Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач ПАТ КБ « ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11 703,33грн. та судових витрат. В своїй заяві позивач зазначив, що 30 листопада 2005 року позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № б/н , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану в позові суму заборгованості, а також судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За вказаних обставин суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 30 листопада 2005 року відповідач [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» підписали заяву про видачу кредиту на суму 3 000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У вказаній заяві зазначено, що відповідач ознайомився і погоджується з Умовами і правилами надання банківських послуг, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, своїм підписом він підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в Банку, він висловлює згоду з тим, що дана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. За таких обставин, беручи до уваги вимоги ст.ст. 207, 638, 639 1054 ЦК України суд приходить до висновку, що 30 листопада 2005 року Банк та відповідач [PERSON] уклали письмовий договір позики, зміст якого зафіксовано в кількох документах, в тому числі в Умовах і правилах надання банківських послуг. Як вбачається з розрахунку заборгованості Банк виконав свої зобов'язання видав кошти відповідачу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] у строки, встановлені Умовами та правилами надання банківських послуг, не сплачував кошти на повернення кредиту та процентів, тому станом на 09 вересня 2014 року виникла заборгованість в сумі 14 368 грн. 88 коп. ( в тому числі 1776,22 грн. - заборгованості за кредитом, 12 592 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом). Зважаючи на те що, наказом Ленінського районного суду м. Полтави № 2н-289/08 від 26 серпня 2008 року з відповідача на користь Банку стягнуто 3 699 грн. 04 коп., тому загальний розмір заборгованості підлягає зменшенню на вказану суму, та з відповідача на користь Банку підлягає стягненню 10 669 грн. 84 коп. Пункт 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, що передбачені даним договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову. Отже, Банк правомірно нарахував відповідачу штраф в сумі 500 грн. - фіксовану частину та 553 грн. 49 коп. - процентну складову. Частина 1 ст. 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що відповідач на день розгляду справи не погасив заборгованість по договору, тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 10 669 грн. 88 коп. та по сплаті штрафу в сумі 500 грн. - фіксована частина та 553 грн. 49 коп. - процентна складова, підлягають задоволенню в повному об'ємі. Судові витрати, понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved