Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому Державного акту на право постійного користування землею серії МК, виданого 24.11.1993 року Червонодолинською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області на ім`я [PERSON] . У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що у нього в користуванні перебуває земельна ділянка площею 2,0 га для ведення особистого підсобного господарства в межах Широківської (колишньої Червонодолинської) сільської ради Снігурівського району на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії МК, виданого 24.11.1993 року Червонодолинською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області. Вказує на те, що у вищезазначеному державному акті його прізвище вказано як « [PERSON] » та по батькові « [PERSON] », що не відповідає даним його паспорту, в якому прізвище зазначено як « [PERSON] » та по батькові « [PERSON] ». У зв`язку з вказаною помилкою в державному акті він не може належним чином оформити право власності на зазначену земельну ділянку, тому змушений звернутися до суду для встановлення вищезазначеного факту. У судове засідання [PERSON] не з`явився, суду надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності та задовольнити заяву. Представник Широківської сільської ради Миколаївської області до суду не з`явився, суду надали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, зазначають, що не заперечують проти встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акту на право постійного користування землею від 24.11.1993 року №11. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24 листопада 1993 року головою Червонодолинської сільської ради народних депутатів видано державний акт серії МК на право постійного користування землею, на підставі рішення Миколаївської обласної Ради народних депутатів від 24 грудня 1992 року № 11, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 86, на ім`я [PERSON] , відповідно до якого останньому передана у постійне користування земельна ділянка, площею 2,0 гектар, для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Червонодолинської сільської ради /а.с.6/. Відповідно до рішення Широківської сільської ради Миколаївської області від 09 січня 2018 року №10 Широківська сільська рада Миколаївської області є правонаступником прав та обов`язків Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Згідно паспорту громадянина України, виданого 10 січня 2020 року органом 4834, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено « [PERSON] » /а.с.4/. За таких обставин, заявник не має можливості довести той факт, що він є тією особою, яка вказана в державному акті на право постійного користування землею. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Окрім того, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання цього документу, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки наявність помилки в зазначені його прізвища та по батькові в правовстановлюючому документі на земельну ділянку ставить під сумнів належність його заявнику та позбавляє можливості для оформлення права власності. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для оформлення права власності на земельну ділянку, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що державний акт серії МК на право постійного користування землею, виданий 24 листопада 1993 року на підставі рішення Миколаївської обласної Ради народних депутатів від 24 грудня 1992 року №11 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 86, на ім`я [PERSON] , фактично належить [PERSON] , а тому вимоги заявника про встановлення цього факту підлягають задоволенню. Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved