Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У квітні 2015 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чорноморськ Одеської області звернулося до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 24 листопада 2011 року на території оздоровчого спортивного комплексу «Райдужний» по вул. Набережній, 20, у \~м.Чорноморськ, Одеської області стався нещасний випадок, унаслідок якого [PERSON], який працював суднокорпусником-ремонтником бази технічного обслуговування та ремонту флоту ДП «Іллічівський морський торгівельний порт», помер. 13.03.2015 року були складені акти за формою Н-1 і Н-5, згідно з якими вищевказаний нещасний випадок вважається пов'язаним з виробництвом, при цьому кілька членів комісії були не згодні з такими актами та додали особливу думку. Позивач вважав, що повторне розслідування було проведено з порушенням процедури ведення розслідування нещасних випадків, визначених Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232. У зв'язку з цим позивач просив визнати протиправними дії територіального управління ГУ Держпраці в Одеській області щодо складання та затвердження Акту повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 24 листопада 2011 року о 08 годині 45 хвилин з [PERSON] від 13.03.2015 року за формою Н-5 та Акту № 01 про нещасний випадок, що стався 24 листопада 2011 року о 08 год. 45 хв. з [PERSON], пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 13.03.2015 року, а також скасувати зазначені акти. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача, представник третьої особи на стороні відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях. Представник третьої особи на стороні позивача, в останні судові засідання не зявився, про час слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював в Іллічівському морському торговельному порту з 02.06.1997 року. 24 листопада 2011 року в структурному підрозділі ОСК «Радужний» Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» протягом робочого часу стався нещасний випадок з суднокорпусником ремонтником 5-го розряду бази технічного обслуговування та ремонту флоту ДП «ІМТП» [PERSON] із смертельним наслідком. 13 березня 2015 року за даним фактом затверджені акти про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, складені за формою Н-1 і Н-5. Заперечуючи проти вказаних актів, відділення виконавчої дирекції фонду у м.Чорноморськ Одеської області посилається на те, що не була зясована причина нещасного випадку, а саме обєктивна першопричина раптового погіршення стану здоровя [PERSON]; не вивчена первинна медична документація; не взяті до уваги окремі думки членів комісії попередніх спеціальних розслідувань; не був виявлений вплив на [PERSON] небезпечних або шкідливих виробничих факторів; не зясовані причини, які призвели до закритої травми грудної клітини; викладені в розділі 4 Акту форми Н-5 причини нещасного випадку не перебувають в причинному звязку зі смертю [PERSON]; не дотримано колегіальності при складанні актів; відсутній результат по кримінальному провадженню; не розглянута пропозиція щодо проведення судової-медичної експертизи тощо. Разом з тим, відповідні доводи сторони позивача суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вказаних вище матеріалах справи та вимогах діючого законодавства. З матеріалів спеціального розслідування вбачається, що на місце події виїжджали дві бригади «швидкої допомоги» медичної компанії «Інто-Сана» та ДЗ «Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті». Згідно карти виїзду швидкої медичної допомоги бригада ДЗ «ІБЛ на ВТ» прибула на місце о 8 годині 45 хвилин 24.11.2011 р., а бригада МК «Інто-Сана» - о 8 годині 46 хвилин 24.11.2011 р. Смерть [PERSON] настала до приїзду медиків. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 403 від 25.11.2011 р. причиною смерті стали ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом. Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 403 (почато 25.11.2011 р., закінчено 23.12.2011 р.) смерть [PERSON] перебуває в прямому причинному звязку із закритою травмою грудинної клітини у вигляд численних переламів ребер, крововиливів та розривів пристінної плеври, розриву та забиття лівого легеню. Безпосередньою причиною смерті [PERSON] є плевро-пульмональний шок. Етиловий спирт в крові [PERSON] не знайдено. Відповідні висновки підтверджені висновком експерта 660-403/2011 (почата 23.06.2014 р., закінчена 22.07.2014 р.). Даних щодо погіршення стану здоровя [PERSON], яке призвело до його смерті, в матеріалах справи не має. На час нещасного випадку, що стався з [PERSON], діяв Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві НПАОП 0.00-6.02-04, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 р. № 1112 (надалі Порядок № 1112), який втратив чинність з 01.01.2012 р. в звязку з набранням чинності Постанови Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011 р. «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», якою затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі Порядок № 1232). Згідно ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Таким чином, вирішуючи питання, чи вважається нещасний випадок, що стався 24.11.2011 р. з [PERSON] страховим, слід керуватися положеннями Порядку № 1112. Відповідно до пунктів 14-15 Порядку № 1112 визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період: перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні. Відповідно до Переліку обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, нещасний випадок вважається страховим в разі одержання працівником травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, крім випадків, коли основною причиною цієї події стало алкогольне чи наркотичне сп'яніння потерпілого, не обумовлене виробничим процесом, що підтверджено медичним висновком, і якщо цей працівник до нещасного випадку був відсторонений від роботи згідно з порядком, визначеним правилами внутрішнього трудового розпорядку. Оскільки даних щодо перебування потерпілого у стані алкогольного чи наркотичного спяніння в матеріалах справи не має, відсторонений від роботи він не був, вказаний нещасний випадок є страховим. Таким чином, акт повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 24 листопада 2011 року о 08 годині 45 хвилин з [PERSON] від 13.03.2015 року за формою Н-5 та Акт № 01 про нещасний випадок, що стався 24 листопада 2011 року о 08 год. 45 хв. з [PERSON], пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 від 13.03.2015 року складені правомірно, а тому підстав для їх скасування не має. Більш того, скасування цих актів призведе до порушення прав потерпілої [PERSON] На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст.ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed