Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 07 липня 2018 року в розмірі 101104 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 07 липня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, який оформлено у вигляді розписки. За вказаною розпискою, відповідач [PERSON] отримала у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 800 доларів США, 10000 грн, 18200 грн, 45000 грн, 8000 грн та зобов`язалась повернути їх протягом року. У зв?язку з тим, що відповідач свої зобов?язання за договором позики не виконала, позивач просить стягнути з неї на свою користь: еквівалент 800 доларів США - 19904 грн, а також 10000 грн, 18200 грн, 45000 грн, 8000 грн, а всього - 101104 грн. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Згідно приписів статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 07 липня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошей, відповідно до якого [PERSON] узяла в борг гроші в сумі 800 доларів США, 10000 грн, 18200 грн, 45000 грн, 8000 грн та зобов`язалась повернути їх протягом року (а.с.6) Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, склавши розписку, сторони дотримались форми договору позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач за договором позики грошей жодного платежу не зробила. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На момент звернення з даним позовом до суду сума боргу за позикою залишається неповернутою відповідачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. За курсом НБУ на 05.10.2018 року вартість 100 доларів США складає 2487,7122 грн. Таким чином, заборгованість за договором позики складає: 800 * 2487,7122 / 100 ? 19901,70, а також 81200 (10000 + 18200 + 45000 + 8000) гривень, всього 101101,70 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення суми заборгованості - 101101,70 грн. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial