Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Васильківської міської ради Київської області, в якому просила суд скасувати повідомлення б/н Васильківської контори зв'язку від 20.04.1962 року про накладення заборони відчуження житлового будинку [ADDRESS] на ім'я [PERSON]. Вказуючи на те, що [INFO] померла його матері, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку. Позивач прийняла спадщину та 22.12.2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, однак остання позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки у відомостях з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна існує обтяження: заборона від 20.04.1962 року (архівний запис) реєстраційний номер 1292232 на підставі повідомлення б/н Васильківської контори зв'язку на будинок [ADDRESS] на ім'я власника [PERSON]. Позивач, посилаючись на те, що житловий будинок [ADDRESS] все життя належав її матері, а померлий [PERSON] жодного відношення до нього не має, а оскаржуваною забороною порушено її права власника вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, просила суд скасувати заборону за рішенням суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги повністю підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.49). Представник відповідача ПАТ «Укртелеком» в судове засідання також не з'явився, надіславши заперечення, в якому просить проводити розгляд справи без його участі, в задоволені позову відмовити, оскільки, на його думку, ПАТ «Укртелеком» є неналежним відповідачем (а.с.44-48). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною ч. 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених 22.12.2015 року державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори, [PERSON] є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельної ділянки площею 0,0845 га, що розташовані в [ADDRESS], які успадкувала після смерті 12.12.2014 року матері - [PERSON] ( а.с.10-12-15). Факт належності житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] за життя саме [PERSON] стверджується договором на право будівництва будинку і безстрокового користування ділянкою, технічним паспортом на будинок та будинковою книгою на останній (а.с.19-26). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, 20 квітня 1962 року Васильківською конторою зв'язку було накладено заборону б/н на відчуження житлового будинку [ADDRESS] на ім'я [PERSON] (додаткові дані: архівний номер: 4420002KIEV477, архівна дата - 07.06.2002, дата виникнення: 20.04.1962, № реєстра 37, внутр. № 1801В12827F3232D7D53, коментарий: с. 89 Васильк.) (а.с.27). Згідно повідомлення ПАТ «Укртелеком», № 821240-7081 від 25.12.2015 року вбачається, що остання не має законних підстав для надання будь-якої інформації щодо [PERSON], а тому для вирішення даного питання позивачу рекомендовано звернутись до органів місцевого самоврядування в м. Василькові або оскаржити заборону відчуження в судовому порядку (а.с.9). Як встановлено в судовому засіданні правонаступником Васильківської контори зв'язку є ПАТ «Укртелеком». Ухвалою суду від 13.06.2016 року в зв'язку з тим, що позов подано до Васильківської міської ради, як до неналежного відповідача, проведено заміну відповідача на ПАТ «Укртелеком, як правонаступника Васильківської контори зв'язку (а.с.42). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або н праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ч. 1 ст. 316 , ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, зазначають, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п.5.1 (Глава 15) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: за рішенням суду. Таким чином, оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що обтяження, яке міститься у Державному реєстрі жодного відношення ні до позивача ні до належного йому на майна не мають, та враховуючи що її наявність перешкоджає позивачу у реєстрації права власності, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом скасування наявної заборони. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved