Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

У жовтні 2017 року Приватне акціонерне товариство Страхова група ТАС (далі [PERSON]\~СГ\~ТАС) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду в розмірі 29617 грн. 35 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 19 листопада 2013 року між [PERSON]\~СГ\~ТАС і Товариством з обмеженою відповідальністю Паннон Карпатський (далі ТОВ\~Паннон Карпатський, Страхувальник) був укладений договір №\~А\~372224 добровільного страхування, згідно із яким було застраховано майнові інтереси ТОВ\~Паннон Карпатський щодо наземного транспортного засобу автомобіля марки МАН/ТГМ 18.240?, реєстраційний номер [NUMBER]. 11 вересня 2014 року на нерегульованому перехресті вулиці Черняховського з вулицею Димитрова у місті Бровари Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю моторолера марки Хонда? без державного номера під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки МАН/ТГМ 18.240?, реєстраційний номер [NUMBER], що спричинило пошкодження обох цих транспортних засобів. Винним у цій ДТП постановою Броварського районного суду Київської області від 22 січня 2015 року визнаний [PERSON] На підставі заяви Страхувальника, страхового акту від 16 жовтня 2014 року та договору страхування 19 листопада 2013 року [PERSON]\~СГ\~ТАС виплатило страхове відшкодування власникові застрахованого автомобіля марки МАН ТОВ\~Паннон Карпатський в розмірі 29617 грн. 35 коп. Посилаючись на ст. ст. 993, 1187, 1192 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування позивач [PERSON]\~СГ\~ТАС вважає, що з [PERSON] на його користь підлягає стягненню вказана сума виплаченого страхового відшкодування. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному, просила суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечував, посилаючись на те, що право вимоги [PERSON]\~СГ\~ТАС до нього ґрунтується на суброгації, тому просив застосувати до даних вимог строк позовною давності, вказуючи на те, що перебіг строку позовної давності при суброгації починається від дня настання страхового випадку, оскільки страховий випадок настав 11 вересня 2014 року день ДТП, а позов до суду позивач подав 11 жовтня 2017 року, тому пропущений встановлений законом строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. 22 лютого 2018 року представник позивача [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначала, що вимоги [PERSON]\~СГ\~ТАС до відповідача ґрунтуються на зворотній вимозі регресі, а оскільки за регресним зобовязанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання виплати страхового відшкодування, яка здійснена 20 жовтня 2014 року, тому строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом не сплив. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19 листопада 2013 року між [PERSON]\~СГ\~ТАС і ТОВ\~Паннон Карпатський був укладений договір №\~А\~372224 добровільного страхування, за умовами якого застраховано майнові інтереси ТОВ\~Паннон Карпатський щодо наземного транспортного засобу автомобіля марки МАН/ТГМ 18.240?, реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року у справі №\~361/435/15-п встановлено, що 11 вересня 2014 року близько 08.40 год. у місті Бровари Київської області на нерегульованому перехресті вулиці Черняховського з вулицею Димитрова, [PERSON], керуючи по вулиці Черняховського моторолером марки Хонда? без державного номера, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено та не надавши переваги в русі водію транспортного засобу, що рухався по вулиці Димитрова, здійснив виїзд на вказане перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем марки МАН?, реєстраційний номер [NUMBER], який рухався по головній дорозі. У результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги дорожнього знаку 2.2, п. п. 2.3 б?, 16.11 Правил дорожнього руху, що є у прямому причинному звязку із настанням дорожньо-транспортної пригоди. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 16 вересня 2014 року ТОВ\~Паннон Карпатський звернулося до [PERSON]\~СГ\~ТАС із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка сталася 11 вересня 2014 року у місті Бровари Київської області за участю моторолера марки Хонда? без державного номера під керуванням водія [PERSON] та застрахованого автомобіля марки МАН/ТГМ 18.240?, реєстраційний номер [NUMBER]. На підставі страхового акту №\~21782Р/29/14 від 16 жовтня 2014 року, розрахунку сум страхового відшкодування та звіту про оцінку автомобіля №\~68 від 25 вересня 2014 року, [PERSON]\~СГ\~ТАС виплатило ТОВ\~Паннон Карпатський страхове відшкодування в розмірі 27264 грн. 89 коп., що підтверджується наданим платіжним дорученням №\~26612 від 20 жовтня 2014 року. За змістом ст. 33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. У ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Відповідач [PERSON] у своїх запереченнях на позов зазначав, що [PERSON]\~СГ\~ТАС не має права регресної вимоги до відповідача, оскільки у даному випадку регресні зобовязання не виникають, оскільки існує перехід права вимоги від потерпілого до страхової компанії (суброгація). Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 27 постанови №\~4 від 01 березня 2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки розяснив, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобовязанні (заміна активного субєкта) зі збереженням самого зобовязання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобовязання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України Про страхування встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у звязку з порушенням умов договору страхування. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобовязанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобовязанні, тому з урахуванням положень ст. 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20 квітня 2018 року у справі №\~910/8982/17. Суд встановив, що [PERSON]\~СГ\~ТАС (страховик) виплатив ТОВ\~Паннон Карпатський (страхувальнику) страхове відшкодування в розмірі 27264 грн. 89 коп. та звернувся до відповідача [PERSON], який постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року у справі №\~361/435/15-п визнаний винним у скоєнні ДТП, що сталася 11 вересня 2014 року у місті Бровари Київської області, внаслідок якої пошкоджено належний Страхувальнику застрахований транспортний засіб марки МАН?, реєстраційний номер [NUMBER], з вимогою про відшкодування виплаченої суми страхового відшкодування у вказаному вище розмірі. Враховуючи норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування, якими регулюються правовідносини між сторонами у справі позивач [PERSON]\~СГ\~ТАС, виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до [PERSON] заподіювача шкоди. Із позовної заяви видно, що [PERSON]\~СГ\~ТАС просить стягнути суму виплаченого страхового відшкодування, у тому числі з підстав, передбачених ст. 993 ЦК України. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки, тому до [PERSON]\~СГ\~ТАС перейшло право вимоги у порядку суброгації, а відтак сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 27264 грн. 89 коп. підлягає стягненню на користь позивача із відповідача саме в порядку суброгації. Посилання позивача [PERSON]\~СГ\~ТАС на те, що його вимоги ґрунтуються на зворотній вимозі регресі, не ґрунтуються на вимогах та положеннях чинного законодавства, оскільки у процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору та сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобовязання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Ці інститути мають різний режим правового регулювання. Регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України встановлений особливий правовий режим. Регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, тоді як суброгація застосовуються щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, є суброгацією. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у звязку з порушенням умов договору страхування. За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У ч. 3 ст. 267 ЦК Україні встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За змістом ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на наведене, враховуючи, що у вказаній справі право вимоги ґрунтується на суброгації, тому перебіг строку позовної давності починається від дня настання страхового випадку, оскільки при переході права вимоги до страховика переходять усі права, які мав страхувальник, зокрема це стосується і права на подання позову, у тому числі щодо часу виникнення права на позов, з моменту ДТП, у результаті якої заподіяно шкоду. Судом встановлено, що страховий випадок настав 11 вересня 2014 року, тому трирічний строк позовної давності закінчився 11 вересня 2017 року, до суду з позовом [PERSON]\~СГ\~ТАС звернулося 11 жовтня 2017 року, що підтверджується штемпелем на конверті. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи сплив позовної давності на подачу [PERSON]\~СГ\~ТАС даного позову, подачу [PERSON] заяви про застосування наслідків спливу позовної давності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає відповідно до положень ч. 4 ст. 267 ЦК України, у звязку зі спливом позовної давності, про що заявлено відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed