Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У квітні 2017 року Маріупольська місцева прокуратура № 1 звернулася до суду з позовом в інтересах держави України в особі Маріупольської міської ради, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь Маріупольської міської ради шкоду, завдану внаслідок незаконного вилову риби у сумі 22 882 грн, а також судовий збір у розмірі 1 600 грн на користь прокуратури Донецької області. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП, у зв'язку з тим, що 15 жовтня 2016 року він на узбережжі річки Кальміус здійснював незаконний вилов риби забороненим засобом лову - сіткою «павук», чим порушив вимоги п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства України, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 28 квітня 1999 року за № 269/3562, а також Закону України від 13 грудня 2001 року № 2984-ІІІ «Про тваринний світ». У результаті незаконного лову у [PERSON] вилучено рибу «Піленгас» у кількості 32 одиниць, «Судак» - 2 одиниці, «Тарань» - 1 одиниця, «Карась» - 1 одиниця, чим завдано збитків рибному господарству України у розмірі 22 882 грн. Розрахунок шкоди зроблено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Посилаючись на те, що факт незаконного вилову риби підтверджується наявними доказами, однак шкода не відшкодована, позивач просив позовні вимоги задовольнити. Прокурор Маріупольської місцевої прокуратури № 1 - Кунда Л.І. - до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник Маріупольської міської ради - Олейніченко О.О. - до судового засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 10, 214 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та покладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 грн. Вирішено питання про конфіскацію засобів ловлі риби. Підставою для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності стало те, що він 15 жовтня 2016 року, приблизно о 08 год. 00 хв., здійснював незаконний лов риби на узбережжі річки Кальміус у Лівобережному районі м. Маріуполя, забороненим засобом лову - сіткою «павук». Виявлений улов риби становить - риба «Піленгас» у кількості 32 одиниць, «Судак» - 2 одиниці, «Тарань» - 1 одиниця, «Карась» - 1 одиниця, чим завдав рибному господарству збиток на суму 22 882 грн та порушив вимоги п 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства України, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 28 квітня 1999 року за № 269/3562, а також ст. 63 Закону України від 13 грудня 2001 року № 2984-ІІІ «Про тваринний світ». За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що указана постанова суду підтверджує факт завдання шкоди саме [PERSON] Відповідно до описів водних живих ресурсів, знаряддя лову, іншого майна, вилученого у порушника [PERSON] - риба свіжо виловлена «Піленгас» у кількості 32 одиниць, «Судак» - 2 одиниці, «Тарань» - 1 одиниця, «Карась» - 1 одиниця, сітка «павук» розміром 2х2 м кількість 1 шт. Відповідно до розрахунку матеріального збитку № 007013/007014, розробленого інспектором Маріупольського територіального відділу Азоврибоохорони Чекаленко Д.О., загальна сума заподіяної шкоди становить 22 882 грн, яка розрахована відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209, де зазначено 32 екземпляри риба «Піленгас» вартістю кожний 680 грн, 2 екземпляри риби «Судак» вартістю кожний 510 грн, 1 екземпляр риби «Тарань» вартістю 85 грн, 1 екземпляр риби «Карась» вартістю 17 грн. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування вказаної шкоди здійснюється у відповідності з вимогами ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно з якими шкода і збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу підлягають зарахуванню на рахунки фондів охорони навколишнього природного середовища місцевих рад, якою є Маріупольська міська рада. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (стаття 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») . Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У справі, де предметом розгляду є відшкодування шкоди, у зв'язку із незаконним виловом риби, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, і таке визнання позову відповідно до ст. 174 ЦПК України не порушує права третіх осіб та відповідає вимогам закону, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про доведеність підстав позову та наявність підстав для його задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь прокуратури Донецької області підлягають стягненню судові витрати у справі, які складаються із судового збору у розмірі 1 600 грн.

Outcome: approved