Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 16.01.1993 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб під час якого у них народилось двоє дітей, проте проте спільне життя з відповідачем не склалось. Вказувала на те, що причинами розпаду сімї стали постійні сварки, які провокував відповідач та такі сварки супроводжувались нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою з боку відповідача, у звязку з чим у листопаді 2017 року між ними остаточно припинені сімейні відносини. На даний час вони проживають окремо, відповідач за рішення суду зобовязаний сплачувати аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина, що проживає разом з нею. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення є неможливим, оскільки відповідач свою поведінку не змінив, а тому звернулась до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а також просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу без його участі, при цьому зазначив, що не погоджується з обставинами, якими позивач обґрунтувала свій позов, а також вважає, що причиною розпаду сімї стала поведінка позивача та її негативне відношення до відповідача. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в\~підготовчому засіданні\~судового рішення\~у разі\~відмови від\~позову,\~визнання позову,\~укладення мирової\~угоди проводиться\~в порядку,\~встановленому статтями\~206,\~207цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Суд,\~ \~дослідивши письмові\~ докази\~по справі,\~вважає,\~що позов\~обґрунтований \~та підлягає\~задоволенню,\~при цьому\~суд \~також приймає до уваги визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб , та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16.01.1993 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №47 (а/с 5). Згідно з наявними в матеріалах справи доказами, під час вказаного шлюбу у сторін народився син [PERSON], 14.01.2004 року, який проживає разом з позивачем та рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.10.2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а/с 6,7). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи обставини справи, визнання позову відповідачем, суд вважає, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її не можливо, а тому їх шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач не заявила про своє бажання залишити за собою дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved