Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

У жовтні 2014 р. ПАТ «Дельта Банк» предявило позов до [PERSON], в якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитом, строк сплати якої не настав, у сумі 15377 грн 50 коп., прострочену заборгованість за кредитом у сумі 9125 грн 00 коп., заборгованість за комісіями 11375 грн 00 коп., а всього 35877 грн 50 коп., і відшкодування судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у звязку з неналежним виконанням [PERSON] обовязків за кредитним договором у нього перед ПАТ «Дельта Банк» станом на 22.07.2014 виникла вищевказана заборгованість. У березні 2017 р. [PERSON] подав зустрічний позов, в якому просив визнати недійсним укладений сторонами кредитний договір. Дані вимоги мотивуються тим, що умови оспорюваного [PERSON] договору є несправедливими та суперечать принципам розумності й добросовісності й створюють дисбаланс договірних прав і обовязків на шкоду [PERSON], що ПАТ «Дельта Банк» письмово не повідомляло його про орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за кредитом та вартості всіх послуг та що комісія за обслуговування кредитного ліміту у розмірі 3,5 % є незаконно нарахованою. Оскаржуваним рішенням позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено та на його користь стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 35877 грн 50 коп. і відшкодування судових витрат у сумі 358 грн 78 коп.; у задоволенні зустрічного позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення й постановити рішення про визнання кредитного договору недійсним. Доводи скарги є ідентичними доводам, що викладені у зустрічному позові. У судовому засіданні представник [PERSON] підтримав апеляційну скаргу; представник ПАТ «Дельта Банк» подав до суду заяву про невизнання апеляційної скарги та про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що внаслідок порушення [PERSON] зобовязань за укладеним з ПАТ «Дельта Банк» кредитним договором в нього перед ПАТ «Дельта Банк» станом на 22.07.2014 утворилася кредитна заборгованість у вищевказаній сумі; зустрічні позовні вимоги є безпідставними, недоведеними та не обґрунтованими доказами. З такими висновками частково не погоджується апеляційний суд. Так по справі встановлено наступне. 15.11.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитну угоду, складовими якої є: заява [PERSON] № 001-24907-151112, тарифи на обслуговування платіжних карток Тарифного пакету «Нова Готівочка», що затверджено рішенням Тарифного комітету ПАТ «Дельта Банк» (протокол № 395 від 08 листопада 2011 року), опитувальник клієнта фізичної особи [PERSON] та анкета позичальника [PERSON] (їх копії на арк. 3-6). На виконання цього кредитного договору ПАТ «Дельта Банк» відкрило [PERSON] кредитну лінію з кредитним лімітом у сумі 25000 грн 00 коп. на строк 364 календарних дні з тарифним пакетом «Нова Готівочка». Цим тарифним пакетом встановлена плата за обслуговування кредитного ліміту у розмірі 3,5 % від суми кредитного ліміту та у разі наявності заборгованості за рахунком станом на день нарахування (п. 1.5), а також комісія за проведення операцій, здійснених у валюті, відмінній від валюти картрахунку, у сумі 1 % (п. 2.4). Відповідно до пп. 2.5., 5., 7.1. заяви [PERSON] № 001-24907-151112, до її підписання [PERSON] ознайомлено в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення ліміту кредитної лінії) та про орієнтовну сукупну вартість кредиту; він повідомлений про те, що чинна редакція правил та тарифів на обслуговування платіжних карток розміщені на офіційному сайті ПАТ «Дельта Банк», у звязку з чим він зобовязаний періодично ознайомлюватися з цими правилами й тарифами з метою перевірки їх чинності та знати зміни до правил і тарифів; він зобовязаний перевіряти правильність здійснених операцій за рахунком у спосіб та в порядку, які визначено у правилах; з правилами та тарифами банку [PERSON] попередньо ознайомлений і повністю з ними згоден, їх зміст він розуміє і зобовязується неухильно дотримуватися положень даних правил та тарифів. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобовязань за укладеним з ПАТ «Дельта Банк» кредитним договором останнє станом на 22.07.2014 нарахувало йому заборгованість на загальну суму 35877 грн 50 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом, строк повернення якої не настав - у сумі 15377 грн 50 коп., простроченої заборгованості за кредитом у сумі 9125 грн 00 коп. і заборгованості за комісіями у сумі 11375 грн 00 коп., що підтверджується виконаним ПАТ «Дельта Банк» розрахунком відповідного змісту (арк. 8). Із встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Наявність у [PERSON] заборгованості за укладеним сторонами кредитним договором у сумах 15377 грн 50 коп. і 9125 грн 00 коп. підтверджено належними й допустимими доказами, які описано вище. У справі нема жодного доказу того, що [PERSON] здійснювалися операції у валюті, відмінній від валюти відкритого йому ПАТ «Дельта Банк» картрахунку, за які нараховується передбачена пунктом 2.4 Тарифного пакету «Нова Готівочка» комісія у сумі 1%. Крім того, жодна з сторін не стверджує, що ним здійснювалися такі операції. Наявні у справі докази і пояснення представника [PERSON] підтверджують, що заборгованість за комісією у сумі 11375 грн 00 коп., про яку йдеться у позовній заяві, поясненнях сторін, в апеляційній скарзі та у розрахунку кредитної заборгованості [PERSON], фактично є передбаченою Тарифним пакетом «Нова Готівочка» платою за обслуговування кредитного ліміту у розмірі 3,5%. Згідно з п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168, яка була чинною протягом часу виникнення й тривання спірних правовідносин, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Встановивши в кредитному договорі плату за обслуговування кредитного ліміту, ПАТ «Дельта Банк» не зазначило, які саме послуги за цю плату надаються позивачу. При цьому ПАТ «Дельта Банк» нараховувало, а [PERSON] сплачував плату за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок [PERSON], що є незаконним. Даного висновку апеляційний суд дійшов з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16. Таким чином, доводи [PERSON] про несправедливість та незрозумілість умови укладеного ним з ПАТ «Дельта Банк» кредитного договору в частині покладення на нього обовязку вносити плату за обслуговування кредитного ліміту ґрунтуються на законі. Ці ж доводи стосовно всіх інших положень даного договору апеляційним судом відкидаються як такі, що суперечать його змістові й нормам права, які регулюють спірні правовідносини. З огляду на вищевикладене, укладена сторонами кредитна угода є недійсною в частині обовязку [PERSON] сплачувати ПАТ «Дельта Банк» щомісячну плату за обслуговування кредитного ліміту (комісії) у розмірі 3,5% від суми кредитного ліміту та у разі наявності заборгованості за рахунком станом на день нарахування (яка передбачена пунктом 1.5 Тарифів на обслуговування платіжних карток тарифного пакету «Нова Готівочка», що затверджені рішенням Тарифного комітету ПАТ «Дельта Банк» (протокол № 395 від 08.11.2011), що є складовою кредитного договору між сторонами). Отож рішення суду І інстанції в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитом у загальній сумі 24502 грн 50 коп. є вірним, а в частині стягнення заборгованості за комісією у сумі 11375 грн 00 коп. є незаконним. Тому воно підлягає: - зміні в частині задоволених позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» шляхом зменшення розміру стягнутої на користь цього товариства з [PERSON] кредитної заборгованості до 24502 грн 50 коп., - скасуванню в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання укладеного сторонами договору недійсним щодо обовязку [PERSON] сплачувати ПАТ «Дельта Банк» плату за обслуговування кредитного ліміту (комісію) у сумі 11375 грн 00 коп. з ухваленням рішення про задоволення цієї частини вимог. Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України: - у звязку зі зменшенням розміру стягнутої з [PERSON] кредитної заборгованості сума відшкодування ПАТ «Дельта Банк» витрат по сплаті судового збору підлягає зменшенню пропорційно до задоволених вимог до 245 грн 01 коп. (24502 грн 50 коп.: 35877 грн 50 коп. = 68,29 % х 358 грн 78 коп. (сума сплаченого судового збору, платіжне доручення на арк. 1) = 245 грн 01 коп.), - у звязку з частковим задоволенням зустрічних позовних вимог [PERSON] на користь останнього з ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню відшкодування судового збору пропорційно до задоволених вимог у сумі 126 грн 40 коп. (ці вимоги задоволено на 31,71 % х 275 грн 61 коп. (сума сплаченого судового збору, арк. 27) = 126 грн 40 коп.), - у звязку з частковим задоволенням апеляційної скарги і визнанням кредитного договору частково недійсним та звільненням [PERSON] від сплати судового збору за звернення до суду з цими позовними вимогами, з ПАТ «Дельта Банк» до бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн 00 коп. - пропорційно до задоволеної частини вимог і за ставкою судових витрат, що встановлена підп. 2, 6 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи викладене,

Outcome: partial