Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

у жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 102277, 31 грн., середній заробіток за весь час затримки виплати належних при звільненні сум в розмірі 13237, 12 грн., а всього 115514, 43 грн. Позов позивач мотивував тим, що на підставі наказу № 10-к від 21.12.2007 року його прийнято на роботу на посаду заступника директора із загальних питань та соціального розвитку ТОВ «Голден Деррік». Наказом № 54-К від 16.03.2012 року його переведено на посаду начальника загального відділу та згідно з наказом № 68-К від 15.08.2016 року звільнено із займаної посади за угодою сторін, відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. Із червня 2014 року відповідач не виплачував йому заробітну плату, страхові внески до відповідних соціальних фондів не сплачував. На неодноразові його звернення щодо проведення своєчасного розрахунку з виплати заробітної плати відповідач не відреагував, а також відмовився надати інформацію щодо розміру наявної заборгованості із виплати заробітної плати та розрахункові листа за період часу із 01.06.2014 року по 15.08.2016 року. Загальна сума заборгованості за вказаний період часу складає 102277, 31 грн. Оскільки відповідач не провів із ним своєчасний розрахунок із виплати заробітної плати, то кількість днів затримки з часу звільненні по день звернення до суду складає 64 дні, а отже середній заробіток за час затримки виплати належних при звільненні становить 13237, 12 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: згідно даних трудової книжки серії БТ № 1266923, заповненої 20.01.1977 року на імя [PERSON], останній на підставі наказу № 10-к від 21.12.2007 року прийнятий на роботу на посаду заступника директора із загальних питань та соціального розвитку ТОВ «Голден Деррік». Наказом № 54-К від 16.03.2012 року його переведено на посаду начальника загального відділу цього ж товариства та згідно з наказом № 68-К від 15.08.2016 року звільнено із займаної посади за угодою сторін, відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. (а.с. 4). Згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON], сформованої станом на 28.09.2016 року, останньому нараховувалася за період часу із червня 2014 року по 01.08.2016 року заробітна плата, загальний розмір якої склав 102277, 31 грн. (а.с.5). Листом від 01.10.2016 року позивач [PERSON] звертався до директора ТОВ «Голден Деррік» з вимогою видати довідку про нараховану та виплачену заробітну плату із червня 2014 року по серпень 2016 року. (а.с.6). Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 110 КЗпП України, яка узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. При цьому, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Таким чином, судом встановлено факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ «Голден Деррік» у період з 21.12.2007 року по 15.08.2016 року. Судом витребувано у відповідача дані щодо розміру нарахованої, але невиплаченої заробітної плати [PERSON], згідно якої за період часу із 01.05.2014 року по 01.08.2016 року розмір заборгованості із заробітної плати склав 82925, 14 грн. З урахуванням цього, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі у розмірі 82925, 14 грн., що не була виплачена позивачу у відповідності до вимог трудового законодавства за період часу із 01.05.2014 року по 01.08.2016 року., а не у розмірі 102277, 31 грн., як просив позивач., оскільки в даних індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] наведено дані щодо розміру нарахованої заробітної плати з урахування податкових зобовязань. Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинний сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-144ц13 від 29.01.2014 р., яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені\~статтею 116 КЗпП України є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої\~статтю 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Так, позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку виплати належних при звільненні платежів, який необхідно рахувати з часу звільнення, тобто із 15.08.2016 року та по день звернення до суду, а саме до 18.10.2016 року, який склав 64 дні. Правова позиція\~\~щодо порядку обрахування середнього заробітку, яка є обов'язковою для судів, міститься в Постанові Верховного суду України у справі\~\~від 23.01.2012 року № 6-87 цс 11. Так, відповідно до п.5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі - Порядок), основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Однак на розгляд суду не надано графік роботи підприємства, а тому суд позбавлений можливості чітко визначити кількість робочих днів. Таким чином, середньоденний заробіток позивача становить 161, 12 грн. ( з урахуванням нарахованого розміру заробітної плати у липні, серпні 2016 року (3019, 56 грн. + 6970, 32 грн. = 9989, 88 грн.) / 62 дні = 161, 12 грн., а розмір середнього заробітку за весь час затримки складає 10312,13 грн. (161,12 грн. х 64 дні = 10312,13 грн.). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Оскільки позов задоволено частково, а позивач звільнений від сплати судового збору по даній категорії справ, то із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Так,судом задоволено до стягнення суму заборгованості у розмірі 93237, 27 грн. (82925, 14 грн. + 10312,13 грн. = 93237, 27 грн.), а тому до стягнення підлягає в дохід держави сума судового збору у розмірі 932, 37 грн.

Outcome: partial