Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 11.06.2011 року, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 6. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: доньку Анастасію, 19.05. [INFO], та доньку Дарію, 01.12. [INFO]. Позивач просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати, мотивуючи, це тим, що вони різні з відповідачем люди, з різними поглядами на сімейне життя, тому між ними постійно виникали сварки та суперечки по всіх питаннях. Такі обставини в сім»ї призвели до того, що вони стали чужими одне одному. Кожен із них веде самостійний спосіб життя, незалежний один від одного. Позивач в судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити. Відповідач проти позову заперечував та пояснив, що він кохає свою дружину [PERSON], та хоче жити зі своєю дружиною та дітьми однією сім»єю. Він неодноразово робив кроки для примирення для того, щоб помиритися з позивачкою та не розривати сімейні відносини. Суд, вислухавши думку учасників процесу, які брали участь у справі, дослідивши зібрані в справі докази, в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність у відмовленні у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач та відповідач 11.06.2011 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 110893 від 11.06.2011 року. Від спільного шлюбу подружжя мають двох неповнолітніх дочок [PERSON], 19.05. [INFO] та Дарію, 01.12. [INFO]. На думку суду, шлюб сторін на даний час не носить формальний характер, зглядаючись на обставини, які судом викладені вище, тому суд вважає, що примирення між сторонами можливе при умові прагнення до цього сторін по справі, а тому суд вважає за необхідне на даній стадії проживання сім»ї в позові про розірвання шлюбу відмовити, що в подальшому, звісно, не позбавляє сторони можливість в разі не примирення подати позов про розірвання шлюбу повторно. Згідно ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд у відповідності до ч. 2\~статті 112 Сімейного Кодексу України\~постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вже судом зазначено вище, суд прийшов до висновку що подальше існування сім»ї не суперечить інтересам сторін по справі, так як таких обставин в судовому засіданні не встановлено, крім того, суд вважає, що збереження шлюбу, навпаки, буде відповідати інтересам неповнолітніх дітей, що обов»язково, зглядаючись на норми права, повинно враховуватися в справах про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 10\~Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім»ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Що стосується судових витрат, то такі витрати слід залишити за позивачем [PERSON], так як в задоволенні його позову повністю відмовлено. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed