Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.07.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-28106-040708 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в сумі 3950, 00 грн. на придбання певного майна/послуг, строком з 04.07.2008 до повного виконання зобов'язань позивальником за кредитним договором, зі сплатою процентів, виходячи зі ставки 10 % в рік та платою за ведення кредитної справи в розмірі 1 % в місяць. Проте, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 10.02.2014 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 2024, 40 грн. та складається із: заборгованості за сумою кредиту - 1771,88; заборгованості за відсотками - 35, 27 грн.; заборгованості за комісіями: 217, 25 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04.07.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір №002-28106-040708, відповідно до п. 1.1 якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 3950, 00 грн. на придбання певного майна/послуг. Відповідно до п.п. 2.3, 2.5 кредитного договору відповідач за користування кредитом сплачує Кредитору (позивачу) проценти, виходячи зі ставки 10 % в рік та плату в розмірі 1 % в місяць за ведення кредитної справи. Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, що підтверджується меморіальним ордером № 28102482 від 07.07.2008 (а.с. 5) Відповідач, в свою чергу, отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується Видатковою накладною № Рнк/02-0019994 від 04.07.2008 року. (а.с. 15) Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок позивача в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших виплат, передбачених кредитним договором. Станом на 10.02.2014 відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість. Положеннями кредитного договору передбачено, що позивач у випадку порушення відповідачем строків сплати передбачених кредитним договором платежів більше, ніж на 1 (один) місяць має право вимагати від позичальника (відповідача) дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У зв'язку з порушенням Відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 002-28106-040708 від 04.07.2008 станом на 10.02.2014 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 2024, 40 грн. та складається із: заборгованості за сумою кредиту - 1771,88; заборгованості за відсотками - 35, 27 грн.; заборгованості за комісіями: 217, 25 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками, перевіреними у судовому засіданні. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість на загальну суму 2024, 40 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved