Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 15.07.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим №24134, про звернення стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд», заборгованості в розмірі 18 103, 92 гривень. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, що тягне за собою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №24134 від 15.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хара Н.С. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 18 103, 92 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 26.10.2021 року було відкрито провадження по справі. Призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі строк для надання письмових пояснень щодо позову або відзиву. В судовому засіданні представник позивача адвокат Вознюк О.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, про причини неявки суд не повідомив, відзив щодо позову не надав. Приватний нотаріус Хара Н.С. та приватний виконавець Манікін Д.С. в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином про, що свідчать поштові повідомлення. Пояснення щодо позову до суду не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 15.07.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис №24134, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором №004-21926-170114 від 17.01.2014 року, укладеним між нею та ПАТ «Дельта Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Права Вимоги за кредитними договорами №14/05/2020-ФА від 14.05.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». За змістом виконавчого напису, стягнення заборгованості проводиться за період з 17.10.2019 року по 25.05.2020 року загальна сума заборгованості 18 103, 92 грн., яка складається з 12 763, 54 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту, 5 340, 38 грн. - простроченої заборгованості за процентами. Також, з боржника підлягають стягненню 300, 00 грн. за вчинення даного виконавчого напису нотаріуса. 12.08.2021 року на підставі вищевказаного виконавчого листа приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем відкрито виконавче провадження №62796681. Постановою від 11.08.2021 року здійснено зміни про реєстраційні дані боржника, а саме згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану змінено прізвище боржника з « [PERSON] » на « [PERSON] », на підставі актового запису про шлюб. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , у тому числі в частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.07.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язань. Отже, відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Також, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису №24134 від 15.07.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 18 103, 92 грн., приватним нотаріусом Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 362, 00 грн.

Outcome: approved