Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У квітні 2017 р. позивач звернулась до суду зі вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги у червні 2017 р., просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини його доходів на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], а також у розмірі 1/4 частини доходів відповідача на її утримання до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трьох років, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та її. Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, представник позивача надав до суду заяву про підтримку позову, розгляд справи за його та позивача відсутності, та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд ухвалює заочне рішення, зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: свідоцтва про шлюб; свідоцтв про народження; довідки про реєстрацію місця проживання; копії трудової книжки; довідку Тернівського центру зайнятості (а.с. 4, 5, 6, 7, 8, 23-24; 25), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі, від якого мають малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Малолітні діти проживають разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У частині 1 статті 182 СК України зазначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 77 ч. ч. 1, 2 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. За ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Після дослідження доказів у справі, надані позивачем, у відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України, докази вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, і вони свідчать про необхідність задоволення позовних вимог, для чого є фактичні та правові підстави. Вирішуючи питання відповідно до ст. ст. 79, 84 ЦПК України про відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу суд, виходячи з положень ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», вважає можливим стягнути понесені витрати частково, за вчинення окремої процесуальної дії поза судовим засіданням, тобто лише за складання позову, так як особа, що надавала правову допомогу, участі в судових засіданнях не брала. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн. за дві позовні вимоги, від сплати якого звільнена позивач та компенсація витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн. за складання позовної заяви. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 77, 80, 84, 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved