Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

У жовтні 2020 року представник ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 17800,00 та судовий збір по справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.02.2018 у м. Києві по вул. С. Стрільців, 103 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мерседес Бенц» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , який застрахований у ПрАТ «СК «АРКС» на підставі чого страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку. Тому відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2363118 від 01.03.2018 року страхового акту № АХА2371659 від 12.04.2018 року та умов договору страхування №355813ак7юб від 24.10.2017 розмір страхового відшкодування склав 19673,00 грн. Зазначив, що до позивача перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця не була застрахована . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року вищевказану справу було передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 09.08.2019 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14.02.2018 у м. Києві по вул. С. Стрільців, 103 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мерседес Бенц» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «БМВ» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 8). Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП транспортний засіб «БМВ» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «АРКС» на підставі договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті № 355813ак7юб від 24.10.2017 року (а.с. 20-28). 14.02.2018 року потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» з повідомленням про настання страхової події (а.с. 15-16). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно страхового акту № АХА2363118 від 01.03.2018 року страхового акту № АХА2371659 від 12.04.2018 року та умов договору страхування №355813ак7юб від 24.10.2017 розмір страхового відшкодування становить 19673,00 грн. Як вбачається із платіжного доручення № 427 803 від 02.03.2018 року АТ «СК «АХА Страхування» сплатило страхове відшкодування у розмірі 17789,51 грн. [PERSON] , оскільки відповідачем в добровільному порядку було сплачено позивачу грошові кошти в сумі 1873,05 грн. (а.с. 7). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Позивач звертався до [PERSON] із претензією вих. №СУ/005192/4-1 від 28.09.2018 року про регресні вимоги в якій просив останню у добровільному порядку сплатити на рахунок ПрАТ «СК «АХА «Страхування» суму боргу у розмірі 17800,00 грн. (а.с. 6). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов`язання, щодо відшкодування витрат заподіяних позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, суд всебічно та повно дослідивши обставини справи, надані докази та за своїм власним переконанням приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування у розмірі 17800,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позовні вимоги належать до задоволення, від оплати судових витрат позивач звільнений в силу п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому із відповідача належить стягнути на користь держави судові витрати в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved