Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 квітня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір № б/н за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач свої зобовязання за умовами договору виконує неналежно, то станом на 31 серпня 2017 року в неї виникла заборгованість перед банком на загальну суму 18 996,47 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 1 955,11 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 15 660,58 грн., фіксованої частини штрафу в розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 880,78 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судовий збір в розмірі 1\~600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2012 року, судовий збір в розмірі 1\~600,00 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420,00 грн. Відповідач в судове засідання не зявилась, в силу вимог ч.5 та ч.9 ст. 74 ЦПК України повідомлена належно, оскільки викликалася за адресою, зазначеною позивачем, у судове засідання на 03 листопада 2017 року та через оголошення в газеті «Урядовий курєр» на 22 листопада 2017 року, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. За згодою позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки для цього наявні всі умови, передбачені ч.1 ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до слідуючих висновків. Частинами 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах\~\~(у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що 11 квітня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 2 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказаний договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11 квітня 2012 року, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», які затверджені наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті. Відповідач своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 11 квітня 2012 року підтвердила факт укладення договору між нею та позивачем. Пунктом 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Умови та Правила надання банківських послуг передбачають, зокрема: за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік - п. 2.1.12.6; при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити баку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій - п. 2.1.1.7.6. Судом встановлено, що позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в сумі 2 300,00 грн. на умовах, встановлених в договорі, однак відповідач в порушення п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг свої зобовязання щодо сплати кредиту і відсотків за користування ним та інших платежів виконувала неналежно. За правилами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Так, з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.04.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем, вбачається, що відповідач за період з 11.04.2012 року по 31.08.2017 року не здійснювала належним чином погашення наданого кредиту, останній платіж здійснила 17.01.2015 року, а тому в неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 18 996,47 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 1 955,11 грн., заборгованості по процентами за користування кредитом в розмірі 15 660,58 грн., фіксованої частини штрафу в розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 880,78 грн. На підставі п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою своїх боргових обовязків та інших обовязків за договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд вважає, що у позивача є обґрунтовані підстави вимагати повернення суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 11 квітня 2012 року у визначеному ним розмірі. Стаття 599 ЦК України визначає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином суд приходить до висновку, що невиконанням взятого на себе зобовязання відповідач спричинила заборгованість перед позивачем у розмірі 18 996,47 грн., а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом повного задоволення його позову. Згідно з ч. 1\~ст. 79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Відповідно до п. 6 ч. 3\~ст. 79 ЦПК України\~до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідач [PERSON] викликалась у судове засідання через оголошення у пресі, а саме: через оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 17 листопада 2017 року. Витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача по справі понесені позивачем, що згідно платіжного доручення № BO904B1FEU від 14 листопада 2017 року складає 420,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути витрати, повязані із сплатою судового збору у розмірі 1600,00 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved