Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 3 червня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 17. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~За час спільного проживання належної сім`ї в них не склалося. Між ними часто виникали сварки та непорозуміння, подружнім життям не живуть, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім`я розпалася, існує лише формально, позивачка вважає подальше спільне життя неможливим, тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи без нього, позов визнає, просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 3 червня 2021 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували в Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 17. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання належної сім`ї в них не склалося. Між ними часто виникали сварки та непорозуміння, подружнім життям не живуть, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім`я розпалася, існує лише формально. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 908 гривень згідно дубліката квитанції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.2286372669.1 від 1 жовтня 2021 року, що становить 454 гривні. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved