Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в обґрунтування якого посилається на те, що 22.06.2013 року померла її мати [PERSON] спадкоємцями після якої були вона та чоловік її матері [PERSON] Після смерті її матері відкрилася спадщина в тому числі і на квартиру за адресою: [ADDRESS] [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину від 03.02.2014 року, а 07.12.2014 року помер. У встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті матері позивач не звернулася з заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Позивач просить ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після її матері [PERSON], що померла 22.06.2013 року. В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позову і його обґрунтування підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання зявився, позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] І-ИФ № 049842, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача (а.с. 6, 7). [PERSON] померла 22.06.2013 року у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-КИ № 528225 (а.с. 5). З копій свідоцтва про право власності на житло та договору дарування 1/2 частки квартири від 24.12.1998 року вбачається, що [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] (а.с. 65, 67). До приватного нотаріуса Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області звертався лише один спадкоємець [PERSON], який був чоловіком [PERSON], що підтверджується копіями заяви про прийняття спадщини від 03.02.2014 року та свідоцтва про шлюб [PERSON] І-КИ № 032127 (а.с. 49, 57). Спадкова справа після померлої почата 03.02.2014 року (а.с. 46-83). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.02.2014 року, спадкоємцем двокімнатної квартири № 17, розташованої на пятому поверсі пятиповерхового житлового будинку під № 49 по вул. Леніна, що в м. Вільногірську Дніпропетровської області після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с. 75). Згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником вказаної вище квартири є [PERSON] (а.с. 76). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] І-КИ № 595346 [PERSON] помер 07.12.2014 року у с. Дідове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 115). За життя 05.05.2014 року він склав заповіт, що вбачається з копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 113). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем квартири № 17, розташованої на пятому поверсі пятиповерхового житлового будинку під № 49 по вул. Леніна, що в м. Вільногірську Дніпропетровської області після [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] (а.с. 112). Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, власником вказаної квартири станом на 31.07.2015 року є відповідач по справі [PERSON] (а.с. 96, 97). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що 22.06.2013 року померла [PERSON] і через деякий час [PERSON] почала погано себе почувати, тому звернулася до приватного психолога, вона довго лікувалась від депресії, майже до літа 2014 року. Свідок [PERSON] пояснив, що після смерті [PERSON] у [PERSON] була депресія, вона зверталася до приватного лікаря. Вона постійно була вдома та відвідувала лікаря. Свідок [PERSON] показала, що після смерті [PERSON] у [PERSON] була депресія, нервові зриви, вона лікувалась у приватного лікаря кілька місяців, у неї були головні болі. Згідно ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Слід зазначити, що на момент прийняття судом рішення про надання додаткового строку вирішується тільки дане питання і додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Поважність пропуску строку для прийняття спадщини позивач обґрунтовує тим, що вона постійно хворіла, була необізнаною в діючому на той час законодавстві, яке встановлювало необхідність звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті 22.06.2013 року матері позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. У ст. 119 ЦПК України передбачено форма і зміст позовної заяви особи, яка зокрема, має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. За вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд має вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги. При цьому змінювати зазначені у позовній заяві обставини суд не має права. Слід зазначити, що будь-які медичні документи на підтвердження тривалої хвороби позивача до суду не надано, а враховуючи положення ч. 2 ст. 59 ЦПК України, відповідно до якої обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, хвороба позивача-спадкоємця не може підтверджуватись лише показаннями свідків. Інша наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважною, оскільки не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з цього, оцінюючі в сукупності наявні у матеріалах справи докази, судом не вбачаться підстав для застосування положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, тому в задоволенні позову має бути відмовлено в повному обсязі. Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed