Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У квітні 2016 року позивачка - [PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить суд розірвати її шлюб з відповідачем - [PERSON], зареєстрований 21 липня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 406. Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають та знаходиться на утриманні відповідачки. Крім того, позивачка у своєму позові також просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 730,00 грн. та на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 584,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 13.04.2016 року, і до досягнення повноліття. Позовні вимоги мотивуються тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату взаємного почуття любові та поваги, сторони мають різні погляди на сім'ю, ведення спільного господарства, близько двох років як шлюбні відносини припинились, сім'я фактично розпалась. За наведених обставин збереження шлюбу неможливо. Відповідач як батько дітей добровільно матеріальну допомогу на їх утримання надавати відмовляється. Він не має постійного місця роботи, займається підробітками, його заробіток є нерегулярним та мінливим, інші утриманці відсутні. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині розірвання судом шлюбу не заперечив, проте щодо розміру аліментів просив суд призначити мінімальний розмір на кожну дитину. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме свідоцтво про шлюб (а.с.5), копії свідоцтв про народження дітей (а.с.8,9) та врахувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу є підставним, підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимого і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки сторони по справі не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість його збереження. Також, статті 180 та 181 Сімейного Кодексу України зобов'язують відповідача, як батька своїх дітей, надавати матеріальну допомогу на її утримання. Однак, сторони між собою не можуть домовиться щодо порядку та способу їх утримання, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Суд, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, враховуючи вище зазначене та положення статей 182, 184 Сімейного Кодексу України, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі в цій частині, а саме те, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання двох малолітніх синів - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 730,00 грн. та на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 584,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 13.04.2016 року, і до досягнення повноліття. Судові витрати згідно статей 79, 81, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved