Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року відповідач фактично проживає в м.Мелітополі, а дитина залишилася проживати з батьком. Позивач самостійно займається створенням умов для проживання дитини, займається її вихованням, матеріально забезпечує. За місцем проживання батька створені всі умови для проживання дитини. Проте, позивач з відповідачем не дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини. Посилаючись на те, що проживання дитини разом з ним відповідатиме інтересам дитини, просить визначити місце проживання дитини - [PERSON], [INFO], разом з ним за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали суду заяву у якій зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять суд про розгляд справи за їх відсутності. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано /а.с.8/ Позивач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Відповідач зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно акту комісії ЖС-2, складеного за місцем проживання позивача, разом з ним за адресою: [ADDRESS], без реєстрації проживає його син [PERSON] /а.с.9/. Орган опіки та піклування, згідно наданого висновку вважає за можливе визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/. Як вбачається з характеристики, за місцем проживання позивач характеризується з позитивної сторони /а.с.13/. На обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.с.14,15/. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У відповідності до ч.1 ст.161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд приймає уваги вік та стан здоров'я дитини, ту обставину, що дитина проживає з батьком, який дбайливо ставиться до виконання батьківських обов'язків; також враховує ставлення до виконання батьківських обов'язків матері, яка з дитиною разом не проживає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки проживання дитини разом з батьком відповідатиме інтересам дитини. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 551грн. 20 коп., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved