Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» (далі - відповідач) Державної казначейської служби України (далі - відповідач 2) про захист прав споживачів, стягнення коштів інфляційних втрат, неустойки та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.11.2017 року позивачем було проведено оплату на сайті інтернет магазину TOB «САВ-Дістрибьюшн», що провадить діяльність під назвою «Торгова мережа «Фокстрот», смарт-годинника Apple Watch Series З GPS 42mm Space Grey Aluminium Case with Black Sport Band (MQL12FS/A) вартістю 10 999 грн. 30.11.2017 року товар було доставлено засобами кур'єрської служби ТОВ «Нова Пошта». 01.12.2017 року позивачем було виявлено дефект в дисплеї Товару та 02.12.2017 року він з'явився у торгову точку відповідача за адресою м. Київ, бульв. Чоколівський, 19, для проведення процедури розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Співробітник торгової точки відмовив у поверненні товару, хоча позивач надав всі підтверджуючі документи та товар у повній комплектації. Причиною відмови було названо те, що позивач не створив заявку на обмін за допомогою звернення у контакт-центр відповідача. В той же день, 02.12.2017 року, [PERSON] звернувся до контакт-центру відповідача з вимогою створити таку заявку, на що було повідомлено, що протягом 04.12.2017 року позивач отримає на свою електронну адресу іншу заявку, яку потрібно заповнити, щоб повернути товар. Проте, зворотній зв'язок позивач отримав лише 11.12.2017 року. 05.12.2017 року за вищезазначеним фактом позивач звернувся зі скаргою до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в м. Києві. 07.12.2017 року, позивач направив відповідачу письмову заяву на розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. 12.12.2017 року позивач направив заяву на передачу товару до сервісного центу для проведення експертизи та передав товар. 29.01.2018 року представник відповідача повідомив позивача, що товар було відремонтовано і йому варто зачекати доставки товару, а 01.02.2018 року повідомлено, що товар було замінено на новий. 02.02.2018 року позивачу було доставлено начебто новий товар, проте, після візуального огляду та спроб прив'язки пристрою до телефону, було виявлено, що товар не був ані замінений на новий, ані відремонтований. За цим фактом, позивач відмовився від прийняття товару та направив представнику відповідача відповідний лист з проханням повернути сплачені за товар грошові кошти. 09.02.2018 року позивач направив заяву на повернення сплачених грошових коштів та копію надісланої 07.12.2017 року заяви на розірвання договору купівлі-продажу. 12.02.2018 року позивач отримав повернення сплачених за товар грошових коштів. На думку позивача, своїми діями відповідач порушив його права як споживача, не повернувши сплачених за товар коштів у строк, визначений чинним законодавством України, що дає підстави вимагати сплати неустойки в розмірі одного відсотка вартості товару за кожний день затримки повернення грошей. Крім того, внаслідок грубого порушення прав протиправною поведінкою відповідача, позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем законних претензій з розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених за товар грошових коштів, а також у приниженні честі та гідності внаслідок спроб обману, ігнорування скарг та звернень як споживача, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту в суді, а відповідно, і до душевних страждань через неможливість належним чином користуватись придбаним майном. Такі душевні страждання також підлягають відшкодуванню відповідачем. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 276,62 грн. інфляційних втрат, 3 608,20 грн. неустойки та 10 000,00 грн. завданої моральної шкоди. У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначається про те, що 12.12.2017 позивачем фактично було замінено вимогу з розірвання договору купівлі-продажу товару на вимогу безоплатного усунення недоліків товару у відповідності та направлено відповідачу відповідну заяву про безоплатне усунення недоліків у товарі з наданням згоди в разі необхідності на проведення перевірки, з метою встановлення причин втрати якості продукції. Згідно звіту-ремонту товару №К3818 від 18 грудня 2017 Авторизованого сервісного центру «RESTART SERVICE POINT», що був отриманий представником відповідача 21.01.2018, вбачається, що ремонт був завершений 21.01.2018 та було встановлено, що «пристрій несправний». Товар було замінено на новий пристрій з новим серійним номером FHLVC8YFJ5X4. Позивачем 09.02.2018 було подано відповідачу заяву про повернення коштів на рахунок покупця чим фактично знову змінено вимогу до продавця. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що у позивача відсутні будь які підстави для нарахування інфляційних втрат, а також стягнення неустойки та моральної шкоди з відповідача за нібито нездійснене своєчасно відповідачем повернення коштів, оскільки ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» виконувалися всі необхідні заходи щодо задоволення всіх вимог [PERSON], як споживача, та у відповідності до останньої вимоги позивача, протягом трьох днів із моменту звернення (заява від 09.02.2018) було повернути кошти за товар (12.02.2018). Крім того, представник відповідача вказує, що за наслідками розгляду скарги позивача від 05.12.2017 року встановлено відсутність порушень норм Закону України «Про захист прав споживачів. На підставі вищевикладеного, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити з його задоволенні з підстав його необґрунтованості. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). Ухвалою суду від 12.11.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Протокольною ухвалою суду від 31.01.2019 року до матеріалів справи долученою відзив. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 24.11.2017 року [PERSON] було проведено оплату смарт-годинника Apple Watch Series З GPS 42mm Space Grey Aluminium Case with Black Sport Band (MQL12FS/A) вартістю 10 999 грн (а.с. 10). Після його подальшої доставки, виявлено дефект товару. 07.12.2017 року [PERSON] звернувся до ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» із заявою про розірвання договору купівлі-продажу, в якій також просив повернути йому сплачену грошову суму, що становить 10 999,00 грн. (а.с. 11). Дана заява отримана представником ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» 11.12.2017 року (а.с. 12). Проте, 12.12.2017 року [PERSON] подав до ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» заяву, у якій просив на підставі пп. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» безоплатно усунути недоліки у товарі Apple Watch Series З GPS 42mm Space Grey Aluminium Case with Black (MQL12FS/A), який придбано 26.11.2017 року у зв'язку з тим, що на дисплеї старт-годинника присутня ділянка з блідими пікселями, що унеможливлює використання пристрою. За необхідності, згоден на проведення перевірки з метою встановлення причин втрати якості продукції на підставі ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» без його присутності (а.с. 25). Таким чином, 12.12.2017 позивачем фактично було замінено вимогу з розірвання договору купівлі-продажу товару на вимогу безоплатного усунення недоліків товару. Як вказано у звіті до ремонту №К3818 від 18.12.2017 року, що був отриманий представником відповідача 21.01.2018, ремонт був завершений 21.01.2018 та було встановлено, що «пристрій несправний». Товар було замінено на новий пристрій з новим серійним номером FHLVC8YFJ5X4. 09.02.2018 року [PERSON] направив до ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» заяву на повернення коштів на рахунок покупця (а.с. 33), які були повернуті 12.02.2018 року (а.с. 33). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Разом з тим перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» , споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» , у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. При розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів (ч. 7 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»). Судом встановлено, що відповідач в повному обсязі задовольнив останню вимогу позивача від 09.02.2018 року в частині розірвання договору купівлі-продажу товару та повернув кошти позивачу 12.02.2018 року. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» не було порушено права позивача, зокрема право на повернення сплаченої за товар грошової суми. Щодо вимог про стягнення з відповідача неустойки та інфляційних витрат за затримку в повернення коштів, сплачених за товар, суд виходить з наступного. Згідно ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. При усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту. З наведеного вбачається, що ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» регламентує порядок нарахування пені виключно у випадках затримки виконання вимоги споживача про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) або затримки усунення недоліків товару понад установлений строк (чотирнадцять днів). У даному випадку, згідно заяви позивача від 09.02.2018 року, останній звертався до відповідача із заявою про повернення коштів, що було зроблено 12.02.2018 року. Отже, будь-яких порушень з боку відповідача не було. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 3 608,20 грн. та інфляційних витрат в сумі 276,20 грн. не підлягають задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди на користь позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 5 цієї ж статті Кодексу визначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому слід зазначити, що згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі статті 24 Закону моральної шкоди суди повинні виходити з роз'яснень, які Пленум Верховного Суду України надав у постанові від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної школи встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. З урахуванням встановлених у даній справі обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки відповідач жодним чином не порушував прав позивача. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наявних у справі матеріалів, в яких відсутні докази порушення прав позивача, даний позов не підлягає задоволенню. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed