Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належним йому на праві приватної власності майном, а саме: споруди гараж літ. Б; вбиральня літ. Д, душова літ. Е, ? споруди № 1-9,11,12 огорожа, ? І мостіння шляхом забезпечення вільного доступу до майна та заборонити [PERSON] чинити йому перешкоди у користуванні даною власністю. В обґрунтування позову вказав, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року була частково задоволена позовна заява [PERSON], а саме, було визнано право власності за [PERSON] на 49/100 частин, а за [PERSON] на 51/100 частин домоволодіння № 167-Б по вул. Юності у м. Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку літ. А-1, гаражу літ. Б, сараю літ. В, літньої кухні літ. Г, вбиральні літ. Д, душової літ. Е, вольєру літ. Ж, споруди 1-12 мостіння літ. І, загальною площею 86,6 кв.м., житловою 69 кв.м. Даним рішенням було розподілено між співвласниками домоволодіння № 167-Б по вул. Юності у м. Дніпропетровську, а саме: виділено [PERSON] в житловому будинку літ. А-1 приміщення 1-8, площею 3,1 кв.м.; приміщення 1-7 площею 4,8 кв.м.; приміщення 1,1 площею 9,7 кв.м.; приміщення 1-2 площею 22 кв.м.; разом 39,6 кв.м., а також будівлі та споруди: сарай В, літня кухня літ. Г, вольєр літ. Ж, зливна яма № 10; ? споруди № 1-9,11,12 огорожа, 1/2І мостіння, що складає в цілому 49/100 частин домоволодіння. Йому було виділено в житловому будинку літ. А-1 приміщення 1-5, площею 8,1 кв.м., приміщення 1-6, площею 9 кв.м., приміщення 1-4, площею 29,9 кв.м., разом 47 кв.м., а також будівлі та споруди: гараж літ. Б, вбиральня літ. Д, душова літ. Е, ? споруди № 1-9,11,12 огорожа, ? І мостіння, що складає в цілому 51/100 частин домоволодіння. При розподілі домоволодіння повинно було провести наступні переобладнання: у житловому будинку приміщення 1-5 переобладнати віконний отвір в дверний; у приміщенні 1-5 та 1-6 пробити дверний отвір; у приміщенні 1-3 та 1-2 розібрати перегородку; приміщення 1-6 переобладнати під кухню; у приміщенні 1-2 та 1-4 закласти дверний отвір; у приміщенні 1-2 та 1-6 закласти дверний отвір. Витрати по переобладнанню були покладені солідарно на них. Відповідно до вищезазначеного рішення суду ним були проведені переобладнання в домоволодінні за власний кошт. Відповідач не приймала жодної участі у переобладнанні. 07 листопада 2014 року він зареєстрував у реєстраційній службі право спільної часткової власності у розмірі 51/100 частин житлового будинку А-1, загальною площею 84,8 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м., Б-гараж, В-сарай, Г-літня кухня, Д -вбиральня, Е душ, Ж-вольєр, № 1-12, І- споруди, мостіння. Після того, як ним були виконані переобладнання та було зареєстровано право власності відповідачка встановила огорожу, якою обмежила його права, як власника домоволодіння. Він має автомобіль, який він раніше паркував у своєму гаражі, однак своїми протизаконними діями відповідач не допускає його до гаражу та ? І мостіння, в звязку з чим йому доводиться залишати на усю ніч автомобіль у свого друга у його гаражі. Своїми протиправними діями відповідач перешкоджає йому в повній мірі, як власнику користуватися належним йому майном. На його неодноразові пропозиції встановити йому доступ до належного йому за законом майна, відповідачка відмовляє, у звязку з чим він вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Також суду пояснив, що відповідач чинить йому опір у користуванні власним майном. Відповідачка поставила сполошний паркан і у нього немає доступу до тих споруд, які їм виділили судовим рішенням у спільне користування. Вбиральня літ. Д та душова літ. Е знаходяться на його території і він має вільний до них доступ. До гаражу він немає вільного доступу. На його половині відсутні мостіння. Позивачка, без відповідних дозвільних документів побудувала паркан і він немає можливості зайти у двір. Оскільки його гараж із-за паркану опинився на території відповідачки, то він був вимушений переобладнати виїзд з гаражу, а сам гараж знаходиться на території відповідачки, до якого у нього немає доступу. У судовому засіданні відповідачка заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суду пояснила, що коли розділили домоволодіння і усі сумлінні особи стали ходити до нього через двір. На її зауваження позивач ніяк не реагував. Вона його боїться і тому була вимушена побудувати паркан. Вислухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно \~до \~ч. 1 \~ст. \~317 \~ЦК \~України, власникові \~належать \~права \~володіння, користування \~та \~розпорядження \~своїм \~майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року визнано право власності за [PERSON] на 49/100 частки за [PERSON] на 51/100 частин домоволодіння № 167-Б по вул. Юності у м. Дніпропетровськ, яке складається з житлового будинку літ. А-1, гаражу літ. Б, сараю літ. В, літньої кухні літ. Г, вбиральні літ. Д, душової літ. Е, вольєру літ. Ж, споруди літ. 1-12, мостіння літ. І, загальною площею 86,6 кв.