Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути зі [PERSON] на свою користь 2\~804,54 грн на відшкодування майнової шкоди та 20\~000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2018 року за № 42018271180000215, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України), а саме умисного нанесення легких тілесних ушкоджень (справа № 740/2483/19, провадження № 1-кп/740/82/20). Указаним злочином позивачці завдано моральні та фізичні страждання, що виразилося в сильних душевних хвилюваннях, страхах та фізичному болі, котрі значно погіршили її стан здоров`я, з 26 липня по 08 серпня 2018 року вона лікувалася в медичному закладі, купувала ліки. Крім того, вона є особою з інвалідністю ІІ\~групи. На теперішній час погіршився її стан здоров`я, вона відчуває біль у голові та серці, почала погано спати. Однак 10 вересня 2020 року відповідачку звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, і питання про відшкодування майнової та моральної шкоди не розглядалося. Проте така підстава звільнення не є реабілітуючою, а тому за захистом своїх прав позивачка звернулася до суду з цим позовом. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30\~жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 10-00 год. 03 грудня 2020 року. Клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження до суду не надходило. У відзиві на позов відповідачка просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, пославшись на те, що надані позивачкою на підтвердження своїх вимог копії чеків виготовлені неякісно, а також не завірені позивачкою відповідно до вимог ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), внаслідок чого неможливо достовірно встановити найменування та вартість указаних у них медичних препаратів, а також дати здійснення покупки ліків. Надана копія виписки з карти виїзду медичної допомоги від 26\~липня 2018 року № 9100 також неякісна, неможливо прочитати попередній діагноз, характер пошкоджень, надану медичну допомогу та лікарські засоби. Крім цього, надана копія виписки від 04\~серпня 2018 року № 7703 Ніжинської центральної міської лікарні виготовлена неякісно, а тому призначення лікаря, за яким купувалися ліки, прочитати неможливо. Посилання позивачки на погіршення її стану здоров`я жодним доказом не підтверджене. Крім цього, позивачка самостійно оцінила розмір моральної шкоди в сумі 20\~000,00 грн, жодним чином не обґрунтувавши цієї суми, не надавши жодних доказів, які б підтверджували ступінь таких моральних страждань, погіршення здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, тяжкість вимушених змін у життєвих та виробничих обставинах. Позивачка не надала доказів спричиненої моральної шкоди, її розміру та наявності причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та наявністю протиправних дій відповідача. Разом з цим передбачений законом (ст.\~49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину. На її думку, позивачка не надала доказів щодо наявності відповідних витрат, або будь-яких інших допустимих доказів на підтвердження реально понесених витрат. У відповіді на відзив позивачка зазначила, що у позовній заяві вона заявила клопотання про витребування з Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області кримінального провадження № 740/2483/19 (№ 1-кп/740/82/20) та дослідження в частині оригіналів чеків за лікування, які надавалися для розгляду зазначеного кримінального провадження разом з цивільним позовом, який залишено без розгляду. Стосовно нечитабельності копій поданих доказів, то відповідачка має право знайомитися з матеріалами справи згідно зі ст. 43 ЦПК України. З посиланням на ч. 6 ст. 82 ЦПК України позивачка вважає, що ухвала суду, постановлена у кримінальному провадженні, встановлює факт вчинення кримінального правопорушення конкретною особою, що є підставою для відшкодування нею потерпілому завданої шкоди. Стосовно моральної шкоди, зауважила, що неодноразово лікувалася після вказаної події, витрачала кошти на поновлення самопочуття, оскільки отримала стрес, що досі негативно впливає на самопочуття та здоров`я. Зазначені відповідачкою доводи вважала безпідставними і такими, що жодним чином не спростовують вимог позову. У запереченні на відповідь на відзив проти позову відповідачка зазначила, що необґрунтованими й недоведеними є доводи позивачки щодо неодноразового перебування в лікарні саме з приводу лікування після вчиненого стосовно неї кримінального правопорушення. Зокрема, позивачка не надала відповідних документів до позовної заяви, а подала до суду разом з відповіддю на відзив проти позову лише після того, як відповідачка у своєму відзиві звернула на це увагу суду, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 83 ЦПК України щодо обов`язку подання доказів разом з поданням позовної заяви, наслідком чого є неприйняття їх судом відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України. Крім цього, на порушення вимог ч. 5 ст. 95 ЦПК України позивачка не надала належно завірених копій доказів та не зазначила чи наявні в неї або в іншої особи оригінали письмових доказів. Жодних клопотань до суду не надходило, а тому просила не приймати до розгляду докази, які надані з порушенням чинного процесуального законодавства. Позов вважала надуманим та необґрунтованим, оскільки позивачка не надала суду обґрунтування розміру шкоди з відповідними рахунками та належних, достатніх, достовірних доказів, з яких позивачка виходила, визначаючи розмір шкоди. Крім цього, відсутні докази на підтвердження ступеня моральних страждань, погіршення здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, тяжкість вимушених змін у життєвих та виробничих обставинах. На її думку, позивачка не надала доказів щодо наявності відповідних витрат, або будь-яких інших допустимих доказів на підтвердження реально понесених позивачкою витрат, які підтверджені відповідними висновками лікарів. Судові засідання у справі неодноразово відкладалися з різних причин, востаннє на 28 липня 2021 року. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з викладених у ньому обставин. Зокрема, позивачка пояснила, що подія сталася 26\~липня 2018 року біля під`їзду будинку, в якому вона проживає. Вона сиділа на лавочці, з планшетом у руках, розмовляла, у той час з будинку вибігла відповідачка, підбігла до неї і почала її душити, а потім бити кулаком у лоб, хапати за руки. Скільки ударів їй нанесла відповідачка вона не пам`ятає, свідомості не втрачала та не падала. Це було неочікувано, сварки не було. Позивачка відштовхувала відповідачку, при цьому руки в неї були зайняті сумкою та планшетом. Також вона говорила відповідачці, що викличе поліцію. Вона забігла в під`їзд будинку, почала шукати ключі від квартири, яка на першому поверсі, а слідом за нею забігла відповідачка і продовжувала її бити ногами по ногах. Позивачці вдалося вирватися, забігти до квартири і замкнути двері, а відповідачка піднялася до себе. Після цього позивачка викликала швидку, яка невдовзі приїхала, оглянула її, при цьому в неї був тиск 180/120, пульс 94, надала допомогу (пігулки, укол) та відвезла до лікарні в неврологію, де вона і залишилася. У лікарні вона себе погано почувала, не могла ходити, тому ліки їй купували медсестри в аптеці, яка знаходиться поруч. Моральну шкоду вона оцінила в 20\~000,00 грн виходячи з того, що це сталося влітку і вона замість того, щоб відпочивати, лежала в лікарні з сильним болем, не могла ходити, довго відновлювала здоров`я. Вона має інвалідність ІІ групи, хронічні захворювання, до цього випадку проходила лікування раз на 1 3 роки. Після цього випадку вона зверталася до медичної установи за допомогою, однак на стаціонарному лікуванні не перебувала. Додані до позову фотокартки зробив її син, десь через пару днів після події, коли вона лежала в лікарні. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позову не визнали повністю, заперечили проти його задоволення, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог. Зокрема, відповідачка повністю заперечила обставину щодо побиття нею позивачки. Пояснила, що вони проживають в одному будинку 41 рік і жодного разу сварок у них не було. Представник відповідача пояснила, що додані до позову копії чеків неякісні, нечитабельні, з них неможливо встановити інформації. Це саме стосується і копії виписки. У наданій представником позивачки в судовому засіданні копії висновку експерта неодноразово зазначено про нерозбірливість записів і медичній документації. Крім цього, оскільки докази подані з порушенням установленого ЦПК України порядку, то просила їх не приймати. Крім цього, зазначила, що факт вчинення злочину не встановлений, покази свідків [PERSON] та [PERSON] різняться. У судовому засіданні двічі допитувався свідок [PERSON] ( [INFO] ), який пояснив, що знає [PERSON] і пам`ятає той день, це було влітку, у червні липні 2018 року, він перебував біля будинку на вул. Шевченка, стояв біля автомобіля, а далі на відстані приблизно 30 м сиділа на лавці [PERSON] , говорила по телефону. Потім з під`їзду будинку вийшла [PERSON] в білій кофті і брюках, підійшла до [PERSON] і почала махати руками в бік [PERSON] , «робити атаку», бити її, він бачив два удари, як [PERSON] взяла за виворіт [PERSON] , замахнулася рукою і вдарила її, замахів було декілька, більше двох. Також чув лайку, нецензурні слова в бік [PERSON] , скандал, слова «я тебе вб`ю». [PERSON] в цей час закривалася. Це продовжувалося протягом 3-5 хвилин. Потім [PERSON] встала і швидко побігла в під`їзд, а [PERSON] пішла за нею і зайшла в під`їзд будинку. Хвилин через три він звідти поїхав. Разом з ним був товариш [PERSON] , який пішов у магазин, а він його чекав. Також зазначив, що після цієї події [PERSON] погрожувала йому. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ( [INFO] ) пояснила, що є близькою подругою [PERSON] , вони телефонують одна одній щодня. Пам`ятає той день, це було три роки тому, у липні місяці, вона з [PERSON] говорила по телефону. [PERSON] сказала їй, що сидить на лавці біля під`їзду будинку, дихає повітрям. Після цього вона почула голос іншої людини жінки: «чого сидиш», «я тебе вб`ю», потім сварливі нецензурні слова, шум. [PERSON] кричала: «чого ти мене б`єш, по рукам, ногам, голові». Потім вона чула закриття дверей в під`їзді, пришвидшені кроки сходами, знову ті самі голоси, слова «відкривай» і «чого я повинна тобі відкривати», і зачинення дверей квартири. Це все було хвилин 6-10. Весь цей час вона була на зв`язку. Коли [PERSON] закрила двері своєї квартири, то розповіла їй, що її побила сусідка. Вона того дня після 15-ї години їздила до [PERSON] в лікарню і бачила її, та мала червоні плями на руках і грудях. Лікар говорив, що у [PERSON] побої і тиск. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] ( [INFO] ) пояснив, що знає [PERSON] і йому відомо про конфлікт, який стався між нею та [PERSON] , всі на районі про це знають. Очевидцем він не був, пішов у цей час у магазин, а [PERSON] залишався в машині. Знає про конфлікт зі слів [PERSON] , який розповів, що між жінками стався скандал, була метушня. Він знає, що між жінками напружені відносини тривалий час і з боку відповідачки постійні погрози в бік позивачки, [PERSON] йому про це говорила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ( [INFO] ) пояснила, що знає і позивачку, і відповідачку, вони сусідки, а з [PERSON] куми, але вони не спілкуються через ситуацію, пов`язану з благоустроєм прибудинкової території, тоді вона не підтримала позиції [PERSON] . Зі [PERSON] товаришує. Конфлікт між сторонами тягнувся давно через бордюри, [PERSON] поставила, а [PERSON] прибрала. Стосовно цього конфлікту, який стався 26 липня десь о 10-й год. три роки тому, то вона особисто бачила з вікна кухні своєї квартири, це все було перед будинком, вони посварилися. Не бачила, щоб руками чіпали одна одну, бійки не бачила. Чула крики обох, нецензурні слова [PERSON] , слова [PERSON] «ну як я зробила». Сварка тривала 5-ть хвилин. [PERSON] сиділа, потім піднялась і пішла в під`їзд, а [PERSON] пішла у двір до дитячого майданчика. Також зазначила, що [PERSON] часто свариться у дворі із сусідами. Через деякий час вона пішла на електричку, потім їй говорили, що була швидка і поліція, але, на її думку, « [PERSON] ще та артистка». Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності,

Outcome: partial