Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником земельної по [ADDRESS]. Відповідач, яка є власником суміжної земельної ділянки по [ADDRESS] самовільно захопила земельну ділянку загального користування, що перебуває у комунальній власності шляхом встановлення воріт та цегли, що перешкоджає проїзду. У зв'язку із зазначеним, позивач не має змоги проїхати до належної йому земельної ділянки, що порушує його право на вільне користування земельною ділянкою загального користування. Просив усунути перешкоди у користуванні земельною ділянко загального користування комунальної власності по вул. Кропивницького, 50 в м. Кременчуці Полтавської області шляхом зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки від цегли до воріт, привести дану земельну ділянку до належного санітарного стану. Позивач та його представник позивача - [PERSON] у судове засідання не прибули, попередньо надавши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Маслєнніков В.С. у судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, покладався на розсуд суду. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Право на судовий захист та його спосіб передбачено ст.16 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, яка полягає в забезпеченні раціонального використання земельних ресурсів, збереженні й відтворенні родючості ґрунтів, захисті їх від псування і забруднення, реалізації громадянами, юридичними особами та державою їхніх прав власності та землекористування відповідно до закону. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки по [ADDRESS] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 28.12.2009 Управлінням Держкомзему у місті Кременчук Полтавської області. [PERSON], яка є власником суміжної земельної ділянки по [ADDRESS] самовільно захопила земельну ділянку загального користування, що перебуває у комунальній власності шляхом встановлення воріт та цегли, що перешкоджає проїзду до обох садиб, чим порушила п.3.2, 5.8 Правил благоустрою території міста Кременчука. У зв'язку із зазначеним, позивач не має змоги проїхати до належної йому земельної ділянки, що порушує його право на вільне користування земельною ділянкою загального користування. Фахівцями управління контролю за станом благоустрою було проведено обстеження зазначеної території 03.08.2016. Під час обстеження виявлено самовільно захоплену частину земельної ділянки загального користування комунальної власності розмірами близько 8,20 м. на 8,40 м., яка є проїздом до обох садиб. На земельній ділянці заскладована цегла, ділянка заросла бур'янами, відповідно [PERSON] був направлений лист з вимогами звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки та привести її до належного санітарного стану відповідно до п.5.8.1 (20) та п.5.8.1 (30) вимог Правил благоустрою території міста Кременчука (а.с.10). Згідно ч.1 ст.83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Відповідно до вимог п.3.2 Правил благоустрою міста Кременчука громадяни у сфері благоустрою міста зобов'язані, окрім іншого, дотримуватися Правил благоустрою території міста, не порушувати права і законні інтереси інших громадян та суб'єктів благоустрою міста. Відповідно до п.5.8.1 Правил благоустрою міста Кременчука, затверджених рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 27 квітня 2010 року, на об'єктах благоустрою забороняється, окрім іншого, самовільно займати земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що засвідчує право на використання та володіння землею, допускати заростання бур'янами газонів, квітників, прилеглих територій. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою ст.152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Таким чином, оскільки відповідач самовільно захопила земельну ділянку загального користування, порушила Правила благоустрою міста Кременчука, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме про зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загального користування, що перебуває у комунальній власності, за адресою: [ADDRESS], від цегли та воріт, привести ділянку до належного санітарного стану. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved