overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений 25.09.2009 року шлюб із відповідачем існує формально. Від шлюбу дітей не має. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя та з втратою порозуміння. Вважає, що вказані обставини роблять неможливим примирення та подальше збереження сім'ї з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.09.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1137. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивачки та відповідача в судовому засіданні встановлено, що сторони з листопада 2014 року сімейні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений 27.08.2008 року шлюб із відповідачем існує формально. Від шлюбу у них народилися дві доньки, донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON] [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя та з втратою порозуміння. Вважає, що вказані обставини роблять неможливим примирення та подальше збереження сім'ї з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.08.2008 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 2085. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 4-5). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивачки та відповідача в судовому засіданні встановлено, що сторони з червня 2014 року сімейні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства та не бажають примиритись. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2008 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через неправильну поведінку відповідача, у зв'язку з якою вони втратили почуття поваги один до одного. Разом не проживають з лютого 2015 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1283. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримує, проти примирення заперечує. \~ Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнає, проти примирення заперечує. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 13 вересня 2008 року перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1283, мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження (а.с.4,5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки відповідач позов визнав і відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

у квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступні обставини. 12.04.1996 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. В шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON], [INFO] народилась донька [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON]. На час звернення до суду відповідач не працює, проте має дохід, постійно витрачає немалі суми на свої забаганки, купує недешеві речі, тощо, має нерегулярний та мінливий дохід, аліменти на утримання дітей не сплачує. Сторони проживають в одній квартирі проте ведуть окреме господарство. Позивач [PERSON] не працює, доглядає за молодшим сином. Потребує на її утримання щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку утримання в розмірі 2000 грн. з врахуванням того, що її малолітній син [PERSON] знаходиться на грудному вигодовуванні, вона потребує посиленого харчування і єдиним доходом має отримання коштів від надання майна в лізінг від ТОВ «АФ «Київська». Повнолітній син сторін [PERSON] навчається на третьому курсі денного відділення Коледжу інформаційних систем і технологій Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана та потребує матеріального забезпечення із розрахунку прожиткового мінімуму в розмірі 1218,00 грн. Для придбання щоденного харчування старшого сина, придбання йому одягу, харчування у коледжі, оплату проїзду, речей для навчання - канцелярських товарів, книжок тощо, син потребує додаткових витрат в розмірі 2000 грн. [PERSON], [INFO], навчається у спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів №307 із поглибленим вивченням природничих наук деснянського району м. Києва. Крім витрат для щоденного харчування [PERSON], придбання речей, одягу, взуття тощо, іноді доводиться звертатися до репетиторів, що також потребує витрат. Молодший син [PERSON], [INFO] крім аліментів на утримання також потребує додаткових витрат на підгузки, засоби особистої гігієни, а також одяг, спеціалізовану їжу - прикорм. Виходячи з викладеного окрім аліментів діти потребують додаткових витрат, розмір яких, виходячи із розрахунків щоденних витрат має становити 1000 грн. щомісяця на кожну дитину, які має виплачувати відповідач. Крім того, всі діти періодично хворіють і потребують лікування як періодичних та і хронічних хвороб, що також потребує додаткових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 07 березня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені з березня 2015 року. Примирення та збереження сім'ї вважає не можливим, спору про розподіл майна та місця проживання дитини між ними не має, а тому просила суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з березня 2015 року, сім'я фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачу прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 20 жовтня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені. Примирення та збереження сім'ї вважає не можливим, спору про розподіл майна та місця проживання дітей між ними не має, а тому просила суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачу прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 21 червня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені з грудня 2013 року. Примирення та збереження сім'ї вважає не можливим, спору про розподіл майна та місця проживання дитини між ними не має, а тому просила суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін, а справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, проти розірвання шлюбу не заперечувала, надавши заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з грудня 2013 року, сім'я фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачу прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 10.10.2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №485. Від вказаного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з 2011 року, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60грн. та витрати на оплату юридичної допомоги у розмірі 200грн. Після розірвання шлюбу бажає мати шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач позов визнав частково, проти розірвання шлюбу не заперечує, не згоден з стягненням на користь позивачки витрат на оплату судового збору та оплату юридичної допомоги. Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 10.10.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №485, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER] та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER]. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підтвердження вимоги про стягнення витрат на правову допомогу позивачкою надано квитанцію від 27.04.2015р. видану адвокатом Заярною М.А. про оплату вартості наданих послуг у сумі 200,00 грн., що підлягають стягненню з відповідача. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 11 грудня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 381. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З липня 2014 року однією сім'єю не проживають через відсутність взаєморозуміння та конфліктів, що виникали на побутовому ґрунті. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 11 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 381. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та їх дітей. При цьому суд приймає до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. На підставі вищевикладеного, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця з дня пред'явлення позову. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення по наявних в матеріалах справи доказах. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. З довідки форми № 3 від 27.03.2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Позивачка вказує, що дитина повністю перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на зазначене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що з червня 2010 року вони з відповідачем перебували в цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дітей та постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved