overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувсь до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просив встановити, що [PERSON] належав технічний паспорт [PERSON] №647393 виданий Старокостянтинівським МРЕВ Хмельницької області 20.02.1981р. В обґрунтування заяви посилавсь на те, що 03.05.2016р. помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно в тому числі і автомобіль, що належав покійному на праві власності, однак нотаріально оформити дане спадкове майно, він не може, оскільки у техпаспорті прізвище батька записано російською мовою, як «Корженевский Анатолий Леонидович», про що нотаріусом винесено відповідну постанову. Заявник звернувсь до суду із заявою в якій просить справу розглянути у його відсутності та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Старокостянтинівської міської ради в судове зсідання не зявивсь і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] належав технічний паспорт [PERSON] №647393 на автомобіль ГАЗ 69А, 1968 року випуску номерний знак 91-08 ХМР, виданий Старокостянтинівським МРЕВ Хмельницької області 20.02.1981р. на імя «Корженевский Анатолий Леонидович». Дані обставини підтверджуються: паспортними даними заявника; даними технічного паспорту [PERSON] №647393 на автомобіль ГАЗ 69А, 1968 року випуску номерний знак 91-08 ХМР, виданого Старокостянтинівським МРЕВ Хмельницької області 20.02.1981р.; даними постанови нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальних дій №196/02-31 від 18.01.2017р.; рішенням Старокостянтинівського райсуду від 09.03.2017р.; даними свідоцтва про нагородження заявника [PERSON] 1-БВ №279980 від 14.09.2016р. /повторне/; даними свідоцтва про смерть [PERSON] [PERSON] 1-БВ №278359 від 05.05.2016р. На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувсь до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просила встановити належність померлому [INFO] року [PERSON] свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння, виданого 16 вересня 1963 року на підставі рішення виконкому Старокостянтинівської міської ради №18 від 15.08.1963 року. В обґрунтування заяви посилалась на те, що у вищевказаному акті помилково зазначено його прізвище та по-батькові, як: «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» і виправити дану помилку не можливо, оскільки батько помер, що перешкоджає їй вільно розпоряджатись спадковим майном. Представник заявника звернувсь до суду із заявою в якій просить справу розглянути у його відсутності та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, який належним чином повідомлений про дату та час, до суду не зявився, про причини неявки суду не повідомив і від нього не надходило відповідної заяви про відкладення справи. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що померлому [INFO] року [PERSON], належало свідоцтво про право приватної власності на будинковолодіння, видане 16 вересня 1963 року на підставі рішення виконкому Старокостянтинівської міської ради №18 від 15.08.1963 року. Дані обставини підтверджуються: паспортними даними заявника; даними свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння, виданого 16 вересня 1963 року; постановою державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.03.2017 року №1098/02-31; копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось. З грудня 2016 року проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився. Його представник подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 жовтня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). З позовної заяви вбачається, що сторони з грудня 2016 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через непорозуміння та різні погляди на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред'явлений позов визнає в повному обсязі (а.с. 22). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 вересня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7, 8). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. З заяви відповідача вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу без участі сторони позивача, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 27). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася, однак судова кореспонденція повернулася за закінченням терміну зберігання (а.с. 26). Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач своє прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред'явлений позов визнає в повному обсязі (а.с. 17). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 квітня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 3, 4). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації за місцем проживання. В своєму позові в обґрунтування заявлених вимог позивач послався на наступне. Він є власником житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Вапнярка, вул. Берегова, 9-а, в якому зареєстрований але не проживає відповідач [PERSON] Реєстрація відповідача в належному йому будинку порушує право власності позивача та чинить перешкоди у розпорядженні майном на свій розсуд. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, про дату та час повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Вапнярка, вул. Берегова, 9-а, що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.06.2016 р., який посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований за №825. За зазначеною адресою зареєстрований з 20.01.2004 р. [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою з місця проживання, що видана виконавчим комітетом Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської області №263 від 24.04.2017 р. Актом від 24.04.217 р., складеного мешканцями будинків №№7, 7б, 9 по вул. Берегова в с. Вапнярка Лиманського району Одеської області [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, що [PERSON] з 01.01.2014 р. за місцем реєстрації не проживає. Оскільки [PERSON], [INFO], за місцем своєї реєстрації не проживає, спільний побут та господарство з позивачем не ведеться, суд вважає заявлені позовні вимоги цілком обґрунтованими, отже позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 72, 156, 163 ЖК України, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначав, що зареєстрував 06 травня 2008 року з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого постійно виникали суперечки та конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просив суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи була належно повідомлена. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 травня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215, 224 - 228 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зі змісту якої також вбачається, що позов він підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Він не заперечує проти ухвалення заочного рішення і просить суд строк на примирення не надавати, тому що це буде суперечити його інтересам. Відповідачка на повторні виклики в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення їй поштового відправлення, проте про причини неявки суд не повідомила. З огляду на викладене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 275305, виданим Деражнянським міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 160159. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї, а тому, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved