Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

У жовтні 2020 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 27650,01 грн. та судовий збір 2 102,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 02.11.2018 року між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 20 000,00 грн , з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом , зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення умов Договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 24.06.2020 року, має заборгованість в розмірі 27650,01 грн в тому числі: - 27650,01 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), -0,00 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками. -0,00 грн. заборгованість за пенею та комісією. -0,00 заборгованість по судовим штрафам. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 27650,01 та судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 19.10.2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 30.11.2020 року від відповідача надійшов відзив, у якому вона повністю заперечує позовні вимоги посилаючись на відсутність доказів для задоволення позову, зокрема головного доказу - належним чином оформлених первинних документів, які підтверджують видачу кредиту. Посилається також на відсутність в анкеті заяві істотних умов кредитного договору, відповідач не був ознайомлений з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку». Відповідач також стверджує, що сума виданого кредиту та кредиту наданого за кредитним договором не співпадає. 15.12.2020 р. надійшла відповідь на відзив , у якій позивач заперечує обставини наведені у відзиві та додає доказ у вигляді витягу про рух коштів на кредитній картці [PERSON] 30.12.2020 р. надійшло заперечення, у якому відповідач повторює аргументи наведені у відзиві та зазначає, що виписка по рахунку не є доказом надання кредитних коштів. 11.01.2021 р. надійшла відповідь на заперечення, у якому позивач зазначає, що всі заперечення відповідача грунтуються на припущеннях, та позов має бути задоволений. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.11.2018 р. [PERSON] підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 02.11.2018 року у АТ «Універсал Банк» згідно якої отримала кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Обґрунтовуючи поданий позов, АТ «Універсал Банк» зазначив, що у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором стягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 4.16 п. 4 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Станом на 24.06.2020 р. року розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал банк» за Договором про надання банківських послуг від 02.11.2018 року становить 27650,01 грн., що підтвердужється розрахунком заборгованості по договору № б/н від 02.11.2018 р. (а.с. 5). У своєму відзиві відповідач зазначив, що такий розрахунок заборгованості не є доказом надання кредиту, однак наданий позивачем витяг руху коштів по картці від 07.12.2020 р. підтверджує початковий баланс на картці, та суму, яка була використана відповідачем, списана банком як відсотки за користування кредитними коштами. Згідно п. 62 Розділу IV Регістри аналітичного та синтетичного обліку, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином твердження відповідача про те, що витяг по руху коштів на картці не є доказом отримання кредитних коштів не є переконливим. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплатити процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Твердження відповідача про те, що в анкеті-заяві приєднання до договору про надання банківських послуг відсутні істотні умови кредитного договору не є переконливим, оскільки вказана заява містить посилання на те, що відповідач був ознайомлений з такими умовами. Своїм підписом вказаної заяви, відповідач дав свою згоду на такі умови та на те, що був ознайомлений з ними. Щодо твердження відповідача про те, що розмір тіла кредиту не відповідає розміру, зазначеному у договорі, то відповідно до п.п. 4.23. п. 4 Розділу II Умов кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором у розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином позивачем повністю доведено, а відповідачем не спростовано факт надання кредитних коштів, які не були повернуті, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved