Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

у квітні 2017 р. заявник звернулася до суду із вказаною заявою, просить суд визнати недієздатним свого брата [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS], оскільки він перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері №4 по вул. Щербакова, 64-а у м. Києві та неодноразово лікувався в стаціонарних відділеннях психіатричних лікарень №1, тому через хворобу він не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки та постійного догляду. Заявник у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 24.09.2018 від неї надійшла заява про слухання справи без її участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 21.09.2018 подала заяву про слухання справи без участі представника у зв'язку із виробничою необхідністю (а.с. 48). Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, проходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що згідно довідки Серія АВ №0647130 у [PERSON] ІІ-група інвалідності через загальне захворювання (а.с. 3). [PERSON] являється сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження заявника та свідоцтвами про народження (а.с. 7-9). Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов'язкового проведення судово-психіатричної експертизи. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.02.2018 по справі призначено судово-психіатричну експертизу (а.с. 20). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №260 від 12.04.2018у теперішній час [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у виглідф Органічного маячного (шизофреноподібного) розладу (F 06.2 - згідно з МКХ-10). За психічним станом у теперішній час [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 41-43). Частиною 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов'язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов'язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад і у своєму психічному стані не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому його слід визнати недієздатним. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved