Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 21 083, 40 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на те, що відповідач, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], перебуває на обліку у позивача як внутрішньо переміщена особа, за адресою її фактичного місця перебування/проживання: [ADDRESS]. На підставі заяв відповідача від 28 жовтня 2014 року, 14 травня 2015 року, 28 жовтня 2015 року, 03 серпня 2016 року позивачем призначено щомісячну допомогу, що була виплачена третьою особою у справі Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у обсязі 21 083, 40 грн. Разом з тим, у результаті перевірки достовірності відомостей заявників на отримання вказаної соціальної допомоги позивачем за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено, що 09 грудня 2014 року відповідачем здійснено реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] про наявність якої відповідач у своїх заявах про надання йому соціальної допомоги не вказала. З урахуванням того, що відповідач не повідомила про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання вказаних обставин, а саме, наявність у неї житлового приміщення у регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, у добровільну порядку надміру виплачені кошти не повернула, позивач просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача безпідставно виплачених коштів у загальній сумі 21 083, 40 грн. Ухвалою від 22 жовтня 2018 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у матеріалах справи письмовими доказами та відстрочено сплату позивачем судового збору за подання позову до суду /а. с. 18-19/. Згідно з частиною першою ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною восьмою статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою її проживання / перебування, заяви по суті та з процесуальних питань від неї не надходили до суду. 05 листопада 2018 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, в яких останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити /а. с. 22-23/. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, регламентований Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року. 28 жовтня 2014 року відповідач відповідно до вказаного Порядку, вперше звернулась до позивача із заявою про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг /а. с. 10, 13/. На підставі вказаних заяв відповідача рішенням позивача від 28 жовтня 2014 року № 305 призначено допомогу у розмірі 1 326, 00 грн на період з 28 жовтня 2014 року по 27 квітня 2015 року; від 14 травня 2015 року № б/н в розмірі 1 326, 00 грн, на період з 28 квітня 2015 року по 27 жовтня 2015 року; від 28 жовтня 2015 року № 2883 у розмірі 1 326 грн, на період з 28 жовтня 2015 року по 27 квітня 2016 року; від 03 серпня 2016 року № 2299 у розмірі 1 326, 00 грн на період з 01 березня 2016 року по 07 квітня 2016 року, на загальну суму у обсязі 21 083, 40 грн /а. с. 12, 14, 15, 16/. Відповідно до п. 6 Порядку у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Згідно з п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. У вказаних заявах відповідач власноручно зробив відмітки про відсутність у будь-кого з членів його сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Крім того, відповідно до змісту зазначених вище заяв, відповідач взяв на себе зобов'язання повідомити позивача про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. У подальшому, в результаті перевірки достовірності відомостей заявників на отримання даної соціальної допомоги позивачем згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 09 грудня 2014 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т. М. на ім'я відповідача здійснено реєстрацію права власності на об'єкт житлової нерухомості, а саме, на квартиру [ADDRESS] про наявність якої відповідач у своїх заявах про надання йому соціальної допомоги, не вказала; в триденний строк з дня настання обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, позивача не повідомив /а. с. 9-11/. На виконання п. 12 Порядку розпорядженням позивача від 23 вересня 2016 року відповідачу припинено виплату допомогу. З підстав неповідомлення відповідачем про зазначені обставини, останній було надмірно виплачено 21 803, 40 грн грошової допомоги за період з 01 січня 2015 року по 27 квітня 2016 року. Відповідно до п. 11 Порядку у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги кошти стягуються в судовому порядку. Листом від 22 березня 2017 року № 105/74/і/31-3260, позивачем повідомлено відповідача про виникнення переплати та необхідності повернення надмірно сплачених коштів /а. с. 7/. На дату розгляду справи надмірно виплачені кошти відповідачем добровільно не повернуто. Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстав, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, були виплачені відповідачу безпідставно, в результаті надання останнім неправдивих даних, зазначених в заявах про виплату соціальної допомоги, та зважаючи на те, що такі кошти відповідачем в добровільному порядку позивачу не повернуто, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів, підлягають задоволенню. Такі грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на рахунок третьої особи, якою за розпорядженням позивача проводилися виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг. У зв'язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 762 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved