Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. У квітні 2019 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] та [PERSON] , згідно із якою, [PERSON] , на підставі договору дарування від 09.11.2018 року є власником 31/50 частки житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані вона її батько [PERSON] , а також відповідачка у справі - [PERSON] , яка за вказаною вище адресою з 2013 року не проживає, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні будинку, а фактично мешкає в РФ. Просили визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали вимоги, просили визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою суду від 23.08.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлю № [NUMBER] від 01.03.1996 року, зареєстроване в БТІ м. Маріуполя Донецької області за № 25421, [PERSON] на праві особистої власності належить домоволодіння по [ADDRESS] . 19/50 часток домоволодіння подаровані за договором дарування, посвідченим Третьою державною нотаріальною конторою 23.03.1996 року за №3/928, на 3/50 частки домоволодіння посвідчений договір дарування Третьою державною нотаріальною конторою 12.05.1999 року за №3/614. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Маріупольської нотаріальної контори [PERSON] . [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №3-503, [PERSON] є власником 3/50 частки житлового будинку з житловою прибудовою та відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , які належали померлій на підставі договору дарування, посвідченого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 12.05.1999 року за №3-614. Згідно повідомлення Маріупольського БТІ від 05.09.2018 року [PERSON] є власником 28/50 частки будинку [ADDRESS] . 09.11.2018 року [PERSON] подарував [PERSON] (договір дарування частини житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скалуном Р.В., зареєстрований в реєстрі за №2590) 31/50 частини житлового будинку [ADDRESS] з належними до [ADDRESS] побутовими будівлями подвір`я, [ADDRESS] знаходяться [ADDRESS] [ADDRESS] . Згідно із актом КСН «Азов`є» від 03.10.2018 року, відповідачка по справі в будинку [ADDRESS] не мешкає з 2013 року. Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] . Згідно із копією паспорту громадянки України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] . З копії паспорту громадянки України серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] з 18.05.2012 року зареєстрована в [ADDRESS] , з 14.02.2017 року по 22.12.2019 року зареєстроване тимчасове проживання в РФ [ADDRESS] . Відповідно до інформації Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради [PERSON] Анастасія Олегівна зареєстрована в м. Маріуполя по [ADDRESS] . 21А з 18.05.2012 року. Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є нерухомим. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які на час розгляду справи не є членом його сім`ї. Суд захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За змістом ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Позивачем доведено, що відповідачка не мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2013 року, але на теперішній час вона залишається зареєстрованою за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та спонукає позивача на зайві витрати, пов`язані з утриманням майна.\~

Outcome: approved