Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.11.2014 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 01.10.2014 і до повноліття дитини. У 2015 році позивач одружився з [PERSON] і [INFO] року у них народився син [PERSON]. У серпні 2016 року у сина позивача від другого шлюбу було діагностовано проблеми з нирками (вроджена вада розвитку сечо-вивідної системи : лівобічний гідронефроз 2 ступеня). Дана проблема потребує термінового лікування, яке коштує дорого. Крім цього, у позивача на утриманні знаходиться старенька мати - [PERSON], яка є пенсіонеркою, проживає у Вінницькій області, також потребує матеріальної допомоги з його сторони. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.11.2014 року по цивільній справі №761/28845/14-ц на утримання дитини [PERSON], [INFO], з 1/3 частини всіх видів доходів до 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.11.2014 року у цивільній справі №761/28845/14-ц з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2014 року і до досягнення сином повноліття. Таким чином, із заробітку (доходу) позивача за судовим рішенням здійснюються відрахування на користь відповідача у розмірі 1/3 частини. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України). Позивач просить зменшити розмір аліментів, у зв'язку із зміною сімейного стану. Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2015 року між позивачем та [PERSON], яка змінила прізвище на «[PERSON]» було укладено шлюб. [INFO] року народився [PERSON], батьками якого зазначено позивача та [PERSON] Приймаючи рішення про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача, суд приймає до уваги, що на даний час позивач має на утриманні ще одну дитину. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог іі на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що батьки мають рівні права і обов'язки щодо дітей, як це передбачено ст. 141 СК України, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 1/3 частини до 1/6 частини від заробітку позивача (доходу) щомісячно, з 29.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved