Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

у жовтні 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням суду першої інстанції з [PERSON] на користь [PERSON], зокрема, стягнуто додаткові витрати на утримання дитини у сумі 37555,67 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення місцевого суду набрало законної сили. Заявник посилається на те, що після ухвалення рішення судом першої інстанції він влаштувався на роботу, працює на посаді менеджера ПП «Алма-Веко, Фуд», отримує заробітну плату у розмірі 2000 грн. на місяць. Крім того, на утриманні відповідача перебуває малолітня донька. За таких обставин, заявник просить розстрочити виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 липня 2016 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини в частині стягнення додаткових витрат у сумі 37555,67 грн. строком на три роки шляхом сплати щомісячних платежів рівними частинами. Представника заявника у судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просив її задовольнити. Позивач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду, однак на строк не більше шести календарних місяців. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву [PERSON] про розстрочку виконання рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Судом встановлено, що за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року збільшено розмір аліментів, які підлягають стягненню за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 1500 гривень щомісячно до 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у сумі 37555,67 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. На час розгляду заяви відповідач працює на приватному підприємстві «Алма-Веко, Фуд», займає посаду менеджера зі збуту, отримує заробітну плату 2000 грн. на місяць, що підтверджується довідкою від 02 серпня 2016 року № 81/08 та копією трудової книжки відповідача. Отже, обставини, вказані [PERSON], можуть утруднити виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача додаткових витрат у розумінні ст. 373 ЦПК України. При вирішенні питання щодо розстрочки виконання судового рішення у зазначеній частині судом також приймається до уваги думка позивача по справі, яка не заперечувала проти розстрочки виконання рішення суду строком до 6 місяців. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви [PERSON]

Outcome: partial