Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.С., про визнання недійсним договору дарування квартири. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що 02 квітня 2019 року між ним та його онуком [PERSON] укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С., зареєстрований в реєстрі за № 644. За цим договором позивач подарував відповідачеві квартиру [ADDRESS] . [PERSON] стверджував, що перед укладенням договору дарування квартири від 02 квітня 2019 року йому було зроблено хірургічну операцію ампутації нижніх кінцівок, після чого він проходив тривале лікування з використанням різноманітних медичних препаратів, зокрема із вмістом наркотичних засобів, унаслідок чого не міг усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними на момент вчинення оспорюваного правочину. Покликаючись на норму ст. 225 ЦК України, позивач просив суд визнати недійсним договір дарування квартири від 02 квітня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С., зареєстрований в реєстрі за № 644. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому зазначив, він є онуком позивача. [PERSON] постійно турбувався про діда, надавав йому допомогу, у тому числі фінансову, зокрема оплатив оперативне втручання, проведене [PERSON] . Після операції позивач вирішив подарувати відповідачеві квартиру [ADDRESS] , що і зробив 02 квітня 2019 року. [PERSON] зазначив, що волевиявлення [PERSON] на вчинення оспорюваного правочину відповідало його внутрішній волі, а тому підстави для задоволення позову [PERSON] відсутні. У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач не надавав йому допомоги на лікування, а цим займались сторонні люди. [PERSON] наголосив, що після проведеного оперативного втручання він вживав лікарські препаратів, зокрема із вмістом наркотичних засобів, під впливом яких перебував на момент укладення договору дарування квартири від 02 квітня 2019 року, що є підставою для визнання недійсним оспорюваного правочину на підставі ст. 225 ЦК України. Також у відповіді на відзив позивач стверджував, що, укладаючи договір дарування квартири, він помилився щодо обставин, які мають істотне значення, зокрема, щодо юридичної природи цього правочину. Так, він не мав наміру безоплатно передавати у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , а мав намір укласти договір оренди квартири. Відповідач заперечення до суду не подав. Третя особа подала до суду пояснення на позовну заяву [PERSON] , в яких зазначила, що напередодні нотаріального посвідчення договору дарування квартири від 02 квітня 2019 року до неї звернувся [PERSON] та повідомив, що його дід хоче подарувати йому квартиру, і просив у зв`язку з похилим віком дарувальника посвідчити договір за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 02 квітня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. приїхала за вказаною адресою, особисто поспілкувалась з [PERSON] , який підтвердив своє бажання подарувати квартиру своєму онукові [PERSON] . Третя особа наголосила, що вона повідомила сторонам усі істотні умови дарування, акцентувавши увагу дарувальника на безоплатності такого договору та припиненні права власності дарувальника на дарунок після укладення договору, а також зазначила, що у неї не виникло жодних сумнівів у спроможності [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог [PERSON] . Третя особи у судовому засіданні стверджувала, що нею було дотримано усі вимоги законодавства при посвідченні оспорюваного договору дарування квартири. Допитана в якості свідка [PERSON] , яка є дружиною позивача, показала, що оспорюваний договір посвідчувався приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. у квартирі [ADDRESS] . У житлі були присутні свідок, сторони справи та нотаріус. Свідок зазначила, що нотаріус не зачитувала умови договору та не залишила дарувальнику примірника договору. [PERSON] стверджувала, що [PERSON] не мав наміру дарувати квартиру [PERSON] , натомість він хотів здати її в оренду. Також свідок наголосила на тому, що допомогу позивачу відповідач надавав лише на його проханням, зокрема він знайшов лікаря та періодично возив [PERSON] до нього. Свідок [PERSON] , який є сином дружини [PERSON] , пояснив, що останній хотів укласти договір оренди квартири [ADDRESS] для отримання доходу, а не подарувати це житло онуку [PERSON] . Допитаний в якості свідка [PERSON] , який працює судинним хірургом Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, показав, що [PERSON] був його пацієнтом у відділенні судинної хірургії Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, саме він оперував позивача. Зі слів свідка, [PERSON] приїжджав в лікарню з [PERSON] та [PERSON] . Свідок зазначив, що проведена позивачу операція була безкоштовною, лише деякі ліки купував відповідач у справі. [PERSON] підкреслив, що [PERSON] у відділенні судинної хірургії Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної не вживав медичні препарати, які впливають на свідомість. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що він працював разом з [PERSON] . Зі слів свідка, відповідач допомагав позивачу у здійсненні ремонту квартири та лікуванні, зокрема возив [PERSON] до медичних установ. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року провадження у справі було зупинене у зв`язку з призначенням у справі судово-психіатричної експертизи. 26 серпня 2021 року провадження у справі було поновлено у зв`язку з отриманням судом висновку судово-психіатричної експертизи. Заслухавши вступні слова сторін та їхніх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Судом з`ясовано, що позивач [PERSON] є дідом відповідача [PERSON] . 02 квітня 2019 року [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдарований) укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С., зареєстрований в реєстрі за № 644, відповідно до [PERSON] подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а. с. 93-94). Згідно зі ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору. Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Предмет та підстава позову зазначаються позивачем у позовній заяві. Предметом позову [PERSON] є визнання недійсним договору дарування квартири від 02 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 644. Покликаючись на норму ст. 225 ЦК України, підставою позову [PERSON] у своїй позовній заяві визначив те, що перед укладенням договору дарування квартири від 02 квітня 2019 року йому було зроблено хірургічну операцію ампутації нижніх кінцівок, після чого він проходив тривале лікування з використанням різноманітних медичних препаратів, зокрема із вмістом наркотичних засобів, унаслідок чого не міг усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними на момент вчинення оспорюваного правочину. Жодних інших підстав позову, окрім наведених вище, [PERSON] у позовній заяві не зазначив. У відповіді на відзив позивач також вказав на те, що оспорюваний правочин був вчинений ним під впливом помилки (ст. 229 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 179 ЦПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Згідно з ч. 3 ст. 49 ЦПК України допускається зміна (доповнення) підстав позову шляхом подання відповідної письмової заяви. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у відповіді на відзив не допускається зміна чи доповнення підстав позову. У цій заяві по суті справи позивачем лише зазначаються пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Зміна (доповнення) підстав позову здійснюється шляхом подання позивачем відповідної письмової заяви. Такої заяви позивачем чи його представником у ході розгляду справи подано не було. Таким чином,

Outcome: dismissed