м, житловою 69 кв.м. Розподілено між співвласниками домоволодіння № 167-Б по вул. Юності у м. Дніпропетровську, виділивши [PERSON] в житловому будинку літ. „А-1 приміщення 1-8, площею 3,1 кв.м; приміщення 1-7 площею 4,8 кв.м; приміщення 1,1 площею 9,7 кв.м; приміщення 1-2 площею 22 кв.м; разом 39,6 кв.м, а також будівлі та споруди: сарай літ. В; літня кухня літ. Г, вольєр літ. Ж,, зливна яма № 10; ? споруди № 1-9, 11, 12 огорожа, ? І мостіння, що складає в цілому 49/100 частин домоволодіння. Виділивши [PERSON] в житловому будинку літ. „А-1 приміщення 1-5, площею 8,1 кв.м; приміщення 1-6 площею 9 кв.м; приміщення 1,4 площею 29,9 кв.м; разом 47 кв.м, а також будівлі та споруди: гараж літ. Б; вбиральня літ. Д, душова літ. Е, ? споруди № 1-9, 11, 12 огорожа, ? І мостіння, що складає в цілому 51/100 частин домоволодіння. При розподілі домоволодіння [PERSON] та [PERSON] слід провести наступні переобладнання: у ж/б прим. 1-5 переобладнати віконний отвір в дверний; у ж/б прим. 1-5 і прим. 1-6 пробити в дверним отвором; у ж/б прим. 1-3 та 1-2 розібрати перегородку; у ж/б прим. 1-6 переобладнати під кухню; у ж/б прим. 1-2 та 1-4 закласти дверний отвір; у ж/б прим. 1-2 та 1-6 закласти дверний отвір. Витрати по переобладнанню покласти на сторони. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 2\~897 грн. 50 коп. в рахунок грошової компенсації. Позивач у позові зазначає, що відповідач [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні власністю, а саме: спорудами гаражем літ. Б; вбиральня літ. Д, душова літ. Е, ? споруди № 1-9,11,12 огорожа, ? І мостіння, які розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Юності, буд. 167-Б, оскільки побудувала паркан і він немає вільного доступу до даних споруд, внаслідок чого він був вимушений звертатися з заявою до Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що дійсно позивач немає можливості користуватися своїм гаражем, оскільки відповідачка побудувала паркан. Позивач може користуватися своїм гаражем тільки з вулиці. Згідно листа Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в дніпропетровській області від 22 вересня 2015 року за № 42/7708, в ході проведеної перевірки виїздом на місце події було встановлено, що [PERSON] має ? частини домоволодіння № 167-Б по вул. Юності у м. Дніпропетровську і вона на своїй частині почала будувати паркан (а.с.28). Згідно фототаблиць, які долучені до матеріалів справи як позивачем так і відповідачем вбачається, що позивач може користуватися гаражем лише з вулиці, оскільки біля самого гаражу розташований центральний вхід з металевої огорожі висотою 2,5 метри та паркан з червоної цегли висотою 2 метри, які побудувала відповідачка. Також з фототаблиці (а.с.33, 35) вбачається, що до частини гаражу позивач немає доступу, оскільки він огороджений парканом. Також, з фото таблиць вбачається, що позивач позбавлений можливості користуватися спорудами, які знаходяться в спільному користуванні, а саме спорудою № 1-9, 11, 12 огорожа, 1/2 частиною І мостіння. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що перешкоди створені відповідачкою, позбавляють позивача можливості користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном, а саме гаражем літ. Б, а також спорудами, які знаходяться в спільному користуванні, а саме спорудою № 1-9, 11, 12 огорожа, 1/2 частиною І мостіння. Що стосується позовних вимог про усунення перешкод у користуванні вбиральнею літ. Д та душом літ. Е. то у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем визнано та підтверджується фототаблицями (а.с. 48-49), що вбиральня літ. Д та душ літ. Е. знаходяться на його території і він має вільний доступ до даних споруд. Що стосується позовних вимог про заборону [PERSON] чинити йому перешкоди у користуванні даною власністю, то дані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 \~ст. \~15 \~ЦК \~України, \~кожна \~особа \~має \~право \~на \~захист \~свого цивільного \~права \~у \~разі \~його \~порушення, \~невизнання \~або \~оспорювання. Доказів того, що [PERSON] буде в подальшому чинити перешкоди [PERSON] суду не надано, а тому вимоги позивача є передчасними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належним на праві приватної власності [PERSON] гаражу літ. Б, а також спорудами, які знаходяться в спільному користуванні, а саме спорудою № 1-9, 11, 12 огорожа, 1/2 частиною І мостіння, шляхом забезпечення вільного доступу до майна. На підставі викладеного,

Outcome: partial