Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У квітні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в обґрунтування якого послався на те, що 11.02.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, що складається із Заяви, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифами банку, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, проценти за його використання у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а також здійснювати інші платежі та комісії на умовах визначених цим договором. На підставі того, що відповідач порушила умови кредитного договору і не виконала свої зобов'язання по кредитному договору, у неї станом на 19.02.2015 року існує прострочена заборгованість в розмірі 9846,07 гривень, яку вона у добровільному порядку не сплачує, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує /а.с. 41/. Відповідач [PERSON], паспорт серії [NUMBER] виданий Комінтернівським РВ ГУ МВС України в Одеській області 15.09.2011 року, в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином /а.с.51,52/, про причини не явки суд не повідомила. За зазначених вище обставин, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом установлено, що 11.02.2013 року між сторонами укладено кредитний договір №б/н, що відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання і складається із Заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифами банку /а.с.7, 8-9,10-33/. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язувалася погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання, а також оплачувати комісії на умовах визначених цим Договором. Виходячи з інформації Комінтернівського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області від 19.05.2015 року убачається, що [PERSON] на день оформлення кредитного договору надала недостовірну інформацію данку відносно своєї особи та кредит оформила по недійсному паспорту, оскільки станом на 11.02.2013 року вже перебувала на шлюбному прізвище [PERSON] та змінила паспорт серії [NUMBER], виданий Суворовським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 13.06.2007 року, на паспорт серії [NUMBER] виданий Комінтернівським РВ ГУ МВС України в Одеській області 15.09.2011 року на прізвище [PERSON] /а.с.51/. Отримавши кредит позичальниця умови кредитного договору не виконує, у зв'язку з чим в неї виникла заборгованість, яка, згідно наданого позивачем розрахунку станом на 19.02.2015 року складає у загальному розмірі 9846,07 (дев'ять тисяч вісімсот сорок шість) гривень 07 коп., із яких: заборгованість за кредитом - 4960,44 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 3540.58 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом - 400,00 гривень, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; штраф (процентна складова) - 445,05 гривень /а. с.5-6/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Односто-роння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або вико-нання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка не надала суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з установленого в судовому засідан- ні неналежного виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору №б/н від 22.03.2013 року, суд прийшов до висновку, що пред'явлені позовні вимоги ґрунтуються на законі й договірних відносинах між сторонами, які прописані в кредитному договорі і є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення №BO1S5B0RRY від 25.02.2015 року убачається, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 243,60 гривень /а. с.40/. На підставі викладеного,

Outcome: approved