Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київоблгаз», третя особа - Васильківська філія газового господарства ПАТ «Київоблгаз», в якому просить визнати дії ПАТ «Київоблгаз» щодо відмови зобов'язати Васильківську ФЕГГ повернути позивачу підписаний та скріплений печаткою протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року неправомірними. Вказуючи на те, що власнику газопроводу [PERSON] для розгляду та підписання Васильківською ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» був направлений підписаний та скріплений печаткою Договір №89 від 18.11.2013 року «На експлуатацію складових єдиної газотранспортної системи України. Розглянувши Договір та не погодившись з деякими його пунктами, 04.12.2013 року позивачем листом № 79 до Васильківської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» був направлений Протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року разом з одним підписаним екземпляром Договору № 89 від 18.11.2013 року. Другий підписаний екземпляр Договору залишився у позивача. Станом на 26.12.2013 року Васильківською ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» не було надано ні відповідь на лист № 79, ні підписаний Протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року, в зв'язку з чим 29.05.2014 року позивачем була направлена до Васильківської ФЕГГ Претензія № 1 з вимогою надати позивачу підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року. У відповідь на Претензію Васильківською ФЕГГ була надана відповідь № 896 від 20.06.2014 року про те, що Васильківська ФЕГГ не є юридичною особою та самостійним суб'єктом господарювання, а виконує частину функцій ПАТ «Київоблгаз» і не може надати позивачу підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року з рекомендацією звернутись з претензією безпосередньо до ПАТ «Київоблгаз». Не отримавши підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей, 10.10.2014 року позивач звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом щодо визнання дій Васильківської ФЕГГ в частині не повернення підписаного та скріпленого печаткою Протоколу узгодження розбіжностей неправомірними. Рішенням суду від 07.04.2015 року в задоволенні позову було відмовлено. Враховуючи рішення суду, позивачем 27.11.2015 року був направлений 27.11.2015 року лист № 34 до ПАТ «Київоблгаз» з вимогою зобов'язати Васильківську ФЕГГ повернути підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей. У відповідь на лист було отримано відповідь ПАТ «Київоблгаз» не по суті питання. В зв'язку з цим, 28.12.2015 року позивачем до ПАТ «Київоблгаз» була направлена претензія № 1 з вимогою зобов'язати Васильківську ФЕГГ повернути позивач підписаний та скріплений печаткою протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року. У відповідь на претензію була надана відповідь від 12.01.2016 року про те, що оскільки сторонами не було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору до Договір № 89 від 18.11.2013 року є неукладеним. Позивач, вважаючи відповідь ПАТ «Київоблгаз» на претензію № 1 від 28.12.2015 року неправомірною, так як Протокол узгодження розбіжностей № 1 набрав законної сили і Договір № 89 від 18.11.2013 року підписаний обома сторонами вважається укладеним, просить суд визнати дії ПАТ «Київоблгаз» щодо відмови зобов'язати Васильківську ФЕГГ повернути позивачу підписаний та скріплений печаткою протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року неправомірними. Представник позивача вимоги позову підтримала та просила суд їх задовольнити, з підстав, викладених в позові. Представник відповідача вимоги позову не визнав та просив у задоволені позову відмовити, оскільки сторонами не було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору до Договір № 89 від 18.11.2013 року, а тому він є неукладеним. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали позову, приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом установлено, що 18.11.2013 року між ФОП [PERSON] (далі - Замовник) та Васильківською філією ПАТ «Київоблгаз» (далі - Виконавець) в особі начальника філії Усика О.В. було укладено договір № 89 на експлуатацією складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами) за умовами якого замовник передає виконавцю в експлуатацію складові Єдиної газотранспортної системи, які безпосередньо приєднані до газових мереж виконавця, який є газорозподільним підприємством, та використовуються для забезпечення розподілу природного газу (а.с. 7-9). 04.12.2013 року замовником - [PERSON] було складено протокол узгодження розбіжностей № 1 який є невід'ємною частиною договору № 89 «На експлуатацією складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)» від 18.11.2013 року ( а.с.10-12). Факт надсилання вищевказаного Протоколу узгодження розбіжностей № 1 від 04.12.2013 року та 1-го примірника договору № 89 від 18.11.2013 року начальнику Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» підтверджується супровідним листом № 79 від 04.12.2013 року, зі змісту якого замовник просив розглянути Протокол узгодження розбіжностей, підписати та скріпити його печаткою. З огляду відмітки, що міститься на супровідному листі, Васильківською філією ПАТ «Київоблгаз» вищевказану претензію було отримано 04.12.2013 року вх. № 2456 (а.с.13). 29.05.2014 року позивачем було надіслано начальнику Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» Претензію № 1, з вимогою до 09.06.2014 року надати особисто на руки замовнику підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей № 1 до договору № 89 від 18.11.2013 року. Крім того, замовник повідомив про намір, у разі не виконання вимог претензії, звернутися до суду з позовом про витребування Протоколу узгодження розбіжностей до договору № 89 від 18.11.2013 року (а.с.14). Як вбачається з відмітки, що міститься на претензії, Васильківською філією ПАТ «Київоблгаз» вищевказану претензію було отримано 29.05.2014 року вх. № 698 (а.с.14). 20.06.2014 року Васильківською філією ПАТ «Київоблгаз» було надано повідомлення № 896 про те, що відповідно до положення про Васильківську філію по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», Васильківська ФЕГГ не є юридичною особою та самостійним суб'єктом господарювання, а виконує частину функції ПАТ «Київоблгаз» в районі знаходження Філії. Враховуючи викладене, Васильківська ФЕГГ рекомендувала замовнику звернутися безпосередньо до ПАТ «Київоблгаз» (а.с.15). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2015 року у задоволенні позову [PERSON] до Васильківської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» про визнання дій неправомірними відмовлено, з підстав того, що Васильківська ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» є структурним підрозділом ПАТ «Київоблгаз» без права юридичної особи, в зв'язку з чим відповідальність за її діяння має нести саме ПАТ «Київоблгаз», рішення набрало чинності (а.с.16-17). 27.11.2015 року позивач, звернувся з листом № 34 безпосередньо до ПАТ «Київоблгаз» з вимогою зобов'язати Васильківську ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» повернути йому підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей №1 до договору № 89 від 18.11.2013 року (а.с.18-19). У відповідь на вищевказаний лист ПАТ «Київоблгаз» листом № KN09.4-ЛB-4550-1215 від 15.12.2015 року повідомило позивача, що згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 «Про затвердження Кодексу газопровідних систем» втратила чинність постанова НКРЕ від 07.03.2013 р. № 228 «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)». В зв'язку з цим було запропоновано звернутися до Васильківської філії ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» для укладення нового договору на експлуатацію складових газорозподільної системи, згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем (а.с.20). 28.12.2015 року [PERSON] звернувся безпосередньо до ПАТ «Київоблгаз» з претензією № 1, в якій просив зобов'язати Васильківську філію ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» повернути йому підписаний та скріплений печаткою Протокол узгодження розбіжностей №1 до договору № 89 від 18.11.2013 року. Крім того, позивач повідомив про намір, у разі не виконання вимог претензії, звернутися до суду з позовом (а.с.21-22). 12.01.2016 року ПАТ «Київоблгаз» було надіслано лист повідомлення № KN09.4-ЛB-59-0116 у відповідь на претензію № 1 від 31.12.2015 року «щодо підписання протоколу розбіжностей», зі змісту якого вбачається, що оскільки сторонами не було досягнути згоди за всіма істотними умовами договору, Договір № 89 від 18.11.2013 року є неукладеним, а тому позивачу необхідно звернутися до Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» для укладення договору про експлуатацію газорозподільних систем або договору господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Васильківської філії відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (а.с. 23). Як вбачається з повідомлення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 9256/21/61-15 від 01.09.2015 року «щодо надання інформації» встановлено, що на засіданні Комісії 01.09.2015 року було прийнято рішення про переоформлення ліцензії серії АГ № 507469 на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, виданої Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на безстрокову (а.с.40). Зі змісту ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1079 від 23.06.2011 року ( переоформлення рішенням від 01.09.2015 № 2248) Васильківська філія по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (а.с.41-44). Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», втратила чинність постанова №228 від 07 березня 2013 року «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України». Згідно до г.1 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ. Власники газової мережі, яка згідно з розділом ІІ цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобов'язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу). Договори експлуатації, господарського відання та користування укладаються за формами, визначеними у додатках 3-5 цього Кодексу (крім газових мереж, що є державним майном). Таким чином, форма та зміст (умови) договору про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» і повинен відповідати затвердженим вимогам. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. А статтею 14 цього кодексу передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Положеннями ст.ст. 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642 - 643 ЦК України. Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Разом з тим, згідно вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, за підсумовуючим аналізом наведених правових норм, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено яким чином порушується його право чи не визнається іншою особою до якої пред'явлено позов, а посилання на наведені у позовній заяві обставини не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки відповідачем було запропоновано позивачу звернутися до Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» для укладення договору відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, а тому в задоволені позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed