Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ „Банк „Фінанси та кредит про захист прав споживача, в якому просить стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] 15000,00 доларів США. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, враховуючи думку представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Суд вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини по справі та вимоги на яких ґрунтується позов , обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 15 січня 2015 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений Договір - заява № 331832/292946/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 міс. в іноземній валюті на строк з 15 січня 2015 р. по 15 квітня 2015 р., у порядку та на умовах, визначених у Договорі та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит». В порушення вимог Договору та Основних умов Банк 15 квітня 2015 р. повернув відсотки за Договором частково і відмовив вкладнику в його вимозі повернути вклад в повному обсязі, а саме в сумі 15000,00 доларів США, посилаючись на відсутність коштів у Банка, та пропонував перекласти кошти на новий вклад. 10 квітня 2015р. Позивач подав до Відділення № 13 Письмову заяву про повернення банківського вкладу 15 квітня 2015 р. у сумі 15000,00 доларів США, але Банк її проігнорував, вклад не повернув. Такім чином Банк порушив умови п. 6 Договору та п. 5.2 та п. 6.1.2. Основних умов Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Таким чином, Банк грубо порушив вимогу ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а саме те, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов'язаної особи банку як обов'язкову умову надання банківських послуг. Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Станом на дату подання заяви, Банком не повернуто вкладнику вклад у повному обсязі, а саме в сумі 15000.00 доларів США. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ст.633 ЦК України Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Відповідно до змісту вищі наведених статей ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобовязання банку з повернення вкладу не є виконаним (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 грудня 2013 р. у справі 6- 140цс13). В Основних умовах до Договору зазначено: П. 7.1. У випадку невиконання або неналежного виконання умов Договору, Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. П. 7.2. Суперечки, що виникають за Договором, вирішуються Сторонами шляхом переговорів, а у разі не досягнення згоди - відповідно до чинного законодавства України. пп. 6 п. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; п.1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Судовий збір відповімо до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved