Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки Chevrolet Aveo, рік випуску 2007, колір серебристий метал., заводський номер кузова [NUMBER];[NUMBER], р/н [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого МРЕВ 15 березня 2007 року, в рахунок погашення заборгованості за договором «Автопакет» №08/03/2207/840-К 142 від 23.03.2007 року. Посилаючись на те, що позичальник неналежно та невчасно проводив погашення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась кредитна заборгованість загальним розміром, позивач для погашення зазначеної заборгованості просив суд звернути стягнення на заставне майно, шляхом його продажу ПАТ «КБ «Надра» предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 23 березня 2007 року між сторонами був укладений Договір «Автопакет» №08/03/2007/840-К142, відповідно до якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 12059,41 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Ціль кредиту: придбання автотранспортного засобу, витрати пов'язані з державною реєстрацією автотранспортного засобу в МРЕВ при УДАІ УМВС України. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,50 % на місяць. Банк надає Позичальнику кредит з терміном погашення до 21 березня 2014 р. Відповідно умов Договору, в якості забезпечення Позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів. Передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, Позичальник передає в заставу автотранспортний засіб, а саме Chevrolet Aveo, рік випуску - 2007, серебристого металевого кольору, заводський номер кузова [NUMBER], р/н [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого МРЕВ при УДАІ УМВС України в Миколаївській області 15 березня 2007 р. Відповідно до п.3.1.6 умов Договору, звернення стягнення на предмет застави здійснюється згідно з чинним законодавством. Відповідно до п.3.2 умов Договору, [PERSON] безвідзивно та безспірно зобов'язалася відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього Договору, у тому ж об'ємі, що і Позичальник. Внаслідок того, що позичальник несвоєчасно та не в повному обсязі виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту, у нього станом на 08.09.2014 року утворилась заборгованість в сумі 16 505,62 доларів США та 32 474,80 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту - 9028, 01 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 7477,61 доларів США, пеня - 32 474,80 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості складає 16 505,62 доларів США та 32 474,80 грн. Заяви про збільшення позовних вимог за час розгляду справи в суді від представника позивача не надходила. Крім того, 24.06.2014 року на адресу відповідачів надсилалося попередження-вимога про дострокове повернення кредиту, відповідно до якої відповідачу було повідомлено про невиконання ним зобов'язань за кредитним договором та розмір заборгованості. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки (частин 1, 3 ст. 1054 ЦК України). До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу та умовами кредитного договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Водночас, ст. ст. 20, 21 Закону України « Про заставу» від 2 жовтня 1992 р. N2654-XII (з наступними змінами) (далі - Закон N2654-XII) встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду чи на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Враховуючи вищевикладене, неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору, у відповідності до ст.ст. 16, 526, 527, 530, 590, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 19, 20 Закону України «Про заставу», статтям 25, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2441 грн. 11коп.

Outcome: approved