Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 05 липня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що шлюбні стосунки між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться з грудня 2017 року у звязку з виникненням постійних суперечок та непорозумінь. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Вказує, що спору про поділ спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини між сторонами не виникає. Отже, позивач просить суд розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Пуліна». До підготовчого засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені заявлених вимог наполягає. Відповідач до підготовчого засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про одруження серії І-НО № 357933 від 05 липня 2014 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 05 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 98 (а.с.6). \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-НО № 626628 від 24 грудня 2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України (далі за текстом\~СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами\~законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Пуліна». Крім того, відповідно до вимог ч.1\~ст.\~82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. (а.с.2). Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення суми судового збору з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved