overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) не приймає участі в утриманні дитини. Сторони до початку розгляду справи подали заяви в яких просили слухати справу у їх відсутність, позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач позов визнав. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Сторони по справі є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Відповідач у справі не приймає участі в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, а також враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась у суд з дійсною позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем. Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось, виявилось різне сприйняття сімейного життя, несумісність характеру, відповідач не цінує сімейні відносини та не намагається їх зберегти. Вказувала, що спільне господарство та спільне життя між нею та відповідачем не ведеться з червня 2013 року. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення (а.с.13). В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, повідомлявся про місце, час проведення судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань та заяв до суду не надавав, у зв'язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 26.04.2013 року було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.3). Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу дітей не мають, проте відповідач не бажає розлучатися через органи РАЦС. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні стосунки з червня 2013 року, відповідач зібрав свої особисті речі та разом із позивачем не мешкає, не спілкується. Позивач не бачить спільного майбутнього із позивачем, бажає розлучитися. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, до суду подала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 14). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивач подала заяву в якій просить змінити своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ квартири [ADDRESS], що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2009 року. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду 05 лютого 2014 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON]. За час шлюбу з відповідачем за спільні кошти придбали квартиру [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу відповідач не визнає за нею право власності на частку спірної квартири та перешкоджає в користуванні нею. Просить здійснити поділ даної квартири та визнати право власності по 1/2 частці за кожним із сторін. В судовому засіданні [PERSON] зазначені позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що з часу придбання квартири і до сьогоднішнього часу на ремонт спірної квартири вкладав власні кошти. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно довідки комунального підприємства «Мукачівського міського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №1978 від 29.09.2014року, даних технічної інвентаризації та реєстрової книги за № 7102 квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Свідоцтвом, посвідченим нотаріусом Овчинніковою І.В. 27.12.2012 року по реєстру № 1319, стверджується, що спірна квартира придбана та належить на праві приватної власності [PERSON]. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано 26 лютого 2009 року, розірвано 05 лютого 2014 року. Відповідно до положень ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частина 1 ст.69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, то спір підлягає вирішенню в судовому порядку. Вирішуючи питання поділу квартира № 20 по вул Гоголя № 16 в м. Мукачеві, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки та визнати право власності на квартиру по 1/2 частці за кожним із сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи складність виготовлення мотивувальної частини рішення, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 23.10.2010 року зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, внаслідок чого часто виникали непорозуміння та конфлікти і що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач вважає неможливим збереження сім'ї, тому просила суд розірвати шлюб, після реєстрації його розірвання залишити їй прізвище «[PERSON]» та просила стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та в якій просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений, про що свідчить розписка про одержання поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.10.2010 року між сторонами зареєстровано шлюб (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сім'я [PERSON] фактично розпалася і шлюбних відносин вони тривалий час не підтримують. За таких обставин суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї. На підставі статті 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в сумі 243,60 грн., підтверджені квитанцією про його сплату (а.с. 1). На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 213 - 215, 224 - 228 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 27 березня 2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Миролюбненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №1.) Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач довгий час поводився в сім'ї негідно, вчиняв сварки, приходив додому у нетверезому стані. Неодноразові обіцянки відповідача поводитися гідно в сім'ї до позитивних наслідків не призвели. На даний час вона з дітьми проживає окремо від відповідача. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, тому просить суд розірвати даний шлюб. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та просить не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON] який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове зсідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27 березня 2007 року між [PERSON] та [PERSON]. зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Миролюбненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №1.) Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їхніх дітей, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 29 грудня 2011 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №2.) Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони виявилися людьми з різними характерами та різними поглядами на життя, між ними не було взаєморозуміння та взаємоповаги, не було злагоди у вирішенні сімейних проблем. Вже два роки вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, кожен живе своїм життям. Оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить суд розірвати даний шлюб. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове зсідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 29 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON]. зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №2.) Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Останніх два роки сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їхньої дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 09 листопада 2008 року з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого постійно виникали суперечки та конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просила суд розірвати шлюб та після реєстрації його розірвання залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.11.2008 року між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Гарячківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 13 жовтня 2012 року з відповідачем шлюб. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого постійно виникали суперечки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просила суд розірвати шлюб та після реєстрації його розірвання змінити їй прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.10.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Джугастрянської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с. 4), згідно якого дошлюбне прізвище позивача -«[PERSON]». Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved