Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

У жовтні 2020 року позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі по тексту - відповідач), треті особи: комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», департамент охорони культурної спадщини Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про усунення перешкод у здійсненні права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до витягу від 27.09.2017 № 98584254 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень громадянин Держави Ізраїль [PERSON] (позивач-1) на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири № 593 від 22.09.2017 року є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] . На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 16.09.2010 року [PERSON] (позивач-2) є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] . Також [PERSON] (позивач-3) є власником чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] . Будинок [ADDRESS] є багатоквартирним і перебуває на обліку як дореволюційна будівля - пам`ятка мистецтва та архітектури місцевого значення, що підтверджується листами Департаменту охорони культурної спадщини КМДА від 01.06.2020 № 066-1791 та Департаменту з питань ДАБК м. Києва КМДА від 01.06.2020 N2 073-5235. На півпідвальному першому поверсі будинку, у нежилих приміщеннях, розташований заклад громадського харчування « [INFO] », власником якого є відповідач ФОП [PERSON] , що підтверджується листом Департаменту містобудування та архітектури КМДА від 02.06.2020 № 055-055-5960. Листами Шевченківської РДА в м. Києві від 02.06.2020 № 109/05/45-3654, третьої особи КП «Керуюча компанія ОЖФ Шевченківського району м. Києва» від 05.05.2017 року № 1067, від 15.09.2016 № 211/9 повідомлено план-схему прибудинкової території. На електронний запит позивача-3 від 23.07.2020 року одержано відповідь третьої особи КП «Керуюча компанія ОЖФ Шевченківського району м. Києва» від 29.07.2020 № 1200/1, з якої вбачається, що на прибудинковій території будинку встановлено конструкцію (сезонний майданчик) для харчування біля закладу ресторанного господарства на підставі паспорту прив`язки, виданого Департаментом містобудування та архітектури КМДА. Також, згідно одержаної відповіді ГУ ДСУНС у м. Києві від 26.08.2020 № 7101-1 4608/023, для погодження паспортів прив`язки тимчасових споруд по [ADDRESS] ніхто не звертався. Листом Департаменту земельних ресурсів КМДА від 29.05.2020 року № 0570202/2-9663 повідомлено про внесення до Міського земельного кадастру і облік земельної ділянки з площею 1330,45 кв.м., за адресами по [ADDRESS] (код 88:194:0008) за ЖЕД № 401 (який існував у Радянському районі м. Києва на початку 90-х років минулого століття), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; також повідомлено про відсутність землевпорядної документації щодо визначення меж прибудинкової території, відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тощо. 07.11.2019 року на прибудинковій території будинку [ADDRESS] ) без відома та згоди його мешканців, зокрема позивачів, розпочалися незаконні монтажні роботи по облаштуванню прибудов, розташованих впритул до будинку, із закриттям його фасадних архітектурних елементів та спотворенням зовнішнього вигляду. Наведене підтверджується зробленими мешканцями фотографіями, на яких видно, що прибудови розташовані по обидві сторони від єдиного парадного входу до будинку, і не є «сезонними» (бо виготовлені з утеплюючого пінопласту, обшиті дерев`яною «вагонкою», із склопакетами). За здійсненими мешканцями будинку обмірами прибудов, їхні розміри складають приблизно 3,5 на 6,5 м (з правого боку парадного входу (під`їзду) будинку) і 3,5 на 12,5 м (з лівого боку). Таким чином, загальний контур лівої прибудови перевищує 30 м2, а тому не підпадає під визначення тимчасової споруди в розумінні ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Фактично це є стаціонарна споруда. Тому у листопаді 2019 pоку мешканці будинку звернулися до Київського міського голови Кличка В. В. з колективною вимогою відреагувати на порушення їхніх законних прав та інтересів як співвласників будинку, повідомивши також про спотворення зовнішнього вигляду будинку - пам`ятки архітектури, на що відповіді останнього не отримали. Однак, відповідно до отриманих мешканцями листів Шевченківської РДА в м. Києві від 12.12.2019 року № 2 109-109/_/КО-2755, Департаменту містобудування та архітектури КМДА від 13.12.2019 року № 055-14937, Департаменту міського благоустрою КМДА від 16.12.2019 року № 064-064/081/20-704 прибудови є «сезонним майданчиком» закладу громадського харчування. При цьому «сезонний майданчик», розміщено без дозволу відповідного органу культурної спадщини на проведення робіт на пам`ятці архітектури. Про будь-яку згоду мешканців на розміщення так званих «сезонних майданчиків» на прибудинковій території їхнього будинку у згаданих листах не йшлося взагалі, а тому вони повторно звернулися до Київського міського голови, голови КМДА Кличка В. В., однак ніяких заходів щодо усунення перешкод у здійсненні ними права власності з боку органів влади вжито не було. Отже, з боку суб`єктів владних повноважень спостерігається бездіяльність, фактично в особистих інтересах відповідача, ФОП [PERSON] . Оскільки потреби співвласників будинку в захаращенні власної прибудинкової території немає, згоди на облаштування будь-яких прибудов до будинку вони нікому не надавали, то звернулися до Відповідача ФОП [PERSON] з проханням добровільно усунути перешкоди у здійсненні співвласниками будинку права спільної власності за його рахунок, демонтувати зазначені прибудови і привести прибудинкову територію до первісного стану. Проте, Відповідач ФОП [PERSON] колективну скаргу мешканців будинку від 27.05.2020 також залишив без будь-якого реагування. Посилаючись на викладене, а також вимоги ст. 41, 92 Конституції, ст. 319, 382 ЦК України, позивачі просили суд усунути їм перешкоди у здійсненні права власності земельною ділянкою під багатоквартирним будинком [ADDRESS] шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця [PERSON] знести прибудови («сезонні майданчикі») до фасадної частини цього будинку за його власні кошти із збереженням історичного вигляду фасаду та його художнього оздоблення, та привести земельну ділянку біля вказаного будинку у первісний стан. Ухвалою суду від 17.11.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 12.03.2021 року. 10.10.2020 року від представника третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, в яких він у питанні задоволення позову поклався на розсуд суду та просив суд проводити розгляд справи за його відсутності. 12.03.2021 року розгляд справи було відкладено на 23.04.2021 року за клопотанням відповідача для надання часу для підготовки відзиву на позов. 16.03.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому він позов не визнав та заперечував проти його задоволення. При цьому зазначав, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належать нежитлові приміщення, в літері «А», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 254,10 кв.м. право власності на вказані приміщення набуто відповідачем на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, від 26.10.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Маковецькою О.П. за реєстровим номером 7925. З метою влаштування тимчасової споруди, яка прилягає до нежитлових приміщень, які належать відповідачу, останнім у порядку передбаченому приписами Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та від 21.10.2011 року № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» (далі Наказ № 244) та Рішення київської міської ради II сесії VII скликання від 25 грудня 2014 року № 746/746 «Про особливості застосування Порядку розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в м. Києві» № 746/746, було подано відповідні документи та отримано Паспорти прив`язки тимчасових споруд. Як передбачено вимогами законодавства, для встановлення тимчасової споруди окрім отримання паспорту прив`язки не вимагається отримання будь-яких інших погоджень та дозволів. Окрім того, відповідач вважав, що позивачами не було доведено жодного порушення їх прав з боку відповідача, а також, що позивачі не надали докази реєстрації прав на земельну ділянку за мешканцями будинку. А тому, вважав позовні вимоги необґрунтованими. 29.03.2021 року від позивачів надійшла відповідь на відзив. 23.04.2021 року від представника третьої особи департаменту охорони культурної спадщини Виконавчого органу Київської міської ради надійшли пояснення по справі, які були залишені судом без розгляду на підставі ст. ст. 126, 192 ЦПК України у зв`язку із пропуском строку для їх подання та за відсутності заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням поважних причин його пропуску. Ухвалою суду від 23.04.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 13.08.2021 року. 02.08.2021 року позивачі звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності. 13.08.2021 року було оголошено перерву у розгляді справи на 04.10.2021 року. Позивачі в судове засідання 04.10.2021 року не з`явились, раніше звернулись до суду із клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. В судовому засіданні 04.10.2021 року представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову. Представники третіх осіб в судове засідання 04.10.2021 року не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи та надані сторонами, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивачі є власниками квартир будинку [ADDRESS] . Відповідач є власником нежитлових приміщень в літері «А», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 254,10 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.10.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Маковецькою О.П. за реєстровим номером 7925 та витягом з Державного реєстру правочинів. 24.09.2019 року між відповідачем та Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було укладено договір про пайову участь власників тимчасових споруд в утриманні об`єктів благоустрою Києва № 09935-19. [PERSON] було надано паспорти прив`язки тимчасової споруди № ШЧ.11493.09935-20, видані на підставі договору про пайову участь власників тимчасових споруд в утриманні об`єктів благоустрою Києва № 09935-19 від 24.09.2019 року, на павільйон із функціональним призначенням для харчування біля закладів ресторанного господарства за адресою: [ADDRESS] із терміном дії до 13.02.2025 року. Також Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було надано висновок № 9936-19 про відповідність намірів щодо місця розташування сезонного майданчика для харчування біля стаціонарного закладу ресторанного господарства будівельним нормам. Згідно із п.п. 2.1. та 2.2. 2.1. Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та від 21.10.2011 року № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки ТС. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС. Згідно із ст. 382 ЦК України Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. З наведеного вбачається, що права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія мають усі власники квартир багатоквартирного будинку лише у разі державної реєстрації таких прав. Згідно із ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, право на звернення до суду з вимогою про заборону вчинення дій, які можуть порушити його права або усунення перешкод у здійсненні права може лише власник. Доказів реєстрації прав на земельну ділянку, яка знаходиться під багатоквартирним будинком [ADDRESS] суду не надано. Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Окрім того, в ході судового розгляду позивачі не надали доказів того, що їм чиняться перешкоди у здійсненні їх права власності та які саме перешкоди. По суті позовні вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні майном є як додатковий спосіб захисту прав власника майна на здійснення ним користування та розпорядження майном. Негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним. З огляду на вказане, позивачами не надано суду доказів того, що відповідач чинить перешкоди у розпорядженні належним їм майном, або того, що права позивачів можуть бути реально порушені в майбутньому, а тому позов задоволенню не підлягає. Також позивачі посилались на те, що вказану прибудову закладу громадського харчування було розміщено без дозволу відповідного органу культурної спадщини. Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 458/1173/14-ц, від 06 березня 2019 року у справі № 814/2645/15 та від 20 грудня 2019 року в справі №640/13906/17. Позивачами не було надано жодних доказів на підтвердження того, що вказані тимчасові споруди є прибудовами до фасадної частини будинку та відповідні уповноважені органи здійснювали заходи впливу на забудовника. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, судом не встановлено порушення прав позивачів з боку відповідача, в зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed