Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

У квітні 2017 року в суд звернулося Приватне Акціонерне Товариство [PERSON] «Приватбанк» (в даний час - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», по тексту рішення - [PERSON]) з позовом до [PERSON] про стягнення з неї як з поручителя заборгованості позичальника за кредитним договором в сумі 499\~980,84 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що [PERSON] 16 лютого 2015 року уклала з Банком договір поруки № POR 1424084717213, відповідно до умов якого вона поручилась за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Змитниця» обовязків за кредитним договором без номеру від 12 січня 2015 року. ТОВ «Змитниця» станом на 06 січня 2017 року має заборгованість перед Банком в загальній сумі 1\~151\~130,80 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 499\~980,84 грн. Посилаючись на статті 554, 610 Цивільного кодексу України, які передбачають солідарну відповідальність боржника та поручителя перед кредитором, представник просила суд стягнути заборгованість по тілу кредиту з поручителя [PERSON] [PERSON] проти позову заперечувала. Її представники [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що відповідач поручилась за виконання боржником ТОВ «Змитниця» зобовязань за кредитним договором в загальному розмірі 240\~000,00 грн. У подальшому без погодження з поручителем та без укладення додаткових угод позивач збільшив розмір кредиту і, відповідно, відповідальності боржника до 500\~000,00 грн. Отже, на думку представників відповідача, згідно статей 547, 559, 651 Цивільного кодексу України порука припинилася. Окрім того, [PERSON] 20 липня 2016 року направив претензію [PERSON] з вимогою негайного погашення суми основної заборгованості в розмірі 964\~175,21 грн. Це означає, що позивач змінив термін погашення кредиту, і перебіг шестимісячного строку, протягом якого [PERSON] мав право предявити вимогу до поручителя, розпочався 21 липня 2016 року. Банк предявив позов у квітні 2017 року, хоча порука вже припинилася відповідно до положень частини четвертої статті 559 ЦК України (відзив, а. с. 73-76). Третя особа ТОВ «Змитниця» - пояснень на позов не подала, свого представника в судове засідання не направила, про розгляд справи повідомлялася неодноразово. Провадження у справі було відкрито ухвалою судді від 26 квітня 2017 року (а. с. 38). Ухвалою від 14 грудня 2017 року (а. с. 59) суд задовольнив клопотання представника відповідача (а. с. 57) та витребував від позивача докази щодо укладення Банком договорів, які забезпечували виконання боргових зобовязання ТОВ «Змитниця», а також інформацію про стан виконання кредитного договору. Підготовче провадження у справі було закрито 10 липня 2018 року (а. с. 108). Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи: 12 січня 2015 року ТОВ «Змитниця» підписало заяву про відкриття поточного рахунку (а.с. 8) і приєдналося до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, які разом з заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 12 січня 2015 року. Від імені Товариства діяла [PERSON], яка у той час була власником та директором Товариства. На час укладення договору кредитний ліміт встановлено не було. 16 лютого 2015 року [PERSON] та банк уклали договір поруки № POR 1424084717213, відповідно до умов якого [PERSON] поручилась за виконання боржником умов укладеного кредитного договору (а. с. 26). Згідно пунктів 1.1.1. та 1.1.2. договору поруки відповідач поручилась, зокрема, за погашення кредиту в загальній сумі 240\~000,00 грн. (120\~000,00 грн. + 120\~000,00 грн.), а також процентної ставки, комісійної винагороди та винагороди за використання ліміту. Відповідно до пункту 4.1. Договору поруки сторони домовились, що порука припиняється через 15 років після укладання цього договору (а. с. 27). Відповідно до пункту 3.2.1.1.6. «Умов та правил надання банківських послуг» ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку. Підписавши угоду, клієнт висловив свою згоду, що зміни ліміту проводяться банком шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта (а. с. 9,10). Укладений між сторонами договір поруки передбачав, що в разі збільшення зобовязань боржника, збільшується і обсяг відповідальності поручителя. Поручитель при укладанні цього договору дав свою згоду на збільшення зобовязань за угодою в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про таке збільшення з поручителем не потрібно (а. с. 26). Згідно розрахунку заборгованості за договором (а. с. 24) кредитний ліміт було збільшено банком до розміру 500\~000,00 грн. 24 липня 2015 року. З цього часу підприємство неодноразово користувалося кредитними коштами, повертало їх та знову отримувало у борг. Прострочка виконання зобовязання в сумі 499\~986,84 грн. у ТОВ «Змитниця» виникла 05 січня 2016 року. Розмір заборгованості по тілу кредиту відповідач не оспорює. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного: За правилами\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~статті 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Згідно\~статті 554 ЦК України\~поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановлених договором поруки. Згідно частини першої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які збільшили обсяг відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Підписавши договір поруки, умови якого передбачають, що в разі збільшення зобовязань боржника збільшується без додаткових узгоджень і обсяг відповідальності поручителя, [PERSON] надала згоду на наступне збільшення обсягу її відповідальності за зобов'язаннями ТОВ «Змитниця» за договором банківського обслуговування. Таким чином, зміна зобов'язання за договором банківського обслуговування, яка призвела до збільшення обсягу відповідальності поручителя, відбулася за згодою [PERSON], яку вона надала під час укладення договору поруки, а тому положення частини 1 статті 559 ЦК України застосуванню не підлягають. Відповідно до частини 4\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Строком є\~певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (частина перша\~статті 251 ЦК України). Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша\~статті 252 ЦК України). Згідно з пунктом 4.1 договору поруки від 16 лютого 2015 року сторони дійшли згоди, що порука за цим договором припиняється через 15 (п'ятнадцять) років після укладення цього договору. Таким чином, договором установлено строк припинення поруки в розумінні\~статті 251\~ЦК\~України та частини 4 статті\~559 ЦК України. Відтак, застосування шестимісячного строку для пред'явлення вимоги до поручителя у спірних правовідносинах не може мати місце, і підстави для визнання договору поруки припиненим відсутні. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження пояснення відповідача про те, що виконання Товариством «Змитниця» зобовязань за кредитним договором забезпечувалося також договором поруки з новим власником та директором Товариства [PERSON] Виконуючи вимоги ухвали суду про витребування доказів, [PERSON] надав інформацію про те, що інші договори поруки у забезпечення виконання зобовязань Товариства «Змитниця», в тому числі з [PERSON], не укладались; з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості [PERSON] не звертався (а. с. 87, 88). Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Банку у повному обсязі. У відповідності до частини першої статті 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 7\~499,71 грн.

Outcome: approved