Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач у позовних вимогах вказує, що 05.04.2013 року укладено кредитний договір між публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] Анатолійвичем. Відповідач отримав кредит у розмірі 12 400 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних строком на 24 місяці з 05.04.2013 року по 05.04.2015 року. Відповідач порушив умови кредитування та не виконував належним чином зобовязання. Відповідач станом на 14.03.2016 року має заборгованість 49 755 грн. 83 коп.: заборгованість за кредитом 12 400 грн. 00 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 14 468 грн. 78 коп.; пеня за прострочення сплати кредиту 7 434 грн. 15 коп.; пеня за прострочення сплати процентів 6 686 грн. 10 коп.; інфляційні нарахування 7 526 грн. 80 коп.; штраф - 1 240 грн. 80 коп. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49 755 грн. 83 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надіслав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 05.04.2013 року [PERSON] підписав заяву на видачу кредиту та погодився на умови надання споживчого кредиту. Відповідач отримав кредит у розмірі розмірі 12 400 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних строком на 24 місяці з 05.04.2013 року по 05.04.2015 року. Згідно до умов договору відповідач зобовязався своєчасно сплачувати нараховані проценти, а також інші платежі у визначених договором розмірах і термінах (строках), повернути кредит та виконувати інші зобовязання, визначені договором, у повному обсязі. Крім того, положення п.5.2.4 кредитного договору встановлює обовязок відповідача як позичальника письмово повідомити кредитодавця про зміну ним місця роботи, звільнення та про будь-який випадок, що призведе до припинення зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а п.5.2.5. зобовязує отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати тільки на картковий рахунок, відкритий у роботодавця, на протязі всього строку дії договору. Обовязок відповідача виконувати належним чином умови укладеного договору у встановлений договором строк, також передбачено статтями 526, 527, 530 і 1054 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач не виконав своїх зобовязань, які вказані у договорі та станом на 14.03.2016 року має заборгованість 49 755 грн. 83 коп.: заборгованість за кредитом 12 400 грн. 00 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 14 468 грн. 78 коп.; пеня за прострочення сплати кредиту 7 434 грн. 15 коп.; пеня за прострочення сплати процентів 6 686 грн. 10 коп.; інфляційні нарахування 7 526 грн. 80 коп.; штраф - 1 240 грн. 80 коп. Розрахунок доданий до позову відповідає умовам та правилам банківських послуг, не викликає сумнів щодо його правильності і ніким не спростований. Суд не встановив належного виконання відповідачем щомісячних зобовязань, тому сума непогашеної кредитної заборгованості підлягає стягненню. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Визначені договором послуги були надані позивачем, але не були оплачені відповідачем. Позивач звертався до відповідача з листом, що містить вимогу про сплату ним на виконання зобовязання вартості наданих послуг, але відповіді на даний лист отримано не було та не сплачено кошти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором, відповідно до ст. 1056-1 ЦК України. Стаття 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Позивач просить стягнути пеню на загальну суму 14 120 грн. 25 коп., але суд дійшов висновку, що дана сума значно перевищує вартість послуг (12 400 грн. 00 коп.), тому розмір пені може бути зменшений за рішенням суду, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України. Крім того, правова позиція Верховного Суду України від 03.09.2014 року №6-100цс14 вказує, що частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Оскільки позовні вимоги є обґрунтовані, то суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Платіжне доручення від 19.02.2016 р. підтверджує те, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: partial