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20\~серпня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 12\~246,79\~доларів США, що за курсом 21,19 грн за 1 дол. відповідно до службового розпорядження НБУ від 26 червня 2015 року еквівалентно 259\~509,48 грн. Ухвалюючи рішення, суд керувався, в тому числі, положеннями ч. 2 ст.\~1050 ЦК України щодо дострокового повернення позики. За загальним правилом, передбаченим у ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»); цим актом є, зокрема, Порядок вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку, а лише їх конкретизує. Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та виходячи із системного аналізу ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст. 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Таким чином, нотаріус перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання,чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Виконавчий напис може бути вчинений за наявності одночасно двох умов, а саме: з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років та підтверджено безспірність заборгованості. Відповідно до ст.\~253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.\~257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Разом з цим ч. 2 ст.\~258\~ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З матеріалів справи слідує, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості. Зокрема, в оскаржуваному виконавчому написі вказано період стягнення\~ з 05 грудня 2006 року по 23 серпня 2018 року, який перевищує як загальну, так і спеціальну позовну давність до складових заборгованості за кредитом. Також слід зазначити, що станом на час вчинення виконавчого напису набрало законної сили рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20\~серпня 2015 року, яким на підставі ч. 2 ст.\~1050 ЦК України стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 12\~246,79\~доларів США, що еквівалентно 259\~509,48 грн. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст.\~35\~Закону України\~«Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Визначена у ч. 1 ст.\~35\~Закону України\~«Про іпотеку» процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 червня 2019 року у справі № 205/578/14-ц, провадження № 14-48цс19). У позовній заяві позивачка послалася на неотримання від банку досудової (письмової) вимоги про усунення порушень за кредитним договором, і такі доводи ні відповідачем, ні третіми особами не спростовані. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми чинного законодавства, а відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 грн та заяви про забезпечення позову в розмірі 454\~грн, а всього 1362 грн.

Outcome: approved