Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до державного нотаріуса державної нотаріальної контори Арбузинського району Миколаївської області Бойченко В.А. про визнання неправомірною відмови у вчиненні нотаріальних дій та зобов`язання видати свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2017 року було визнано недійсною його заяву від 18 лютого 2011 року про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а також визнано частково недійсними в Ѕ частині: свідоцтво про право на спадщину за законом № 171, видане 17 січня 2012 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області на земельні ділянки: № 1 площею 5.45 га з кадастровим номером [NUMBER] , № 2 площею 0.08 га з кадастровим номером [NUMBER] , № 3 площею 0.21 га з кадастровим номером [NUMBER] , № 4 площею 0.04 га з кадастровим номером [NUMBER] , загальна площа яких складає 5.78 га; свідоцтво про право на спадщину за законом № 165, видане 17 січня 2012 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області на земельну ділянку площею 6.83 га з кадастровим номером [NUMBER] ; свідоцтво про право на спадщину за законом № 177, видане 17 січня 2012 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області на грошовий внесок з належними відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходиться на зберіганні у територіально-відокремленому безбалансовому відділенні № 10014/0109 філії Миколаївського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» в смт. Арбузинка Миколаївської області на рахунку № [NUMBER] та грошовий внесок з належними відсотками та компенсаційними виплатами № 2, що знаходиться на зберіганні у територіально-відокремленому безбалансовому відділенні № 10014/0109 філії Миколаївського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» в смт. Арбузинка Миколаївської області на рахунках [NUMBER] , [NUMBER] , що належать спадкодавці; свідоцтво про право на спадщину за законом № 177, видане 17 січня 2012 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області на жилий будинок та прилеглими до нього господарськими спорудами та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . 07 серпня 2017 року ним особисто була подана заява державному нотаріусу Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бойченко В.А. про скасування вищевказаних свідоцтв в Ѕ частині та видачу йому нових свідоцтв. На вказану заяву він отримав повідомлення про те, що для виконання рішення суду Арбузинською державною нотаріальною контрою Миколаївської області направлено письмове повідомлення [PERSON] про надання оригіналів свідоцтв про право на спадщину за законом №№ 162, 165, 171, 177, виданих Арбузинською державною нотаріальною конторою, однак остатньою на час надання відповіді такі оригінали не подано, що унеможливлює виконання рішення суду. 11 січня 2018 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бойченко В.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яку він отримав 03 травня 2018 року. Посилаючись на викладене, позивач прохав визнати неправомірною відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо скасування державної реєстрації частково в частині Ѕ свідоцтв про право на спадщину, виданих 17 січня 2012 року №№ 162, 165, 171, 177 на підставі рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2017 року; зобов`язати державного нотаріуса державної нотаріальної контори Арбузинського району Миколаївської області видати позивачу нові свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину: земельних ділянок : № 1 площею 5.4527 га з кадастровим номером [NUMBER] , № 2 площею 0.0807 га з кадастровим номером [NUMBER] , № 3 площею 0.2146 га з кадастровим номером [NUMBER] , № 4 площею 0.0369 га з кадастровим номером [NUMBER] , загальна площа яких складає 6.117 га; площею 6.8320 га з кадастровим номером [NUMBER] ; на грошовий внесок з належними відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходиться на зберіганні у територіально-відокремленому безбалансовому відділенні № 10014/0109 філії Миколаївського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» в смт. Арбузинка Миколаївської області на рахунку № [NUMBER] та грошовий внесок з належними відсотками та компенсаційними виплатами № 2, що знаходиться на зберіганні у територіально-відокремленому безбалансовому відділенні № 10014/0109 філії Миколаївського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» в смт. Арбузинка Миколаївської області на рахунках [NUMBER] , [NUMBER] , що належать спадкодавці; на жилий будинок та прилеглими до нього господарськими спорудами та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] ; на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Також прохав стягнути з відповідача судовий збір та комісію банку у розмірі 1420 грн. 88 к. і витрати на юридичну допомогу у розмірі 3000 грн. Ухвалою суду від 2 листопада 2018 року залучено до участі у справі за ініціативою суду [PERSON] в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. Під час підготовчого засідання відповідачем надано відзив на позов, у якому зазначено, що пунктом 2.2.4 частини 11 Положення про Спадковий реєстр передбачено внесення ідентифікаторів свідоцтва: серії, номеру бланка, номера свідоцтва у системі, а також вид, дату та номер документа, на підставі якого свідоцтво про право на спадщину визнане недійсним, найменування суду (видавець), тобто визнання свідоцтва, а не його окремої частини недійсним. У Спадковому реєстрі відсутня функція внесення відомостей щодо скасування свідоцтва про право на спадщину в частині. [PERSON] особисто до Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області, крім документів, що підтверджують факт смерті спадкодавця, родинні відносини та місце реєстрації померлого, подав відомості з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, визначених у свідоцтвах про право на спадщину, що відповідно до рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2017 року повинні бути скасованими в Ѕ частці. У витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки відсутня інформація щодо істотних умов, необхідних для видачі свідоцтв про право на спадщину та проведення державної реєстрації, а саме: вид права власності, власник земельної ділянки, підстава набуття права власності - правовстановлюючий документ. Шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до відомостей Державного земельного кадастру та державного реєстру речових прав, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна за ідентифікаторами пошуку, зазначеними у наданих нотаріусу витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, інформація щодо визначених земельних ділянок відсутня. Також шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до Реєстру прав власності на нерухоме майно визначено, що право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Третьою особою без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] подано письмове пояснення, в якому зазначено, що нотаріус не може змінити на Ѕ свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним повністю, а не частково. Вказує, що позивачем по справі вказаний неналежний відповідач - фізична особа [PERSON] як завідуючий нотаріальною конторою, нотаріус може бути тільки заінтересованою особою по справі. Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року прийнято відмову позивача від позову у частині позовних вимог про покладення на відповідача обов`язку про видачу свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та провадження по справі у цій частині закрито. Позивачем подано заяву про збільшення заявлених вимог про сплату судового збору - у розмірі 4228 грн. 80 к., комісії банку - у розмірі 39 грн. 47 к., витрат на правову допомогу у розмірі 3350 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала суд їх задовольнити. Пояснила, що підставою неправомірних дій нотаріуса є невидача ним позивачу свідоцтв про право на спадщину, що порушує права позивача. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що виконати рішення суду та скасувати в Ѕ частині свідоцтво про право на спадщину технічно неможливо, оскільки Спадковий реєстр функціонує так, що можливо скасувати тільки повністю свідоцтво про право на спадщину, а не в частині. Свідоцтва про право на спадщину були видані на ім`я [PERSON] у 2012 році, коли нотаріуси ще згідно законодавства не мали повноважень державних реєстраторів. Такі повноваження були надані нотаріусам з 2013 року. Тому право власності на спадкове майно було зареєстроване не нотаріусом як державним реєстратором, а реєстраційною службою Арбузинського районного управління юстиції. Для того, щоб він зміг провести реєстрацію на теперішній час йому необхідні документи про право власності, які оформлені на померлу особу, тобто спадкодавця [PERSON] , однак документи на спадкове майно зареєстровані на праві власності за [PERSON] , за нею навіть зареєстровано по державним реєстрам право на оренду майна щодо земельних ділянок. Документи на земельні ділянки видані органами Держгеокадастру з порушеннями вимог закону, оскільки не містять найменування власника, підстави виникнення права власності. Право власності за [PERSON] , реєстрацію якого здійснив інший державний реєстратор, не скасоване. Представник третьої особи у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні поданим письмовим поясненням. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - відділу в Арбузинському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у судову засідання не з`явився, письмових пояснень по справі не надав. Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Арбузинською державною нотаріальною конторою Миколаївської області відкрита спадкова справа № 43/2011 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , [PERSON] же подав заяву про відмову від прийняття спадщини. 