Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначала, що 23 вересня 2011 року Бердянським РАЦС Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №549. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1500,00 грн. щомісячно з дня звернення до суду і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позов, наполягала на його задоволенні, додатково пояснивши на запитання суду, що на даний час вона не працює, утримувати дитину допомагає її мати. До витрат на дитину входить оплата дитячого дошкільного закладу 280 грн. на місяць, витрати на дорогу 350 грн. на місяць, також на харчування, придбання одягу, за комунальні послуги. Крім цього, дитина хворіла та на її лікування було витрачено кошти. За її підрахунками, на утримання дитини в місяць потрібно приблизно 2000,00 грн. Відповідач офіційно не працює, проте має певний дохід від неофіційної роботи. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 350,00 грн. на місяць, пояснивши свою позицію тим, що він наразі підробляє підсобником по утепленню будинків, заробляє від 50 грн. до 100 грн. на день. Позивач також займається торгівлею на ринку та має дохід. Заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], батьками якої є позивач та відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Встановлено, що дочка проживає разом з позивачем, як вбачається з довідки ОСББ «Серафимовича -139» №74 від 13.10.2015 року та не заперечується відповідачем. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із змісту ст. 181 СК України вбачається, що при відсутності домовленості між батьками про утримання дитини, той з батьків, з ким проживає дитина має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій сумі. У відповідності з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати, зокрема, стан здоровя та матеріальний стан як позивача так і відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У всіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України). Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Зі слів позивача, вона не працює, на пояснення відповідача пояснила, що вона лише допомагає на ринку своїй матері. Відповідач наразі не працює, проте з його слів, має певний дохід від своєї роботи по утепленню будинків до 100 грн. на день. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що позивач не обґрунтувала в позовній заяві необхідність стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 1500 грн. У судовому засіданні пояснила, що на дитину приблизно витрачає 2000,00 грн. на місяць. Враховуючи обовязок обох батьків в рівній мірі утримувати свою дитину та з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який становить на даний час 1167 грн. згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» (в ред. Закону від 17.09.2015р.), суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі 600,00 грн. щомісячно з дня предявлення позову до суду, задовольнивши позов частково, яких, на думку суду, на даний час буде достатнім для задоволення потреб дитини. Суд при цьому не враховує позицію позивача, яка пояснювала необхідність утримання аліментів саме у визначеному нею розмірі необхідністю покриття витрат на лікування дитини та комунальних платежів, оскільки витрати, повязані з лікуванням дитини, належать до додаткових витрат і стягуються відповідно до ст.185 СК України, а питання покриття витрат на комунальні платежі не може вирішуватися у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стосовно позиції відповідача, що він зможе сплачувати аліменти тільки в сумі 350 грн. на місяць, то, на тверде переконання суду, цих коштів не вистачатиме для покриття витрат на забезпечення належного виховання та утримання дитини відповідно до її фізіологічно-вікових потреб. Інших обставин, які впливають на розмір аліментів та враховуються при вирішенні справи, відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 600 грн. на місяць, які, з урахуванням аналогічного обовязку матері, складатимуть прожитковий мінімум для їхньої дитини. В решті заявлених позовних вимог слід відмовити. При постановленні рішення про стягнення аліментів у визначеному розмірі суд також враховує, що позивач та відповідач у даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України чи стягнення додаткових витрат на дитину згідно із ст.185 СК України. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial