Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У квітні 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 23 травня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 25\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% строком до 23 травня 2016 року. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення, [PERSON] має заборгованість 28\~551,92 гривень, що складається з: залишку заборгованості за кредитом 23\~133,23 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2\~806,19 грн., комісії за РО 2\~612,50 грн.. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 23\~133,23 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обовязків ЗАТ «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обовязків АКБ «Райффайзенбанк Україна». 23 травня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2003912616. За даним договором [PERSON] отримав кредит в розмірі 25\~000 грн. на споживчі цілі, строком до 23 травня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 15% річних. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 21 липня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено Договір факторингу № 21/07/14, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступив на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» своє право вимоги заборгованості за вказаним Кредитним договором, а також договором забезпечення, в тому числі по кредитному договору [PERSON], що підтверджується також і витягом з додатку до Договору факторингу. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог законодавства (ст. 526 ЦК України). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязується сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором, або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. В судовому засіданні встановлено, що згідно п.1.4 Кредитного договору позичальник повинен сплачувати проценти за використання вказаних коштів. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються в договорі. Зважаючи на те, що між сторонами 23 травня 2013 року був укладений кредитний договір, ціна якого складає 25\~000 грн. та те, що у встановлений договором строк договірні зобовязання з боку [PERSON] виконані не були, на звернення позивача на його імя з вимогою погасити борг вони не відреагував (а.с.12). Відповідач у визначений договором строк заборгованість по відсоткам не погасив, як встановлено судом, станом на 20 березня 2015 року [PERSON] має не виплачений борг в розмірі 28\~551,92 гривень, що складається з: залишку заборгованості за кредитом 23\~133,23 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2\~806,19 грн., комісії за РО 2\~612,50 грн. Дана обставина підтверджується розрахунком заборгованості, який надав позивач.

Outcome: approved