17 січня 2012 року [PERSON] . державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом за №№ 162, 165, 171, 177 на наступне спадкове майно: на жилий будинок та прилеглими до нього господарськими спорудами та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 6.83 га з кадастровим номером [NUMBER] , на земельні ділянки: № 1 площею 5.45 га з кадастровим номером [NUMBER] , № 2 площею 0.08 га з кадастровим номером [NUMBER] , № 3 площею 0.21 га з кадастровим номером [NUMBER] , № 4 площею 0.04 га з кадастровим номером [NUMBER] , загальна площа яких складає 5.78 га, на грошовий внесок з належними відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходиться на зберіганні у територіально-відокремленому безбалансовому відділенні № 10014/0109 філії Миколаївського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» в смт. Арбузинка Миколаївської області на рахунку № [NUMBER] в сумі 1989 грн. 10 к. та грошовий внесок з належними відсотками та компенсаційними виплатами № 2, що знаходиться на зберіганні у територіально-відокремленому безбалансовому відділенні № 10014/0109 філії Миколаївського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» в смт. Арбузинка Миколаївської області на рахунках [NUMBER] , [NUMBER] в сумі 3344 грн. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2017 року визнано недійсною заяву [PERSON] від 18 лютого 2011 року про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а також визнано частково недійсними в Ѕ частині: свідоцтво про право на спадщину за законом № 171, видане 17 січня 2012 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області на ім`я [PERSON] на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] на земельні ділянки: № 1 площею 5.45 га з кадастровим номером [NUMBER] , № 2 площею 0.08 га з кадастровим номером [NUMBER] , № 3 площею 0.21 га з кадастровим номером [NUMBER] , № 4 площею 0.04 га з кадастровим номером [NUMBER] , загальна площа яких складає 5.78 га; свідоцтво про право на спадщину за законом № 165, видане 17 січня 2012 року на ім`я [PERSON] на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області на земельну ділянку площею 6.83 га з кадастровим номером [NUMBER] ; свідоцтво про право на спадщину за законом № 177, видане 17 січня 2012 року на ім`я [PERSON] на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області на грошовий внесок з належними відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходиться на зберіганні у територіально-відокремленому безбалансовому відділенні № 10014/0109 філії Миколаївського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» в смт. Арбузинка Миколаївської області на рахунку № [NUMBER] в сумі 1989 грн. 10 к. та грошовий внесок з належними відсотками та компенсаційними виплатами № 2, що знаходиться на зберіганні у територіально-відокремленому безбалансовому відділенні № 10014/0109 філії Миколаївського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» в смт. Арбузинка Миколаївської області на рахунках [NUMBER] , [NUMBER] в сумі 3344 грн.; свідоцтво про право на спадщину за законом № 177, видане 17 січня 2012 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області на ім`я [PERSON] на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] на жилий будинок та прилеглими до нього господарськими спорудами та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 05 квітня 2017 року вказане рішення суду залишено без змін. 07 червня 2017 року [PERSON] звернувся до Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та прохав видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. 07 серпня 2017 року завідувачем Арбузинською державною нотаріальною контрою Миколаївської області Бойченко В.А. за вих. № 339/0214 на адресу [PERSON] було направлено повідомлення, у якому вказано про неможливість виконання рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2017 року у зв`язку з ненаданням оригіналів свідоцтв про право на спадщину за законом за реєстровими №№ 162, 165, 171, 177, виданих Арбузинською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 17 січня 2012 року на її ім`я на вимогу нотаріуса. 11 січня 2018 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бойченко В.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка обґрунтована тим, що пунктом 2.2.4 частини 11 Положення про Спадковий реєстр передбачено внесення ідентифікаторів свідоцтва: серії, номеру бланка, номера свідоцтва у системі, а також вид, дату та номер документа, на підставі якого свідоцтво про право на спадщину визнане недійсним, найменування суду (видавець), тобто визнання свідоцтва, а не його окремої частини недійсним. У Спадковому реєстрі відсутня функція внесення відомостей щодо скасування свідоцтва про право на спадщину в частині. [PERSON] особисто до Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області, крім документів, що підтверджують факт смерті спадкодавця, родинні відносини та місце реєстрації померлого, подав відомості з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, визначених у свідоцтвах про право на спадщину, що відповідно до рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2017 року повинні бути скасованими в Ѕ частці. У витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки відсутня інформація щодо істотних умов, необхідних для видачі свідоцтв про право на спадщину та проведення державної реєстрації, а саме: вид права власності, власник земельної ділянки, підстава набуття права власності - правовстановлюючий документ. Шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до відомостей Державного земельного кадастру та державного реєстру речових прав, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна за ідентифікаторами пошуку, зазначеними у наданих нотаріусу витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, інформація щодо визначених земельних ділянок відсутня. Також шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до Реєстру прав власності на нерухоме майно визначено, що право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Відсутність необхідної функції у Спадковому реєстрі щодо скасування свідоцтва на спадщину у частці, відсутність визначення щодо скасування державної реєстрації права на набуте шляхом спадкування [PERSON] , а також відсутність підтверджуючих даних щодо ідентифікаторів на визначене рішенням суду спадкове майно у витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки та інформації, що містять Єдині та Державні реєстри повністю унеможливлюють виконання нотаріусом визначене рішення суду. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до частини 1 статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Питання видачі свідоцтва про право на спадщину та винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії регулюються Законом України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року (з наступними змінами та доповненнями) та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5. Згідно із главою 13 Порядку нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом. Відповідно до глави 14 Порядку передбачено, що нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Такі ж підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії та порядок оскарження нотаріальних дій передбачені у статтях 49, 50 Закону України «Про нотаріат». Тобто, право на звернення до суду з позовом про незаконність нотаріальної дії чи відмови в її вчиненні мають заінтересовані особи (фізичні та юридичні), стосовно яких були вчинені нотаріальні дії, або які одержали відмову в їх вчиненні, тобто безпосередньо брали участь у нотаріальному процесі. Як наголошувалося Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ із посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року № 2 можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» від 31.01.1992 року при вирішення питання щодо обґрунтованості вимог суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суровій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому як потурання відхиленням від зазначеного порядку, так і формального скасування нотаріальної дії, коли ці відхилення не вплинули на її вчинення. Закон України «Про нотаріат» поділяє об`єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій; нотаріальні акти. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Обов`язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч.3 ст.49 Закону України «Про нотаріат», де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні. За наявності умов, передбачених ст.49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Суд звертає увагу на те, що, оскаржуючи нотаріальну дію, позивач не заявив вимоги про скасування оскаржуваної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Виходячи з положень пункту 4.14 Глави 10 розділу ІІПорядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Підпунктами 4.18 та 4.20 пункту 4 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як вбачається з листа відділу в Арбузинському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 21 грудня 2017 року за № 0-14-0.17-665/101-17 кадастровий номер [NUMBER] присвоєно ділянці [PERSON] площею 0.04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.10.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010400500024, відповідно до Витягу з Державного земельну кадастру про земельну ділянку НВ-4804243432017 від 19 грудня 2017 року змінено кадастровий номер вказаної ділянки на [NUMBER] та уточнена її площа, яка становить 0.0369 га. Також, як вбачається з листа відділу в Арбузинському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 21 грудня 2017 року за № 0-14-0.17-663/101-17 кадастровий номер [NUMBER] присвоєно ділянці [PERSON] площею 0.08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.10.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010400500024, відповідно до Витягу з Державного земельну кадастру про земельну ділянку НВ-4804243582017 від 19 грудня 2017 року змінено кадастровий номер вказаної ділянки на [NUMBER] та уточнена її площа, яка становить 0.0807 га. Крім того, як вбачається з листа відділу в Арбузинському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 21 грудня 2017 року за № 0-14-0.17-664/101-17 кадастровий номер [NUMBER] присвоєно ділянці [PERSON] площею 0.21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.10.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010400500024, відповідно до Витягу з Державного земельну кадастру про земельну ділянку НВ-4804243532017 від 19 грудня 2017 року змінено кадастровий номер вказаної ділянки на [NUMBER] та уточнена її площа, яка становить 0.2146 га. Також з листа відділу в Арбузинському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 21 грудня 2017 року за № 0-14-0.17-666/101-17 видно, що кадастровий номер [NUMBER] присвоєно ділянці [PERSON] площею 6.83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.09.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010400500441, відповідно до Витягу з Державного земельну кадастру про земельну ділянку НВ-4804243312017 від 19 грудня 2017 року змінено кадастровий номер вказаної ділянки на [NUMBER] та уточнена її площа, яка становить 6.8320 га. Окрім того, як вбачається з листа відділу в Арбузинському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 21 грудня 2017 року за № 0-14-0.17-662/101-17 кадастровий номер [NUMBER] присвоєно ділянці [PERSON] площею 5.4527 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.10.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010400500024, відповідно до Витягу з Державного земельну кадастру про земельну ділянку НВ-4804243662017 від 19 грудня 2017 року змінено кадастровий номер вказаної ділянки на [NUMBER] та уточнена її площа, яка становить 5.4527 га. Разом з тим, у витягах Державного земельну кадастру про земельну ділянку на всі п`ять успадкованих позивачем земельних ділянок зазначена форма власності як приватна, однак не вказано власника цієї земельної ділянки. Також у Витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна по земельних ділянках з кадастровими номерами [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] відсутня інформація щодо їх власника. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на Ѕ частини земельної ділянки з кадастровим [NUMBER] площею 5.4527 га зареєстровано за [PERSON] 07.08.2013 року державним реєстратором Костаньяном Є.І. Також з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] 31 січня 2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 17 січня 2012 року Арбузинською державною нотаріальною конторою. З наведеного випливає, що позивачем [PERSON] нотаріусу не надано документів на успадковані ними земельні ділянки та житловий будинок, які підтверджують право власності за померлою [PERSON] , таку ж інформацію не зміг установити і сам відповідач шляхом безпосереднього доступу до відповідних реєстрів. Згідно пункту 2.2.4 розділу 11 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року за № 1810/5 реєстратором до Спадкового реєстру вносяться відомості про заведену спадкову справу щодо визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним (вид, дата та номер документа, на підставі якого свідоцтво про право на спадщину визнане недійсним, найменування суду (видавець)). Тобто, вказане Положення передбачає можливість скасування реєстратором свідоцтва про право на спадщину, а не його частини. Суд погоджується з доводами відповідача про те, що виконання нотаріусом як реєстратором рішення суду про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину в Ѕ частині є технічно неможливим. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що ненадання позивачем документів на успадковані ними земельні ділянки та житловий будинок, які підтверджують право власності за померлою [PERSON] у порушення вимог пункту 4.14 Глави 10 розділу ІІПорядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, а також неможливість здійснити скасування у Ѕ частині виданих 17 січня 2012 року державним нотаріусом свідоцтв про право на спадщину на ім`я [PERSON] є підставою для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що відповідає положенням глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та вимогам ст. 50 Закону України «Про нотаріат». У зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено. Судові витрати підлягають розподілу за правилами статті 141 ЦПК України. Заява третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про стягнення з позивача [PERSON] судових витрат у розмірі 800 грн. не підлягає задоволенню з урахуванням того, що ст. 141 ЦПК України передбачає правила розподілу судових витрат між сторонами, якими є позивач і відповідач згідно ч.1 ст. 48 ЦПК України. Відшкодування судових витрат третім особам ЦПК України не передбачено.

Outcome: dismissed