Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 04 червня 2011 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 152. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили. Мешкають разом, однак спільне господарство не ведуть. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, але у разі задоволення позову у розмірі ? частини від доходу відповідача не заперечувала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він є інвалід 3-ої групи з дитинства, постійного заробітку не має, отримує пенсію у розмірі 1050 гривень. Матеріальну допомогу на утриманні дитини зобов'язався надавати добровільно. Просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від свого доходу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також, у судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав частково. Матеріальну допомогу на утримання дитини зобов'язався надавати добровільно. Відповідач є інвалід 3-ої групи з дитинства, постійного заробітку не має, отримує пенсію у розмірі 1050 гривень. Просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від свого доходу. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки не надає, не працює, отримує пенсію по інвалідності, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повнолітня дитини. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви у провадження судових органів України, тобто з 16 жовтня 2014 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial