Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на підставі ордеру на житлове приміщення №000435 від 10.04.1987 року її чоловікові [PERSON] , а також членам його родини була надання квартира [ADDRESS] . [INFO] її чоловік помер. У теперішній час у вказаній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON] , виїхала на територію Російської Федерації, де і проживає, у спірному житлі не проживає близько чотирьох років, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в її утриманні. Також у квартирі відсутні її особисті речі. Просив визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою суду від 28.12.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не з`являвся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Стаття 61 ЖК України передбачає, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Як наголошує ст.163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім,ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених ч.1, п.п.1 та 5 ч.3 та ч.4 ст.71 ЖК України. Судом встановлено, що відповідно до ордеру №000435 від 10.04.1987 року, [PERSON] надано для проживання квартиру [ADDRESS] . До складу його родини входили: дружина [PERSON] , донька [PERSON] та онука [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №1133 від 29.07.2019 року. Як вбачається з особового рахунку № [NUMBER] від 30.09.2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1954 року народження, [PERSON] , 1951 року народження, [PERSON] , 1978 року народження та [PERSON] , 2004 року народження. Згідно акту про фактичне проживання №1161 від 08.10.2019 року, складеного головою КСН «МКР Курчатово», у квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] . У зв`язку із смертю основного квартиронаймача квартири [ADDRESS] за ордером №000435 від 10.04.1984 року, його дружина, позивач у справі, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов`язані з володінням та користуванням цим майном. Відповідачка [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , але з 2015 року в ній не мешкає, її особисті речі у квартирі відсутні, що також підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . Крім того, згідно довідки №114, виданої адміністрацією міського поселення «Дно» від 07.02.2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 22.11.2018 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України особа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року зазначав, що поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зв`язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] понад чотири роки в квартирі [ADDRESS] не проживає, не мала перешкод в користуванні спірним житлом, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по її утриманню не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] втратила право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживала понад шість місяців, що відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України дає підстави суду визнати відповідача таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням,зокрема квартирою [ADDRESS] а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved