Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У жовтні позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування своїх вимог, позивач у судовому засіданні пояснив, що померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі на житловий будинок по [ADDRESS], та земельну ділянку площею 2,4097га. Державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зв'язку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини, що стало підставою для звернення до суду з метою встановлення додаткового строку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте надав заяву в якій просить справу слухати у відсутність їхнього представника. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідив, проаналізував та оцінив всі зібрані по справі докази у їх сукупності виходячи з їх допустимості, та прийшов до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вставлено в судовому засіданні, [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області. (а.с.6). Родинні зв'язки позивача та померлої підтверджуються відповідним свідоцтвом про народження позивача, згідно якого її матір'ю є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.7), також свідоцтвом про укладення шлюбу, згідно якого позивач змінила дошлюбне прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON] » (а.с.8). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визнані у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 ЦКУ. Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач являється спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.10.2014 №757/02-31 державного нотаріуса Березанської міської нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,4097га, що знаходиться на території Семенівської сільської ради Баришівського району, Київської області та належала [PERSON], яка померла [INFO] у зв'язку з пропуском спадкоємцем шестимісячного строку (а.с.10). Оскільки в установлений строк нею не була подана заява про прийняття спадщину, тому вона має право звернутися в суд для продовження строку для прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В згаданій постанові Верховний Суд України звернув увагу на те, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані: як хвороба, від'їзд, відрядження; необізнаність особи з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно; необізнаність особи про наявність спадкового майна; юридичне не освідчення. Судом встановлено, що позивач не могла вчасно звернутися з заявою на прийняття спадщину у зв'язку з тривалими хворобами, операціями та призначенням інвалідності, що підтверджується довідками (а.с.12-16). Суд враховуючи викладені обставини, що на день розгляду справи до нотаріальної контори крім позивача із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері, а саме тривала хвороба, поважними та обґрунтованими, тому [PERSON] слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved