Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] в них народився син [PERSON] . Вказала, що з відповідачем не проживають, добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, адже вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 03.02.2020 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитини, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що з 03 лютого 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 29 травня 2019 року рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.04.2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис №309. Згідно довідок №1412-213 від 27.10.2014 року та №1412-35675 від 22.05.2017 року [PERSON] та [PERSON] є внутрішньою переміщеними особами та тимчасово зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до діючого законодавства України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вбачає достатні підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved