overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, вказуючи на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина в вигляді 17/50 частки житлового будинку [ADDRESS]. Після смерті матері він звернувся до органів нотаріату для отримання свідоцтва на право на спадщину за заповітом. Однак йому було відмовлено, оскільки були відсутні належним чином оформлені спадкодавцем документи, що посвідчують його право власності на вище вказане нерухоме майно. Крім нього, як спадкоємця за заповітом, в спадкодавця є рідний син, [PERSON] Прохає суд визнати право власності в порядку спадкування на нерухоме майно в вигляді 17/50 частки житлового будинку [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві позовні вимоги підтримав, прохав суд їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду лист, в якому позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, прохає справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON] є рідним сином спадкодавця [PERSON] та єдиною особою вказано в заповіті(а. с. 7, 15, 16,17, 18). За життя спадкодавцем [PERSON] було укладено договір міни, за умов якого їй та відповідачу [PERSON] в рівних долях належало 17/25 житлового будинку [ADDRESS]. Однак, в зв'язку із помилкою при реєстрації вищевказаного договору в БТІ м. Маріуполя, спадкодавцю за життя належало 17/25 житлового будинку замість належних 17/50 (а. с. 8, 9, 10-14). При зверненні до нотаріуса було встановлено цей факт та постановою від 15.10.2015 року позивачу було відмовлено у видачі правовстановлюючих документів на вище вказане нерухоме майно. (а. с. 5,6,7). Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як вбачається з наданих суду матеріалів, фактично за життя спадкодавця йому на праві приватної власності належало 17/50 житлового будинку [ADDRESS], інші 17/50 належать відповідачу - [PERSON] Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В подальшому представником позивача надано суду уточнення до позовної заяви. В обґрунтування позовних вимог представник позивача послався на наступне. 23.01.2003 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачеві. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрився спадок у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] . Позивач в шестимісячний строк звернувся до Комінтернівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Тому він вимушений звернутися до суду. Представником Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області Думанською О.А. надано суду заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1233 ЦК України заповіт це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна №98-16 від 15.01.1998 року, зареєстрованим на Одеській Універсальній біржі «Витязь». Відповідно запису в погосподарській книзі Олександрівської сільської ради № 1, особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується довідкою Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 595 від 13.05.2015 року. Згідно технічного паспорта, виготовленого Комінтернівським РБТІ станом на 07.10.2015 року житловий будинок [ADDRESS] має загальну площу 53,5 м.кв., житлову 28,9 м.кв., допоміжну 24,6 м.кв. 23.01.2003 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено [PERSON] , секретарем виконкому Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області і зареєстрований в книзі реєстрації нотаріальних дій за № 3, та заповіла все своє майно [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського МУЮ 11.09.2014 року, актовий запис № 9252. За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1225, 1233, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 05 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 38. Від спільного проживання мають дитину [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки. З травня 2014 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сторони спільно не проживають. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору у сторін не має, дитина після розірвання шлюбу буде мешкати разом з матірю. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що між ним та відповідачем зареєстровано шлюб 16.10.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1361. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрату почуття любові та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, про що надала до суду відповідну заяву. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано 16.10.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1361. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрату почуття любові та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 15.06.2010 року померла його бабуся, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне померлій майно, в тому числі на домоволодіння №110 по вул.Кіровоградській у м.Кривому Розі Дніпропетровської області. 08.10.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку прийняття спадщини. Зазначені обставини порушують його права на спадкування нерухомого майна, яке залишилось після смерті [PERSON], а саме домоволодіння №110 по вул.Кіровоградській, у м.Кривому Розі, Дніпропетровської області. Посилаючись на викладене, позивач просив визначити йому додатковий строк у два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15.06.2010 року померла бабуся позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.06.2010 року серії І-КИ №352155, виданим Саксаганським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції актовий запис№1031, якій за життя належало домоволодіння №110 по вул.Кіровоградській у м.Кривому Розі Дніпропетровської області. 08.10.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно з поясненнями позивача він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті бабусі з поважних причин, оскільки на момент смерті бабусі він був неповнолітнім, проживав разом з бабусею з народження, є сиротою, офіційно не працює, доходів не має, а звернення до нотаріуса та подальше оформлення документів потребує матеріальних затрат, тому не мав фінансової можливості звернутися до нотаріуса у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Зазначені обставини порушують права позивача на спадкування нерухомого майна, яке залишилось після смерті [PERSON], а саме вказаного домоволодіння №110 по вул.Кіровоградській у м.Кривому Розі Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є достатньо обґрунтованими, тому їх слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив встановити розмір відповідальності [PERSON] у частці 50%, що становить суму 16999,72 грн. та стягнути з останнього цю суму на його користь. В обґрунтування позову зазначив, що 22.08.2014 між ним та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 3734, предметом якого є майнові інтереси страхувальника та пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Toyota Corolla, д/н [NUMBER]. 19.05.2015 сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням відповідача. Судовими рішенням обох водіїв визнано винними у скоєнні ДТП, а тому позивач вважає, що ступінь вини кожного з винуватців ДТП є рівнозначною та визначається у частці 50% від заподіяного збитку застрахованому транспортному засобу. Позивач здійснив виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 32671,64 грн. 29.07.2015 позивач здійснив доплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 1327,80 грн., у зв'язку з виявленням в ході ремонтних робіт прихованих дефектів. Посилаючись на положення ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, ст. 1190 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу половину виплаченої [PERSON] суми страхового відшкодування. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 22.08.2014 між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 3734, предметом якого є майнові інтереси страхувальника та пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Toyota Corolla, д/н [NUMBER]. 19.05.2015 по просп. Академіка Палладіна в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2015 [PERSON] також визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 30.06.2015 та 08.07.2015 позивач на підставі Страхового акту № КР-009939 від 30.06.2015 з розрахунком суми страхового відшкодування до нього,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 08 листопада 2014 року відділом РАЦС реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 188. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини припинилися з початку жовтня 2015 року. Основна причина розпаду сімї це небажання відповідача мати дітей, а також різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіря. Позивач вважає, що збереження сімї неможливо, це суперечить їх інтересам, і неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №1104 від 25 липня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання та фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено з квітня 2015 року, спільного господарства не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачем та відповідачем носить лише формальний характер, між подружжям виникають часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року. За час спільного проживання у сторін народилися дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації, тривалий час спільно не проживають. Ухвалою Деражнянського районного суду від 30 жовтня 2015 року сторонам надавався термін для примирення строком на чотири місяці, однак сторонами не було досягнуто мети - збереження шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1971 від 15.10.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання та фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено з липня 2015 року, спільного господарства з того часу не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачем та відповідачкою носить лише формальний характер, між подружжям виникають часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. Позивач в судовому засіданні просить задовольнити вимоги позову. Відповідачка в судовому засіданні вимоги позову визнала, в подальшому до суду не з'явилась. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2005 року. За час спільного проживання у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації, з липня 2015 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 19 листопада 2015 року сторонам надавався термін для примирення строком на три місяці, однак з обставин справи вбачається, що примирення між ними досягнуто не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам, а тому з цих підстав позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved