Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У квітні 2017р позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який уточнив під час розгляду справи щодо розміру заборгованості за проживання у гуртожитку та комунальним послугам у сумі 13\~490 грн. 85 коп., посилаючись на те, що позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю „СоцСфера відповідно до договору купівлі-продажу № 1544 від 15.05.2007 року є власником будівлі по вул. Космічна, 76-а, яке здає громадянам в оренду. У кімнаті № 724, що належить на праві приватної власності позивачу, проживає відповідач [PERSON], який не перебуває у трудових відносинах з позивачем, тому житлове приміщення не є службовим житлом. Проживання у житлових приміщеннях позивача здійснюється на підставі короткострокових договорів найму. 01.11.2005 року з відповідачем було укладено [PERSON] № 40 найму житлового приміщення терміном дії до 30 вересня 2006 року. До даного Договору було складено Акт приймання-передачі жилого приміщення від 01.11.2005 року. 01.10.2006 року з відповідачем було укладено [PERSON] про надання для тимчасового проживання кімнати для приїзджих до 31.08.2007 року. 01.09.2007 року з відповідачем було укладено [PERSON] № 106/2 про надання для тимчасового проживання кімнати для приїзджих до 31.07.2008 року. 01.07.2008 року з відповідачем було укладено договір найму житлового приміщення терміном до 31.05.2009 року. Після закінчення терміну дії попереднього Договору, відповідачу було запропоновано укласти [PERSON] № 230 від 01.01.2009 року. Відповідач відмовився від його укладання. Відповідачу було надано повідомлення про необхідність звільнення кімнати. 01.01.2010 року Відповідач уклав договір Найму № 347 від 01.01.2010 року строком на 11 місяців. 16.12.2010 року відповідачу було запропоновано укласти [PERSON] Найма № 192 від 01.01.2011 року. Однак відповідач відмовився від укладання такого договору про що було складено Акт. 14.12.2011 року відповідачу було запропоновано укласти договір на 2012 рік, однак відповідач знов відмовився про що було складено Акт. Запропонований Позивачем [PERSON] найму від 04.01.2016 року відповідач відмовився підписати. На теперішній час термін відповідач продовжує проживати у кімнатах № 724. Станом на 12.09.2017 року відповідач має заборгованість за користування жилою площею у гуртожитку і комунальні послуги з січня 2017р. по серпень 2017р. включно у розмірі 13\~490 грн. 85 коп. Відповідачу було вручено повідомлення про виселення, повідомлено про необхідність звільнити кімнату № 724 та погасити заборгованість. До теперішнього часу відповідач вимог позивача в добровільному порядку не виконав, кімнату не звільнив, заборгованість за користування жилою площею у гуртожитку і комунальні послуги у розмірі 13\~490 грн. 85 коп. не сплатив. Відмовляючись звільнити кімнату № 724, відповідач порушує право приватної власності Позивача на житлове приміщення, також Відповідач своєю відмовою від укладання договору на проживання порушує норми Закону України про „Житлово- комунальні послуги, відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 21 якого, ТОВ „СоцСфера повинно підготувати та укласти із споживачем (орендарем житлового приміщення) договір на надання житлово-комунальних послуг, а споживач в свою чергу укласти такий договір із постачальником послуг. Також в порушення зобовязань відповідачем не вноситься вчасно та в повному обсязі плата за користування кімнатою та спожиті житлово-комунальні послуги. Позивач просить суд виселити без надання іншого житлового приміщення [PERSON], [INFO], з кімнати № 724, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 76-а. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] з обмеженою відповідальністю «СоцСфера» заборгованість у розмірі 13\~490 грн. 85 коп. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю, суду пояснив, що дійсно він не бажає укладати з позивачем договір найму житлового приміщення у кімнаті гуртожитку, останній раз укладав цей договір у 2010 році, не бажає укладати договір з тих підстав, що йому несправедливо нараховують завищену плату за комунальні послуги, він не згоден з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, вважає, що йому нараховано комунальних послуг за двох проживаючих, при цьому не заперечував, що з ним у кімнаті гуртожитку, де він проживає, на протязі приблизно трьох місяців проживала його повнолітня донька. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено: Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю „СоцСфера відповідно до договору купівлі-продажу № 1544 від 15.05.2007 року є власником будівлі по вул. Космічна, 76-а, яке здає громадянам в оренду. У кімнаті № 724 гуртожитку, що належить на праві приватної власності позивачу, проживає відповідач [PERSON], який не перебуває у трудових відносинах з позивачем, тому житлове приміщення не є службовим житлом. Проживання у житлових приміщеннях Позивача здійснюється на підставі короткострокових договорів найму. 01.11.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено [PERSON] № 40 найму житлового приміщення терміном дії до 30.09.2006 року. До даного Договору було складено Акт приймання-передачі жилого приміщення від 01.11.2005 року. 01.10.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено [PERSON] про надання для тимчасового проживання кімнати для приїзджих до 31.08.2007 року. 01.09.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено [PERSON] № 106/2 про надання для тимчасового проживання кімнати для приїзджих до 31.07.2008 року. 01.07.2008 року з відповідачем було укладено договір найму житлового приміщення терміном до 31.05.2009 року. Після закінчення терміну дії попереднього Договору, відповідачу позивачем було запропоновано укласти [PERSON] № 230 від 01.01.2009 року. Відповідач відмовився від його укладання. Відповідачу було надано повідомлення про необхідність звільнення кімнати. 01.01.2010 року відповідач уклав договір найму № 347 від 01.01.2010 року строком на 11 місяців. 16.12.2010 року позивачем відповідачу було запропоновано укласти [PERSON] найму № 192 від 01.01.2011 року. Однак Відповідач відмовився від укладання такого договору, про що було складено Акт. 14.12.2011 року позивачем відповідачу було запропоновано укласти договір на 2012 рік, однак відповідач знов відмовився від укладання договору, про що було складено Акт. Запропонований Позивачем [PERSON] найму від 04.01.2016 року Відповідач відмовився підписати, про що останній не заперечував у судовому за сіданні. На теперішній час термін відповідач [PERSON] продовжує проживати у кімнаті № 724 гуртожитку за вищевказаною адресою, який належить на праві власності позивачу. Станом на 12.09.2017 року відповідач має заборгованість за користування жилою площею у гуртожитку і комунальні послуги з січня 2017р. по серпень 2017р. включно у розмірі 13\~490 грн. 85 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відповідачу було вручено повідомлення про виселення, повідомлено про необхідність звільнити кімнату № 724 та погасити заборгованість. До теперішнього часу відповідач вимог позивача в добровільному порядку не виконав, кімнату не звільнив, заборгованість за користування жилою площею у гуртожитку і комунальні послуги у розмірі 13\~490 грн. 85 коп. не сплатив. Відмовляючись звільнити кімнату № 724 Відповідач порушує право приватної власності Позивача на житлове приміщення, також Відповідач своєю відмовою від укладання договору на проживання порушує норми Закону України про „Житлово- комунальні послуги, відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 21 якого, ТОВ „СоцСфера повинно підготувати та укласти із споживачем (орендарем житлового приміщення) договір на надання житлово-комунальних послуг, а споживач в свою чергу укласти такий договір із постачальником послуг. Відповідно до ч. 1 п. 10 Примірного положення про гуртожитки, ст. ст. 128, 129 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку видається спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер на право проживання в гуртожитку відповідачу позивачем не видавався, від укладання договору найму житлового приміщення відповідач відмовився, у зв'язку з чим передбачені законом підстави для проживання відповідача у кімнаті гуртожитку відсутні. Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 44 Примірного положення про гуртожитки - громадяни, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення Відповідно до ст. 116 Житлового кодексу УРСР, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Крім того, відповідно до пп. 18, 19 Примірного положення про гуртожитки робітники, службовці, студенти, учні, а також інші громадяни, які проживають у гуртожитку, зобов'язані: своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги відповідно до пункту 38 цього Примірного положення. Також в порушення зобовязань відповідачем не вноситься вчасно та в повному обсязі плата за користування кімнатою та спожиті житлово-комунальні послуги. Права та обов'язки мешканців гуртожитків як споживачів житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про електроенергетику», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року, Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1070 від 10 грудня 2008 року, та іншими законами та нормативними актами з питань надання окремих видів таких послуг. Відповідно до п. 18 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого [PERSON] міністрів Української PCP № 208 від 03.06.1986 року, громадяни, які проживають у гуртожитку, зобов'язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги відповідно до пункту 38 цього Примірного положення. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені у повному обсязі, відповідач проживає у гуртожитку будівлі, розташованої за вищевказаною адресою, яка на лежить на праві власності позивачу, відмовляється від укладання з позивачем договору найму житлового приміщення у гуртожитку, має заборгованість за проживання у кімнаті гуртожитку та комунальні послуги у 13\~490 грн. 85 коп., яка підлягає стягненню з останнього на користь позивач, а також відповідач порушує права власника будівлі гуртожитку, а тому відповідач підлягає виселенню з гуртожитку за вказаною адресою без надання іншого житлового приміщення.

Outcome: approved