Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати за ним, як спадкоємцем другої черги після померлого [INFO] його брата [PERSON], право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом дочкою померлого [PERSON] (далі - відповідач). Зазначав, що його брат близнюк [PERSON] після розлучення у 1985 році залишив своїй дружині, яка виховувала доньку - [PERSON], [INFO], квартиру [ADDRESS], та переїхав жити до нього та його сім'ї в село Андрусівка Світловодського району. Їхні будинки по [ADDRESS] та по [ADDRESS] є суміжними через городи знаходяться на відстані 20-ти метрів. Останні десять років він з братом проживав в одному будинку по [ADDRESS], вели спільне селянське господарство. Кожен отримував пенсію. У березні 2010 року його брат [PERSON] тяжко захворів, та за станом здоров'я потребував постійного лікування та допомоги в побуті. Він постійно проживав з братом та надавав допомогу братові в побуті, в лікуванні на дому, та в організації й проходженні лікування у медичних закладах м. Світловодська, м. Кременчука та м. Харкова, а також у приватних спеціалістів з медицини, і на лікування витрачав значні власні кошти. Після смерті [INFO] їх матері спадкодавець [PERSON] у серпні 2012 року переніс інсульт після якого перебував у безпорадному стані та потребував постійного стороннього догляду. Він тривалий час здійснював постійний догляд за тяжко хворим братом, надавав допомогу братові в побуті, в лікуванні на дому, та в організації й проходженні лікування у медичних закладах, і на лікування та утримання хворого брата витрачав значні власні кошти, але [INFO] внаслідок тяжких хвороб його брат помер. Відповідачка [PERSON], яка мешкає в місті Світловодську, донька його брата, жодної допомоги хворому батькові не надавала, в тому числі і в догляді за тяжкохворим спадкодавцем [PERSON], свого батька за життя не відвідувала. Після смерті брата [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкоємцем першої черги є відповідачка, він є спадкоємцем другої черги. Оскільки він тривалий час опікувався, матеріально забезпечував та надавав в побуті, в організації лікування, в проходженні медичних процедур як на дому так і в лікувальних закладах допомогу своєму братові спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, позивач просить суд визнати за ним, як спадкоємцем другої черги, право на спадкування майна спадкодавця [PERSON] у першій черзі за законом разом із спадкоємцем [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з вищевикладених підстав. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилася своїх пояснень не надала, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог за їх безпідставністю та недоведеністю. Позовні вимоги позивач та його представники доводили такими доказами: - копією паспорта позивача [PERSON] з якого видно, що він народився та прописаний в селі Андрусівка Світловодського району (а.с.7-8); - копіями свідоцтв про народження [INFO] з яких видно, що позивач [PERSON] та його рідний брат [PERSON] народилися [INFO] року в селі В. Андрусівка (а.с.9) ; - з копії акту мешканців села В. Андрусівка видно, що [PERSON] та [PERSON], мешкаючи в с. В. Андрусівка Світловодського району, спільно проживали та вели селянське господарство. Рідні, діти та сторонні особи з ними не проживали. Догляд за [PERSON], який неодноразово переносив тяжкі захворювання (інсульт) здійснював брат [PERSON] Дочка [PERSON] - [PERSON] в догляді за своїм батьком участь не приймала (а.с.10); - з копії довідки Великоандрусівського сільського голови №1023 від 01 квітня 2013 року видно, що [PERSON] доглядав та здійснив поховання брата [PERSON], який помер [INFO] (а.с.11); - з копії листа відповіді головного лікаря Світловодської ЦРЛ від 26 квітня 2013 року на запит адвоката видно, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 21 березня по 07 квітня 2010 року, з 27 серпня по 11 вересня 2012 року, з 09 по 20 листопада 2012 року з діагнозом «ГПМК у каротидному басейні ліворуч за ішемічним типом. Гіпертонічна хвороба ІІІ, ст.ІІ, р ІУ ДЕ ІІ ст. (гіпертонічна, атеросклеротична). Правобічний виражений геміпарез, грубо виражений атактичний синдром. Лікворо-гіпертензивний синдром. Різко виражене порушення функцій статики та ходьби. ІХС: кардіосклероз атеросклеротичний. СН І ст.. Ангіопатія сітківки. Вказано, які медикаменти у стаціонарі були використані хворому (а.с.12); - з копії довідки до акта огляду МСЕК від 20 листопада 2012 року та індивідуальної програми реабілітації інваліда №1162 видно, що [PERSON], [INFO], встановлено безтерміново першу Б групу інвалідності. [PERSON] потребує значної залежності від інших у виконані життєво важливих соціально-побутових функцій (а.с.13-15); - з копії довідки Світловодської ЦРЛ видно, що [PERSON] проходив лікування в відділенні Світловодської ЦРЛ і операцію з 21 квітня по 04 травня 2012 року (а.с.16); - з копій довідок УПФ в м. Світловодську та Світловодському районі від 03 квітня 2014 року видно нараховані та виплачені суми пенсії [PERSON] у 2010-2012 роках (а.с.21-23); - з копії повідомлення слідчого про початок досудового розслідування від 08 липня 2013 року видно, що слідчим відділенням Світловодського МВ УМВС розслідується факт таємного викрадення з приміщення на території домоволодіння [ADDRESS] документів, зокрема про лікування [PERSON] (фіскальні чеки на придбання ліків) (а.с.24); - з копії свідоцтва про смерть від 23 листопада 2012 року видно, що [PERSON] помер [INFO] в селі В. Андрусівка Світловодського району (а.с.25); - з копій накладних ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON] від 23, 30 листопада, 30, 31 грудня 2012 року та міськкопторгу видно, що позивач [PERSON] оплачував витрати на поховання та поминки (а.с.26, 85-97); - з копій виписного епікризу та медичних документів видно дані про встановлені у хворого [PERSON] діагнози та призначення для лікування хворого (а.с.27-31,78-84,98-108); - з копії довідки Великоандрусівського сільського голови №1314 від 31 липня 2013 року видно, що згідно записів погосподарських книг Великоандрусівської сільської ради [PERSON] був зареєстрований та проживав з 11 січня 1986 року по [INFO] по [ADDRESS] (а.с.77); - з копії листа управління соціального захисту населення Світловодської РДА від 05 травня 2014 року видно, що [PERSON] отримав від управління 04 вересня 2012 року технічні засоби реабілітації інвалідне крісло-коляску, та 02 жовтня 2012 року направлення на встановлення групи інвалідності брату [PERSON] (а.с.109); - з копії рішення виконкому Великоандрусівської сільської ради від 24 березня 2014 року видно, що за заявою [PERSON] його будинкові присвоєно поштову адресу [ADDRESS] (а.с.122). На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач та його представник також посилалися на свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що має вищу медичну освіту та працює в селі В.Андрусівка в амбулаторії загальної практики сімейної медицини. Знає, що [PERSON] у квітні 2010 року захворів, лікувався в неврологічному відділенні Світловодської ЦРЛ, проходив обстеження в м. Харкові, після чого продовжив лікування у неї в амбулаторії, та був на майже прикутий до ліжка, була паралізована ліва сторона, тому не міг себе обслуговувати, не міг готувати їжу, себе утримувати. Хворий [PERSON] потребував сторонньої допомоги, яку постійно йому надавав брат [PERSON], який жив з хворим в будинку по [ADDRESS], та оплачував вартісне лікування хворого. Крім брата за хворим ніхто не доглядав. З травня 2010 року по серпень 2012 року хворий [PERSON] залишався у безпорадному стані, знаходився під наглядом неврологічного відділення, а 27 серпня 2012 року стан здоров'я [PERSON] різко погіршився, він переніс черговий інсульт був госпіталізований, і він вже не міг підніматися, була паралізована права сторона, і йому встановили 1 групу інвалідності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює вчителем, та знає, що [PERSON] весною 2010 року захворів, потрапив у лікарню, не ходив, потребував сторонньої допомоги, і за ним доглядав його брат [PERSON], який возив його по лікарням і лікував дома. У період з травня 2010 року по серпень 2012 року [PERSON] знаходився на лікуванні дома, міг виходити на подвір'я, але себе не міг обслуговувати і його доглядав в побуті брат. У серпні 2012 року стан [PERSON] погіршився та став важким, він вже не вставав, його продовжував доглядати [PERSON] Витрати на лікування та утримання хворого ніс [PERSON], і у них був один бюджет. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає братів [PERSON], які жили разом десять років. [PERSON] з 2010 року постійно хворів, не міг себе обслуговувати, потребував догляду і його доглядав [PERSON] в побуті, купував ліки та возив хворого по лікарням. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює завідувачем неврологічного відділення Світловодської ЦРЛ. Він спостерігав хворого [PERSON] тривалий час 2010-2012 роки, і підтверджує, що хворого доглядав постійно його брат [PERSON] Згідно діагнозу та стану здоров'я з весни 2010 року [PERSON] потребував сторонньої допомоги у побуті. Хронічне захворювання у [PERSON] прогресувало з 2010 по 2012 рік, йому треба було постійно лікуватися, і лікування було дорого вартісне. В 2010 році були підстави для призначення [PERSON] 2-ї групи інвалідності, але оскільки фінансово для хворого не було смислу, так як хворий був пенсіонером, і не отримував би додаткових виплат, питання щодо призначення інвалідності не ставилося. У серпні 2012 року стався великий інсульт, після якого хворий [PERSON] потребував стороннього догляду. Сторонню допомогу та догляд, який потребував хворий, здійснював з весни 2010 року [PERSON] Третя особа - приватний нотаріус Світловодського районного нотаріального округу [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності. З повідомлення нотаріуса та наданих ним копії документів зі спадкової справи видно, що 11 березня 2013 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після померлого [INFO] її батька [PERSON] заведена спадкова справа №2-2013.18 березня 2013 року від [PERSON] поштою надійшла заява про прийняття спадщини після смерті його брата - [PERSON], яка долучена до спадкової справи №2-2013. В зв'язку з вирішенням спору судом вчинення нотаріальних дій у вказаній спадковій справі зупинено (а.