Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] пред'явив через суд зазначений позов на предмет визначення додатково строку в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] після [PERSON], якій позивач доводиться сином, з підстав пропуску встановленого законом строку через випадкову знахідку заповіту, складеного на його ім'я 18 листопада 1997 року на частку квартири, при впорядкуванні речей померлої у вересні 2014 року, що вважає поважною причиною про пуску строку, оскільки про наявність спадщини у матері йому було невідомо. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснивши, що ні їй, ні позивачу не було відомо про наявність заповіту на ім?я позивача на частину квартири [ADDRESS] та стало відомо лише коли вона перебирала речі матері у вересні 2014 року, томук просила позов задовольнити та в подальшому розглядати справу у її відсутності. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд згідно з ст. 36 ЦПК України ухвалив продовжувати судовий розгляд без участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори, яка клопотала про розгляд справи у відсутності її представника. Суд, вислухавши пояснення сторін, враховуючи принцип диспозитивності за ст.11 ЦПК України та положення ч. 4 ст.174 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Листом державного нотаріуса П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 17 жовтня 2014 року №1822/02-14, долученого в копії до справи (а.с. 9), позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що дійсно відкрилася [INFO] після [PERSON], з мотивів пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, передбаченого ст. 1270 ЦК України, оскільки позивач із спадкодавцем спільно зареєстрований не був в місці відкриття спадщини і з відповідною заявою відповідно до ст. ст. 1268, 1269 цього Кодексу до нотаріуса не звертався. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з поданих суду в копії свідоцтва про народження позивача [NUMBER], виданого 14 листопада 1969 року Бюро запису актів громадянського стану Ленінського району м. Дніпропетровська (а.с. 5), останній доводиться сином [PERSON]. [PERSON] померла [INFO], про що Відділом державної реєстрації смерті РС Дніпропетровського МУЮ 01 березня 2014 року вчинено актовий запис №1601 та видано свідоцтво [NUMBER] (а.с.6). Відтак, [INFO] після [PERSON] відкрилася спадщина, до якої за даними свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 17 грудня 1996 року, належить частка у спільній власності на квартиру [ADDRESS], сумісними власниками якої, окрім спадкодавця, є [PERSON], [PERSON] та ? частки - [PERSON] (а.с.11). За життя [PERSON] вчинила розпорядження на випадок своєї смерті та склала заповіт, посвідчений 18 листопада 1997 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №4303 (а.с.7), за яким належну їй частку приватизованої квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON]. Разом з тим, за даними паспорта громадянина України [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований окремо від спадкодавця (а.с.4) та як вбачається з матеріалів спадкової справи з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернувся лише 17 жовтня 2014 року, тобто після спливу 28 серпня 2014 року строку, визначеного ст.ст. 1269, 1270 ЦК України. Інші особи за оформленням права власності на спадщину не зверталися. Також судом встановлено та визнано відповідачем у судовому засіданні, що про наявність складеного матір'ю сторін - [PERSON] заповіту на ім'я позивача до вересня 2014 року не було відомо ні відповідачу, ні позивачу. В оцінці доводів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд, приймає до уваги обставини визнання позову відповідачем, доведеність необізнаності сторін про волевиявлення матері щодо розпорядження своїм майном на випадок смерті, виявлення заповіту лише у вересні 2014 року при упорядкуванні паперів та речей спадкодавця відповідачем, від якої позивач проживає окремо і доступу до речей не має, що разом в своїй сукупності перешкодило позивачу для належного здійснення свого обов'язку з прийняття спадщини в Україні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Зважаючи на викладене, суд за внутрішні переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному з'ясуванні обставин у справі і досліджених безпосередньо доказах, суд приходить до висновку про пропуск позивачем строку для прийняття спадщини, що сплинув 28 серпня 2014 року, з поважних причин, на підставі чого відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України йому по суду належить визначити додатковий строк в один місяць, що відповідатиме загальним засадам спадкового права, будучи достатнім для здійснення ним свого волевиявлення щодо спадкування після [PERSON] у належній формі.

Outcome: approved