Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

У квітні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позову вказано, що 27.06.2012 р. між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1002289612, за умовами якого остання отримала 30000 грн. для придбання товару зі строком повернення до 27.06.2014 р. На підставі укладеного 18.12.2013 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору факторингу ПАТ«ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач взяті на себе за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості станом на 11.03.2014 р. в сумі 24534,25 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом - 19627,22 грн. та відсотки за користування кредитом - 4907,03 грн., позивач просить про стягнення з відповідача наявної заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив слухати за його відсутності. Відповідач, будучи неодноразово повідомленою про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, а також за її заявою про виклик її у судове засідання смс-повідомленням, поданим до канцелярії суду, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Справа у відповідності з вимогами ст.ст.169,224 ЦПК України розглянута у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, проти чого не заперечував представник позивача. Вивчивши доводи позову, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих до суду доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд дійшов наступного. З матеріалів справи встановлено, що 27.06.2012 р. між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1002289612, за умовами якого остання отримала 30000 грн. на споживчі цілі - для придбання послуг зі страхування зі строком повернення до 27.06.2014 р. на умовах сплати 7% річних за користування кредитними коштами. Невідємною частиною цього договору є Графік платежів - Додаток 1П.3.6 цього Договору передбачено право позикодавця відступити повністю або частково свої права вимоги за цим кредитним договором третій особі. На підставі укладеного 18.12.2013 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору факторингу № 18/12/2013 ПАТ«ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] (договір факторингу № 18/12/2013 від 18.12.2013 р. та витяг з Додатку 1 до нього). Відповідно розрахунку суми заборгованості за Кредитним договором № 1002289612 від 27.06.2012 р. відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 11.03.2014 р. має заборгованість в сумі 24534,25 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом - 19627,22 грн. та відсотки за користування кредитом - 4907,03 грн.. Ст.ст.204, 227 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Згідно ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ч. 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Таким чином, на підставі укладеного договору факторингу до позивача перейшли права та обов'язки кредитора за укладеним 27.06.2012 р. кредитним договором між ПАТ «ОТП Банк» та позичальником [PERSON], у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню В силу ст.88 ЦПК України, з урахуванням положень ст.79 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі пропорційно до задоволених вимог

Outcome: approved