Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз». Просила, з урахуванням уточнень до позову, визнати неправомірним та скасувати рішення (акт-розрахунок), прийнятий комісією відповідача з розгляду актів про порушення та зобовязати відповідача здійснити перерахунок обємів природного газу, починаючи з серпня 2016 року по листопад 2016 року включно, в обсязі з 9,8 куб.м. до 4,4 куб.м. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що 09.08.2016 мешканці будинку, а не вона особисто, звернулися до ПАТ «Кременчукгаз» з колективним зверненням в якому повідомили, що не проти встановлення лічильників та виконання Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», згідно якого кожний споживач повинен встановити лічильник газу до 01.01.2018, але з умовою про встановлення лічильника на кожну квартиру окремо, а не до одного загальнобудинкового лічильника газу на будинок. Відповідно до письмової відповіді ПАТ «Кременчукгаз» від 05.09.2016 № 29/3029 повідомлено, що 09.08.2016 складено акт про відмову мешканців будинку № 65 по проспекту Свободи від встановлювати загальнобудинкового вузла обліку природного газу. На підставі цього, комісією 12.08.2016, згідно з положеннями абзацу сьомого пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем прийнято рішення про встановлення фактичного обєму спожитого природного газу за серпень 2016 року для цих мешканців за граничними обємами споживання природного газу населення, установленими в Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні повністю. Суду пояснив, що з метою виконання норм Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» працівниками підприємства було організовано встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу на будинок № 65 по проспекту Свободи у м. Кременчуці. Фактично встановити загальнобудинковий вузол обліку природного газу не виявилось можливим у звязку з відмовою мешканців вищевказаного будинку в доступі до ввідного газопроводу, про що було складено акти про порушення від 09.08.2016 № 52-VIII/16 П-В, від 12.09.2016 № 93-ІХ/Б-16, від 10.10.2016 №113-10/XVI-Б. Посилаючись на абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, відповідач вважає, що [PERSON] допустила порушення, внаслідок чого правомірно вирішено застосувати та нарахувати їй оплату за природний газ з серпня 2016 року в обсягах, установлених в Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. [PERSON] проживає у квартирі № 36 багатоквартирного будинку № 65 по проспекту Свободи у м. Кременчуці, на її імя відкрито особовий рахунок. Мешканцями цього будинку природний газ використовується тільки для приготування їжі. Постачання природного газу мешканцям (споживачам) на території міста Кременчука здійснює субєкт господарювання\~Публічне акціонерне товариство «Кременчукгаз». В серпні 2016 року працівники постачальника послуг робили спроби встановити загальнобудинковий вузол обліку газу. Зокрема, така спроба мала місце 09.08.2016. Активісти з числа мешканців будинку завадили цим спробам, вважаючи, що відповідач зобовязаний забезпечити за власний рахунок кожну квартиру індивідуальним лічильником газу. 09.08.2016 представники ПАТ «Кременчукгаз» [PERSON] склали акт про встановлення порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме відмова від встановлення будинкового лічильника газу (а.с. 27). 09.08.2016 мешканці вищевказаного будинку направили колективне звернення Голові правління ПАТ «Кременчукгаз», де висловили незгоду зі встановленням загальнобудинкового лічильника споживання газу і просили встановити індивідуальні прилади обліку (на квартиру). До заяви додавались два аркуші з підписами мешканців будинку, серед них немає підпису позивача [PERSON] (а.с. 5-7). 12.08.2016 комісія ПАТ «Кременчукгаз» розглянула акти про порушення Кодексу газорозподільних систем і прийняла рішення\~«Про нарахування побутовим споживачам, будинки яких знаходяться за адресами, зокрема, проспект Свободи, будинок 65, які відмовились від встановлення за рахунок оператора ГРМ (ПАТ «Кременчукгаз») лічильників газу та не мають індивідуальних лічильників газу, фактичного обєму спожитого розподіленого природного газу за відповідний календарний місяць, а саме з серпня 2016 року, за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до Кодексу газорозподільних систем»\~(а.с. 8-9). З огляду на це, за серпень, вересень, жовтень, листопад 2016 року споживачу [PERSON] нараховано на одного мешканця квартири - 9,8 куб. м. Медведовська І.А. рахунки сплатила, з метою недопущення заборгованості. Суд, вирішуючи спір, виходить із наступного. Відповідно до частини 1\~статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»\~постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується:\~\~комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Частиною 1\~статті 6 цього Закону\~встановлено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Наведеними спеціальними законами у сфері регулювання ринку газу обовязок із встановлення лічильників газу (незалежно від виду - квартирних чи загальнобудинкових) покладений на суб'єктів господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території. При цьому, законом також чітко визначені джерела фінансування робіт з оснащення лічильниками газу (незалежно від виду - квартирних чи загально будинкових) населення: кошти суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, кошти відповідного бюджету, інші джерела, не заборонені законодавством. Отже, законом не передбачено покладення на споживача обовязку фінансувати витрати зі встановлення лічильника(ків) газу у багатоквартирному будинку, де розташована його квартира, або ж у його квартирі. Згідно з п. 5 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить, зокрема відмова в доступі до об'єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу. Відповідно до п. 6 глави 3 Розділу ХІ\~Кодексу ГРС у разі відмови в доступі до об'єкта споживача, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу споживачу, який не забезпечений лічильником газу (розраховується за нормами споживання), визначення об'єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з дати, наступної після дати не допуску, визначеної в акті про порушення. Ознайомлення побутового споживача із запланованими датою та часом встановлення лічильника газу має бути підтверджено позначкою про вручення йому письмового попередження про встановлення лічильника газу, яке має бути надане побутовому споживачеві не пізніше ніж за десять робочих днів до запланованої дати встановлення лічильника газу. При цьому представник Оператора ГРМ в акті про порушення має попередити споживача під особистий підпис про те, що розрахунки за спожитий газ за граничними об'ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акта про порушення, і про те, що до цього часу споживач має забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу. У разі забезпечення споживачем протягом цього строку доступу представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу процедура нарахування за граничними об'ємами споживання природного газу населенням не застосовується. Кодексом газорозподільних систем (абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу 1Х Кодексу) передбачено, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загально будинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5розділу ХІ цього Кодексу), фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу. Додаток № 10 до Кодексу газорозподільних систем встановлює граничні норми споживання природного газу населенням: 9,8 м.куб. (плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання\~людино-місяць). Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників»\~встановлено норматив використання природного газу 4,4 куб.м. на одну людину у місяць для домогосподарств, де газ використовується тільки для приготування їжі. Таким чином, для застосування вищевказаної санкції, як визначення фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням має бути встановлений факт правопорушення - відмова споживача, який не забезпечений лічильником природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим), від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ. При цьому аналіз змісту положень Кодексу ГРС у їх системному звязку із\~Законом України «Про ринок природного газу»,\~ Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» дає підстави обґрунтовано стверджувати, що законодавець під відмовою від встановлення лічильника розуміє відмову від встановлення будь-якого лічильника газу - квартирного чи загально будинкового, оскільки метою регулювання ринку газу є саме забезпечення обліку спожитого газу населенням. Окрім того, як встановлено Кодексом ГРС (абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу IX, п.6 глави 3 Розділу ХІ) правопорушення у виді відмови від встановлення лічильника має бути зафіксоване оператором ГРМ згідно визначеної процедури з оформленням відповідного документа певної форми і змісту.\~\~\~\~ Як слідує з матеріалів справи, нарахування [PERSON] обсягів спожитого газу за нормами споживання вчинене у відповідності до абзацу 7 пункту 3 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС, тобто як санкція за порушення правил обліку та споживання природного газу, а саме відмова від встановлення приладу обліку спожитого газу (лічильника). Матеріалами справи не підтверджено, що [PERSON] безпосередньо чинила перешкоди представникам ПАТ «Кременчукгаз» у доступі до будинку. Її підпис у колективній заяві відсутній, усно вона повідомила лише те, що бажає встановити квартирний лічильник газу. Таким чином, суд ураховує, що будь-яких належних доказів протидії позивача встановленню будинкового приладу обліку газу, суду у ході розгляду справи не надано. Тому, позов в частині зобовязання відповідача вчинити певні дії, а саме здійснити перерахунок обємів природного газу по квартирі [ADDRESS] за серпень, вересень, жовтень, листопад 2016 року за нормою споживання 4,4 м.куб у місяць на одну людину, позов слід задовольнити. Щодо вимоги позову про визнання неправомірним та скасування рішення (акту-розрахунку), прийнятий комісією ПАТ «Кременчукгаз» з розгляду актів про порушення, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що установлений договором або законом. З огляду на вище встановлені обставини справи та характер спірних правовідносин, суд вважає акти-розрахунки відповідача такими, що не мають наслідком виникнення певних прав та обовязків у позивача, а тому уважає відсутніми підстави для визнання їх неправомірним та скасування, як спосіб захисту порушеного права позивача у даному спорі.

Outcome: partial