Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 15.02.2016 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. Позивач зазначає, що для оформлення спадкового майна вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, що на підставі постанови Фастівської державної виконавчої служби б/н від 06.06.2000 року, було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] ([PERSON]) в м. Фастів Київської області. При її зверненні до ВДВС Фастівського МРУЮ вона дізналася, що на виконанні у відділі виконавчих проваджень де боржником є її покійний чоловік не має. Оскільки, накладений арешт на квартиру створює їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження вищевказаною квартирою, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду листа, в якому просив суд розглянути справу без участі представника Фастівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області та винести рішення на розсуд суду. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з положень ст. ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Згідно ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що квартира [ADDRESS] (Радянська) в місті Фастів Київської області на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про право власності на житло від 20 липня 1993 року за № 123/5. Як вбачається з Свідоцтва про смерть [PERSON] I-ОК № 361525 від 16 лютого 2016 року, та Свідоцтва про смерть [PERSON] I-БК № 262271 від 6 квітня 1994 року, [PERSON], помер 15 лютого 2016 року, а [PERSON] 5 квітня 1994 року. Окрім того, судом встановлено, що позивач та третя особа звернулися до Фастівської міської нотаріальної контори із питанням про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON]. Однак, 24 січня 2017 року завідувачем Фастівської міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Київській області, їм було повідомлено, що при проведенні перевірки відсутності заборони/арешту садкового майна встановлено, що на квартиру, що розташована в [ADDRESS], накладено арешт на підставі постанови Фастівської державної виконавчої служби б/н від 06 червня 2000 року, у звязку з цим видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту з майна. Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.\~ У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів № 195675649 від 21 січня 2017 року, вбачається що постановою б/н Фастівської державної виконавчої служби від 06 червня 2000 року, накладено арешт на квартиру [ADDRESS], власником якої є [PERSON]. Згідно довідок № 15.28-24/863 від 13 лютого 2017 року, № 15.28-24/1148 від 19 червня 2017 року та 15.28-24/1149 від 19 червня 2017 року, виданих Фастівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вбачається, що на виконанні у Фастівському міськрайонному відділ ДВС ГТУЮ у Київській області не перебувають виконавчі провадження де боржниками є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положеннями ст. ст. 319, 321 та 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1\~ст.9 Конституції України, п. 1 ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, та ст. 41 Конституції України та ст. ст. 321, 328 ЦК України, зазначають, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок зняття арешту з майна або його звільнення з-під арешту у цивільному процесі визначений положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх позовних вимог. За викладених обставин, ніяких законних підстав для обмеження прав позивача для оформлення спадкового майна, а в подальшому його користуванням та розпорядженням не має, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити та зняти арешт з даної квартири.

Outcome: approved