с.139-154). Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, виходячи з встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до таких висновків. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, з досліджених доказів судом встановлено, що [INFO] внаслідок тривалого тяжкого захворювання помер [PERSON] - рідний брат-близнюк позивача [PERSON] та батько відповідачки [PERSON]. Заповіту спадкодавець [PERSON] не складав. Відповідачка [PERSON], як спадкоємець першої черги, та позивач [PERSON], як спадкоємець другої черги, у шестимісячний строк після відкриття спадщини у березні 2013 року, звернулися в установленому порядку до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] За їх заявами заведена спадкова справа. З метою отримання спадкового майна [PERSON], який з березня 2010 року надавав хворому братові допомогу та здійснював за хворим догляд, у травні 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 21 листопада 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 березня 2014 року,[PERSON] відмовлено в позовних вимогах до [PERSON] про її усунення від права на спадкування за законом. При цьому, задоволено частково зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, визнано за нею право власності на: житловий будинок з надвірними будівлями в с. В.Андрусівка Світловодського району та земельну ділянку по [ADDRESS]; ? частини однокімнатної квартири [ADDRESS]; автомобіль марки Шевролет Авео, автомобіль марки ВАЗ 2121. У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] з вимогами про зміну в судовому порядку черговості одержання права на спадкування. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1259 ЦК України черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину, або на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Підставами для задоволення такого позову є сукупність таких юридичних фактів, встановлених у судовому засіданні: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, утримання та догляд за житлом спадкодавця; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3, який визначається судом з врахуванням всіх обставин справи; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. На вказане звернуто увагу Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року№24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». У пункті 6 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Згідно з п. 27 Положення про медико-соціальну експертизу, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03 грудня 2009 року, підставою для встановлення I групи інвалідності є стійкі, значно вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або уродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, неспроможності до самообслуговування і спричиняють до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі. До I групи належать особи з найважчим станом здоров'я, які повністю не здатні до самообслуговування, потребують постійного стороннього нагляду, догляду або допомоги, абсолютно залежні від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій або які частково здатні до виконання окремих елементів самообслуговування. Критеріями встановлення I групи інвалідності є ступінь втрати здоров'я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи у значному III ступені, в тому числі: нездатність до самообслуговування чи повна залежність від інших осіб; нездатність до пересування чи повна залежність від інших осіб; нездатність до орієнтації (дезорієнтація); нездатність до окремих видів трудової діяльності. До підгрупи А I групи інвалідності належать особи з виключно високим ступенем втрати здоров'я, який спричиняє до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі інших осіб і фактичну нездатність до самообслуговування. Критеріями встановлення підгрупи А I групи інвалідності є ступінь втрати здоров'я, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та повну залежність від інших осіб (необхідність постійного стороннього нагляду, догляду або допомоги). До підгрупи Б I групи інвалідності належать особи з високим ступенем втрати здоров'я, який спричиняє значну залежність від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій і часткову нездатність до виконання окремих елементів самообслуговування. Критеріями встановлення підгрупи Б I групи інвалідності є ступінь втрати здоров'я, що спричиняє втрату можливості самостійного задоволення з допомогою технічних засобів і за умови відповідного облаштування житла більшості життєво необхідних фізіологічних та побутових потреб. Представник відповідача в обґрунтування заперечень проти позовних вимог посилався на довідку архіваріуса суду про те, що у 2010 році [PERSON] чотири рази і у 2011 році один раз, звертався за суду з позовними заявами, та згідно накладної від 06 березня 2012 року здійснив передоплату за придбання товару, тобто не знаходився у вказаний період у безпорадному стані. Проте, з такими доводами не можна погодитися, оскільки відповідачем не доведено, що вказані позовні заяви до суду подавав особисто спадкоємець [PERSON], що він систематично та активно приймав участь у судових засіданнях без сторонньої допомоги, та те, що він особисто здійснював придбання товару згідно накладної. Вказані документи лише доводять, що від імені [PERSON] дійсно до суду надходили позовні заяви, які могли бути подані як до захворювання, так і його представником. Існування накладної від 06 березня 2012 року не свідчить про особисту участь хворого у придбанні товару, і не може спростувати факт неспроможності самостійно забезпечувати свої потреби, умови свого життя хворого [PERSON], стан якого вимагав для нього сторонньої допомоги, догляду та піклування. Також, посилання представника відповідача, що факт відсутності безпорадного стану у [PERSON] підтверджується рішенням Світловодського міськрайонного суду від 21 листопада 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 березня 2014 року, яким [PERSON] відмовлено в позовних вимогах до [PERSON] про її усунення від права на спадкування за законом, є помилковим. Зі змісту вказаних рішення та ухвали судів видно, що позивачеві [PERSON] відмовлено в позовних вимог, через недоведеність позивачем факту того, що спадкодавець [PERSON] потребував допомоги саме від доньки, та відсутністю у справі доказів, що відповідачка [PERSON] умисно ухилялася від надання допомоги спадкоємцеві. Навпаки, як свідчать матеріали справи [PERSON] протягом останніх десяти років свого життя мешкав разом зі своїм братом - позивачем [PERSON], разом вели спільне селянське господарство, отже в розумінні статті 3 СК України складали сім'ю засновану на кровному спорідненні. Спадкодавець [PERSON] тяжко захворівши у березні 2010 року через свою неспроможність продовжувати самостійно забезпечувати свої потреби та умови свого життя потребував сторонньої допомоги як в побуті (приготування їжі, прибирання приміщення, ведення домашнього селянського господарства, в тому числі, вирощування овочів та фруктів, їх збирання, обробка та зберігання), так і в організації лікування, проїзді до лікувальних закладів, у придбанні ліків, проходженні медичних процедур. Позивач [PERSON], будучи поруч єдиним рідним хворого протягом тривалого часу, з березня 2010 року по [INFO] спільно проживав разом з хворим братом [PERSON] однією сім'єю, та надавав хворому у вказаний період необхідну сторонню допомогу пов'язану спільним побутом, виконуючи добровільно по своїй суті обов'язки опікуна над хворим спадкоємцем, який перебував у безпорадному стані, оскільки захворювання прогресувало та здоров'я погіршувалося. Як брат він з хворим постійно спілкувався, надавав поради та консультації, щодо проходження лікування, та відшукував лікувальні заклади та спеціалістів і забезпечував проходження братові медичних та лікувальних заходів і процедур. Вказане підтверджується показами свідків медичних працівників, які лікували та спостерігали хворого, медичними документами, дослідженими в судовому засіданні, та фактом на який вказав завідувач неврологічного відділення свідок [PERSON], що з березня 2010 року у хворого [PERSON] були всі підстави для встановлення йому другої групи інвалідності, а з серпня 2010 року були всі підстави, і у листопаді 2012 року йому було встановлена перша група інвалідності. З огляду на наведе, [PERSON] можна вважати такою особою, що тривалий час перебувала в безпорадному стані в силу функціонального порушення в організмі, зумовленого тяжким захворюванням. Отже, тяжко хворіючи з березня 2010 року, будучи прикутим до ліжка останні три місяці свого життя, [PERSON] знаходився під постійною опікою брата [PERSON], і лише внаслідок такого догляду і вжитих заходів позивача щодо надання медичної допомоги у лікувальних закладах та лікарями, тяжко хворий міг продовжувати жити, але в зв'язку з розвитком та ускладненням захворювання, [INFO] в віці 60 років він помер. На підставі викладеного, оскільки померлий з березня 2010 року не міг самостійно забезпечувати умови свого життя, вести домашнє селянське господарство, та самостійно лікуватися у різних медичних закладах та спеціалістів з медицини, що доводить, що він мав потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі та піклуванні, та таку допомогу і догляд тривалий час з березня 2010 року по [INFO] надавав померлому позивач, що переконливо доводять досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнає належними та допустимими, позивачем доведено і в судовому засіданні достовірно встановлено достатні підстави для застосування положень ч.2 ст.1259 ЦК України, а відтак [PERSON] слід надати право на спадкування, після померлого [INFO] брата [PERSON], разом із спадкоємцем першої черги за законом [PERSON]. Судові витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України в розмірі сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви в сумі 243 грн. 60 коп. належить покласти на відповідача.

Outcome: approved