Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач пред'явив у суді вказаний позов, у якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку розташовану на території Райківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла [INFO] Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після [PERSON]. Спадщину прийняв, однак оформити право на цю земельну ділянку позбавлений можливості, оскільки оригінал державного акта [NUMBER] на право власності на земельну ділянку відсутній. З цих підстав йому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання позивач не з'явився, у наданій суду заяві просив суд розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. У судове засідання представник відповідача не з'явився, до суду спрямував заяву, за якою Райківська сільська рада позов визнала. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] (а.с. 7, 8, 43, 49). Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Бердичівському районі, згідно книги записів реєстрації державних актів на землю та на право постійного користування землею, станом на 31.12.2012 року на території Райківської сільської ради за [PERSON] обліковується земельна ділянка у приватній власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на землю серія [NUMBER] від 19.07.2000 року ( а.с .6). Відповідно до архівної копії державного акта серії [NUMBER] від 19.07.2000 року на підставі розпорядження голови Райківської сільської ради від 19.07.2000 [PERSON] передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,84 га, розташовані на території Райківської сільської ради ( а.с. 31). Постановою від 30 вересня 2016 року приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, після [PERSON], з тих підстав, що не надано оригінал документа, що посвідчує право власності ( а.с .5). Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зважаючи, що позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса, а в судовому засіданні встановлено, що земельні ділянки загальною площею 1,84 га належали спадкодавцю на підставі державного акта серії [NUMBER] від 19.07.2000, інші спадкоємці відсутні, невизнане право позивача підлягає захисту.

Outcome: approved