Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 12 301 грн. 18 коп. та судові витрати, понесені ним при подачі позову. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умов укладеного кредитного договору від 21.08.2010 року між ним та відповідачем, останній своїх договірних зобовязань належним чином не виконував, у звязку з чим у нього перед банком виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув. В письмових заявах від 14.12.2016 року, 17.05.2017 року, 30.08.2017 року, 14.11.2017 року просив перенести судові засідання на іншу дату у звязку з можливим врегулюванням спору мирним шляхом, а в клопотанні про призначення експертизи від 17.05.2017 року, яка ухвалою суду від 14.06.2017 року була призначена, проте через не сплату послуг експерта залишилась без виконання, зазначив, що не погоджується з розрахунком заборгованості наданого позивачем. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21.08.2010 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 1 000 грн., який вподальшому було збільшено до 5 600 грн., на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі спочатку 30 % на рік, а з 01.04.2015 року 43,2 %, на суму залишку заборгованості за кредитом, що становить 3,6 % щомісячно, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] погодився вважати заяву позичальника разом із запропонованими ПриватБанком Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку - Договором про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом (а.с.7-33). Однак відповідач своєчасно не повернула ПАТ КБ ПриватБанк кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобовязань по кредитному договору. З розрахунку заборгованості видно, що загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 31.01.2016 року становить 12 301 грн. 18 коп., яка включає в себе: заборгованість за кредитом -\~ 5 833 грн. 55 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 5 205 грн. 67 коп., заборгованість за пенею та комісією 200 грн., та штрафи 1 061 грн. 96 коп. (500 грн. фіксована частина, 561 грн. 96 коп. процентна складова), (а.с.5-6). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У той самий час, згідно з пунктами п. 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.6.2, п. 2.1.1.12.7.4, та п. 2.1.1.12.8.1 Умови і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування (а.с.31-32). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення з [PERSON] штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 561 грн. 96 коп., необхідно відмовити. В іншій частині позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог статтями 525, 526, 530 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов'язання та зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений термін його виконання, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та процентами за користування кредитом є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~З матеріалів справи вбачається,\~ що позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в сумі 1 378 грн., який частково підлягає відшкодуванню в розмірі 1\~259 грн.

Outcome: partial