Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

У квітні 2016 року до Київського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про скасування свідоцтва про право власності. В обґрунтування позову посилалась на те, що позивачці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 026629 належить земельна ділянка площею 0,1 гектарів за адресою м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74. У грудні 2015 року вона дізналась, що невідома особа, на підставі підробленого паспорту та ідентифікаційного номеру отримала свідоцтво на право власності на належну їй земельну ділянку та намагається її продати без відома позивача. У звязку з зазначеними обставинами, позивач звернулась до правоохоронних органів з відповідною заявою на підставі якої розпочато досудове розслідування, кримінальне провадження №12015160000000933. На підставі зазначених обставин просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали. Ухвалою від 30 червня 2016 року замінено неналежного відповідача реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції на Головне територіальне управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України та притягнуто у якості співвідповідача Управління державної реєстрації Одеської міської ради. Головне територіальне управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України заперечувало проти задоволення позову у звязку з тим, що відсутні будь-які порушення процедури видачі свідоцтва про право власності. Управління державної реєстрації Одеської міської ради подало заяву про слухання справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Засади ст.ст. 3,11 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Звертаючись до суду за захистом свого права позивач самостійно визначає предмет та підстави позову. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень Так, судом встановлено, що на підставі рішення Одеської міської ради від 26 січня 2001 року №2019-ХХІІІ [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 гектарів за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74 для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель. 28 серпня 2001 р. позивачка отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №026629. 12 грудня 2015 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнята від [PERSON] заява про те, що невідома особа підробила її паспорт громадянина України серії КЕ 869846 та ідентифікаційний номер на імя [PERSON], на підставі яких отримала свідоцтво на право власності на належну позивачці земельну ділянку та в теперішній час намагається продати земельну ділянку без відому [PERSON] На підставі зазначеної заяви розпочато досудове розслідування, кримінальне провадження №12015160000000933. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/25195/15-к розглянувши клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Одеській області [PERSON] накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1 гектарів за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, кадастровий номер 5110136900:27:011:0242. Наразі триває досудове слідство, особа винна у скоєні злочину не встановлена, оригінал свідоцтва у позивача відсутній. Надані до матеріалів справи копії паспорту серії КЕ869846 виданого Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 11 лютого 2013 року, на підставі якого було отримано оспорюване свідоцтво про право власності, та їх порівняння з оглянутим у судовому засіданні оригіналом паспорту позивачки достовірно свідчить про відмінність зазначеного документу та підтверджує обставини викладені у позовній заяві. Частиною 3 ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно п.4 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно ч.1 ст.21 та ст.393 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON] на земельну ділянку за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, було отримано невідомими особами, від імені [PERSON] без належних на таке повноважень, що є підставою для його скасування. Доводи відповідачів щодо відсутності підстав для задоволення позову у звязку з відсутністю порушень процедури видачі оскаржуваного свідоцтва про право власності не приймаються судом до уваги оскільки позивачем не оскаржується порядок видачі свідоцтва чи допущені реєстратором порушення процедури. Крім того суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту її порушених майнових прав не суперечить чинному законодавству та вбачається доцільним та ефективним, а тому підлягає застосуванню. Вказаний висновок суду кореспондує зокрема змісту ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»,\~1950 року,\~та статті 1\~Першого протоколу до Конвенції, щодо права позивача на ефективний засіб юридичного захисту. У звязку з тим, що свідоцтво про право власності видано без належних підстав, невідомим особам, та підлягає скасуванню, правовстановлюючий документ наявний у [PERSON] на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га, розташовану за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, земельна ділянка №74, кадастровий номер 5110136900:27:011:0242, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №026629 виданий 28 серпня 2001 року на підставі рішення Одеської міської ради №2019-ХХІІІ від 26 січня 2001 року є чинним та таким, що підтверджує право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved