Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

У зв'язку з тим, що 04 березня 2010 року між [PERSON], як позикодавцем, та [PERSON], як позичальником, був укладений договір позики 29740 доларів США зі строком повернення не пізніше 04 березня 2012 року, факт отримання грошей підтверджується власноручно виконаною позичальником розпискою, завіреною власним підписом, який вчинений на договорі, в установлений договором строк [PERSON] суму позики не повернув і від її повернення відмовляється, позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики, 3% річних за прострочення грошового зобов'язання та судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що відповідач позичив в неї гроші і обіцяв повернути, але не повернув в обумовлений строк. Вона зверталася в правоохоронні органи, але [PERSON] так і не повернув борг, тому вона була змушена звертатися з позовом до суду і просить його задоволити. Представник позивачки, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позов і пояснення позивачки підтримав, зазначив, що між сторонами був укладений договір позики у письмовій формі, відповідач не виконав свої зобов'язання за договором і не повернув позичені гроші, а тому позивачка вимушена звертатися до суду з даним позовом і він, як її представник, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про дату, місце і час розгляду справи він був повідомлений своєчасно і належним чином, від нього не надходило клопотання про перенесення розгляду справи. Суд визнає неявку відповідача до суду неповажною і приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутності. Тобто, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка та її представник не заперечили. Судом встановлено, що 04 березня 2010 року між [PERSON], як позикодавцем, та [PERSON], як позичальником, був укладений договір позики 29740 доларів США зі строком повернення не пізніше 04 березня 2012 року, про що свідчить копія договору позики, яка долучена до матеріалів справи. Позивачка виконала свої зобов'язання за договором і передала відповідачу обумовлену суму грошей, що підтверджується розпискою, яка вчинена [PERSON] на договорі позики і завірена його підписом, однак останній не виконав взяті на себе обов'язки і в установлений договором строк суму позики не повернув. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] не належним чином виконував свої зобов'язання за договором позики, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач не погашає, тобто в наявності є порушення прав позивачки, за захистом яких спрямоване її звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до часткового задоволення і сума заборгованості підлягає стягненню, але її перерахунок у гривневий еквівалент повинен бути обчислений за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на момент винесення рішення, а не на час звернення до суду з вказаним позовом. Згідно офіційного повідомлення НБУ станом на 14 вересня 2015 року курс гривні до долара США становить 21,69 гривень за 1 долар, тому підлягає до стягнення заборгованість за договором позики в сумі 645060 грн. 60 коп. Що стосується розрахунку 3% річних, зроблених позивачкою, то суд погоджується з ним. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачкою при подачі позову до суду.

Outcome: approved