Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ «Банк Форум» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного кредитного договору №0033/08/25-CL від 11.04.2008 року [PERSON] в АКБ «Форум», назву якого змінено на публічне акціонерне товариство «Банк Форум» відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 29 000,00 доларів США строком користування до 10.04.2018 року зі сплатою 13,0% річних. Згідно п. 2.4, 2.6 Кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальниками самостійно, щомісячно не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. Несплата процентів в терміни, визначені договором є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки. З метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору, 11 квітня 2008 року між банком та поручителем [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов'язався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме суму кредиту, нараховані відсотки по кредиту, штраф (пеню) та інші передбачені платежі. Також даним договором визначено, що у випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та договору поруки боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При цьому, вказав на те, що банк добросовісно виконав свої зобов'язання за кредитним договором й відповідно надав відповідачу у користування грошові кошти, однак відповідачка [PERSON] як позичальник у порушення умов кредитного договору не в повному обсязі виконує умови договору по сплаті суми основного боргу та процентів, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 26 березня 2014 року становить 39037,90 дол. США. Й відповідно складається з: суми основного боргу за кредитом в розмірі 29000,00 дол. США, суми заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 8859,62 дол. США, суми пені нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту - 280,38 дол. США та пені, нарахованої за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 97,90 дол. США. Загальна сума заборгованості за офіційним курсом НБУ станом на 26 березня 2014 року становить 412 857 грн. 02 грн. У зв'язку із порушенням [PERSON] умов кредитного договору банк 27.011.2013 року надіслав відповідачам вимогу про погашення простроченої заборгованості, однак станом на день подачі позову до суду відповідачі свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконують. Посилаючись на вказане, а також на те, що позичальник прострочив виконання зобов'язання, не повернувши в установлений строк суми коштів, передбачених графіком розрахунків, у зв'язку із чим у кредитора виникло право на стягнення коштів у примусовому порядку, просив уточнивши позовні вимоги, стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Форум Банк» заборгованість за кредитним договором № №0033/08/25-CL від 11.04.2008 року у розмірі 39037,90 дол. США, що за курсом НБУ станом на 15 серпня 2014 року становить 512781, 98 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання, а також шляхом врученням їм судових повісток. Причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як убачається з матеріалів справи, що 11 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 29 000,00 доларів США, строком користування до 10.04.2018 року та зі сплатою 13,0% річних. (а.с. 5-6). Згідно пп. 2.4, 2.6 Кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальниками самостійно, щомісячно не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. Несплата процентів в терміни, визначені договором є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] 11 квітня 2008 року укладено договір поруки, за умовами якого поручитель взяв на себе відповідальність за повне, своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань (а.с. 10). Умовами договору поруки також визначено, що поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Однак, як встановлено судом та підтверджується наданими позивачем доказами, позичальник не виконує взятих на себе за договором зобов'язань та повністю припинив сплату платежів згідно кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 26 березня 2014 року становить 39037,90 дол. США. й відповідно дана заборгованість складається з: основного боргу за кредитом - 29000,00 дол. США, заборгованості по відсотках за користування кредитом - 8859,62 дол. США, суми пені нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту - 280,38 дол. США, суми пені нарахованої за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом -897,90 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 13). У зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, позивач 27.11.2014 року надіслав відповідачам вимогу про погашення простроченої заборгованості, однак станом на день подачі позову до суду відповідачі свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконують (а.с. 11, 12). Відповідно до п. 3.2.2 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем за цим договором. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ч.1 ст.530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач [PERSON] не виконала взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, й відповідно не надала доказів своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно із положеннями ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст. 541 ЦК України). У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ЦК України). За таких обставин суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved