Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Від спільного проживання у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. З 2010 року сторони проживають окремо. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 800 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач нерегулярно сплачує аліменти на утримання дитини, ніякої іншої допомоги не надає. Дитина проживає з позивачем на перебуває на її утриманні, отримуваних аліментів у розмірі 800 грн. щомісяця на утримання дитини не вистачає, в добровільному порядку відповідач не бажає збільшувати розмір аліментів та регулярно сплачувати їх, у зв'язку із чим просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2015 року та увалити нове, яким стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх доходів на утримання дочки [PERSON], [INFO] з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду позивачем була подана заява про розгляд справи без її участі, в якій остання позовні вимоги уточнила та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки законні і обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2015 року стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 800 гривень, починаючи з 07 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 143 цс 13. Враховуючи той факт, що відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ «Проксі Україна», має середній заробіток у розмірі 10000,00 грн. щомісяця, що підтверджується матеріалами позовної заяви, суд приходить до висновку, що було встановлено факт зміни матеріального становища відповідача. Разом із цим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів з відповідача на користь позивача з твердої грошової суми на частину від його заробітку та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ? частини всіх доходів на утримання дочки [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, суд також присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial