overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 2004року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1539. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 04 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №417. Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді\~від 08\~листопада 2021\~року відкрито\~провадження у\~справі за\~правилами спрощеного\~позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову немає. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04 серпня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не бажають жити однією сім`єю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 20 лютого 2016 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами втрачено почуття поваги, взаєморозуміння та любові, сторони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2020 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 лютого 2016 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20 лютого 2016 року (а.с. 9). Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 червня 2020 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 515 (а.с. 10). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім`ї стало те, що між сторонами втрачено почуття поваги, взаєморозуміння та любові, сторони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через протирічивість поглядів на життя. Від спільного шлюбу мають дітей - дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Примирення не можливе, подружні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 27 жовтня 2021 року вказана цивільна справа прийнята до розгляду та призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Позивач до судового засідання не з`явився, надавши заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, строк для примирення просив не надавати. У разі неявки відповідачки не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, щодо розірвання шлюбу не заперечила, строк на примирення просила не надавати. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 22 грудня 2009 року між позивачем та відповідачкою зареєстрований шлюб, про що Виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області складено актовий запис № 117, та видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 серпня 2006 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 09 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 1366 (а.с. 5). Від даного шлюбу строни мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 листопада 1982 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25\~жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09\~листопада 2021 року, за клопотанням відповідача, було надано сторонам строк для примирення терміном один місяць. Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що примирення не відбулося, а тому він наполягає на своїх позовних вимогах та просить розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 26 листопада 1982 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 1528 (а.с. 5). Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 14 березня 2020 року, від якого мають неповнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на права і обов`язки подружжя та ведення спільного господарства. На даний час з відповідачкою не проживають та не підтримують сімейних відносин. Фактично шлюб припинив існування. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в заяві до суду просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, проти чого відповідач не заперечила. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2020 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння, призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідачка не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягав на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім`ї неможливим, проти чого відповідач, в заяві не заперечила. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місце проживання дитини, яка\~не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла за спільною згодою останніх та самої дитини (ст.160 СК України). Відповідно до положень ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає; у віці від десяти до чотирнадцяти років її місце проживання є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше не встановлено за згодою між останніми та самою дитиною. Враховуючи те, що спору у сторін з приводу визначення місця проживання їх однорічного сина не виникло, суд визначає місцем його проживання разом з матір`ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та вони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак направила на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2021 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітній дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на звернення позивача до суду з позовом, який послався на порушення його прав відповідачем подальшим перебуванням у шлюбі, та задоволення позову судом, судові витрати мають бути стягнуті на його користь з відповідача. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Відповідачка подала до суду заяву про визнання позову та просила розглянути справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1998 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved