Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з уточненим в процесі розгляду позовом, зменшивши позовні вимоги, та в його обґрунтування зазначав, що 27.04.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-702/089/2007, що складається з двох частин, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у сумі 33695,00 доларів США з датою остаточного повернення кредиту 27 квітня 2017 року. Згідно п. 3 кредитного договору встановлено фіксований відсоток 13,99 % річних + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту). 25 листопада 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого до позивача перейшли всі права банку за кредитним договором та договорами забезпечення між банком, позичальником, поручителем та майновим поручителем. Згідно умов кредитного договору [PERSON] зобовязалася своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування ним в порядку і строки, визначені в кредитному договорі. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 27.04.2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №SR-702/089/2007, згідно з умовами якого поручитель зобовязався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед банком погасити, заборгованість по кредитному договору. У випадку невиконання зобовязань по кредитному договору боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Однак в порушення умов кредитного договору [PERSON] не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором. Станом на 29.04.2015 року заборгованість відповідача по сплаті кредиту становить: по тілу кредиту 24233,20 дол. США, що еквівалентно 539489,33 грн.; та пеня 17664,55 грн. У звязку з чим, просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № МL-702/089/2007 від 27.04.2007 року в сумі 539489,33 грн. та стягнути з відповідачів судовий збір. У судове засідання представник позивача [PERSON], діюча в силу повноважень, які ґрунтуються на Довіреності від 10 березня 2015 року, не зявилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату місце та час проведення судового засідання повідомлялись належним чином, тому причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення не надавали, у звязку з чим ухвалою суду від 13 липня 2015 року з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.. Як встановлено у судовому засідання та вбачається з копії кредитного договору № МL-702/089/2007 від 27 квітня 2007 року, між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у сумі 33695,00 доларів США з датою остаточного повернення кредиту 27 квітня 2017 року. Згідно п. 3 кредитного договору встановлено фіксований відсоток 13,99 % річних + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту). Також на відповідача, відповідно до умов договору, було покладено відповідальність, а саме: сплата пені у розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання зобовязання за кожний день прострочення.(а.с. 47-54) Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв до право вимоги суми заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № МL-702/089/2007 від 27.04.2007 року.108-121(а.с. 108-121). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № МL-702/089/2007 від 27.04.2007 року, [PERSON] має заборгованість станом на 29.04.2015 року: по тілу кредиту 24233,20 дол. США, що еквівалентно 539489,33 грн.; та пені 17664,55 грн.(а.с.140). Згідно положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № МL-702/089/2007 від 27.04.2007 року, а тому їх вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Щодо солідарної відповідальності відповідачів, то суд зазначає наступне. Частиною 1\~статті 553 ЦК України\~передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 27.04.2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №SR-702/089/2007, згідно з умовами якого поручитель зобовязався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед банком погасити, заборгованість по кредитному договору. У випадку невиконання зобовязань по кредитному договору боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. (а.с. 94-95). Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оскільки кредитний договір є забезпеченим договором поруки, за яким [PERSON] взяв на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність перед банком, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути суму боргу з відповідачів солідарно. Згідно п.12 «Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої\~статті 533 ЦК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів в частковому порядку на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved