overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

у квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 03.07.2013 року. У шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Протягом останнього часу сімейне життя ніж сторонами поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб, сім»ю, стосунки між чоловіком та дружиною. З травня 2014 року сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, а тому в подальшому підтримувати сімейні відносини немає сенсу. Позивачка переконана, що збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з [PERSON] Враховуючи вищевикладене позивач просила суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що визнає заявлені позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивачки аліменти, у заявлених нею розмірах. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 03.07.2013 року у ВРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., актовий запис № 879, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). [INFO] народився [PERSON]., що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8), згідно якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

у квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 03.12.2004 року. У шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на шлюб та сім'ю, що призвело до припинення шлюбних стосунків сторін з грудня 2011 року. Враховуючи вищевикладене позивач просила суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що не заперечую проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 03.12.2004 року у ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 2085, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8), згідно якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] З грудня 2011 року сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

у квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.02.2002 року. У шлюбі у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на шлюб та сім'ю. З літа 2013 року між сторонами виникають конфлікти, які супроводжуються сварками в присутності дитини, та негативно впливають на її розвиток, можуть призвести до спотвореного світогляду. Зусилля, які докладала позивач для збереження шлюбу не принесли позитивних результатів, внаслідок чого з січня 2014 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що не заперечє проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 16.02.2002 року ВРАГС Оболонського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 158, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7), згідно якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] З січня 2014 сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дитини, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

у квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, в обґрунтування вимог зазначила, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.03.2015 року в повному обсязі задоволено позовні вимоги [PERSON] , стягнено з [PERSON] на користь позивачки заборгованість у розмірі 3 508, 00 грн., компенсацію моральної шкоди у розмірі 1 000, 00 грн. та судовий збір у розмірі 243, 60 грн. Проте судом не вирішено питання щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000, 00 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 1 000, 00 грн. Також судом не вирішено питання про стягнення з [PERSON] судового збору у розмірі 243, 60 грн. в дохід держави, які підлягають стягненню з відповідачки при задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди. В судове засідання сторони не з'явились. Про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і дали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд визнав можливим розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 19.03.2015 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором про надання дизайнерських послуг у розмірі 3 508, 00 грн.; компенсації моральної шкоди у розмірі 1 000, 00 грн. та судового збору, загальним розміром 487, 20 грн. Проте у резолютивній частині рішення суду не зазначено про задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат в дохід держави у розмірі 243, 60 грн. Суд, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив, що мотивувальною частиною рішення суду встановлено правомірність задоволення позовних вимог [PERSON] в частині компенсації моральної шкоди у розмірі 1 000, 00 грн., при задоволенні яких з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн. Оскільки задоволення вищевказаних вимог не відображено у резолютивній частині рішення суд вважає, що заява є законною та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

у квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з даною заявою. В обґрунтування заяви зазначила, що 12.02.2015 року Оболонськими районним судом м. Києва ухвалене заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра», на користь якого стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 599 306, 48 грн. та судові витрати у сумі 3 654, 00 грн. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що не отримувала судової повістки про виклик її до суду на 12.02.2015 року, що позбавило заявницю можливості надати свої заперечення по суті позовних вимог та надати докази на їх обґрунтування. Посилаючись на зазначені обставини [PERSON] просила суд скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12.02.2015 року та призначити справу до розгляду. [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд визнав можливим провести розгляд заяви за відсутності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, з метою повного та всебічного з'ясування обставин справи, забезпечення права учасників процесу на захист прав та інтересів, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, як законна та обґрунтована. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її діда [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що останній помер у 1918 році і похований на Дарницькому кладовищі в м. Києві. Під час збирання необхідних документів виявлено, що свідоцтво про смерть її діда [PERSON] відсутнє, загубилось або не видавалось взагалі. Заявникові необхідно встановити факт батьківства з метою отримання свідоцтва про його смерть. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] являється онукою [PERSON], що підтверджується відповідними документами, наявними у матеріалах справи. [PERSON] помер у 1918 році та похований на Дарницькому кладовищі в м. Києві. Свідоцтво про смерть [PERSON] відсутнє (загубилось або не видавалось). За результатами перевірки було встановлено, що актовий запис про смерть [PERSON] в період з 1918 року по 1919 рік не виявлено. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено в п. 13 Постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з послідуючими змінами та доповненнями) заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Факт смерті [PERSON] підтверджується довідкою, виданою РС СКП «Спецкомбінат ПКПО» від 18.09.14 року, згідно якої [PERSON] похований на Дарницькому кладовищі м. Києва. Вище вказані обставини вказують на неможливість реєстрації факту смерті особи через органи, що здійснюють реєстрацію актів цивільного стану. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, пояснення представника заявника, суд, приходить до висновку про те, що вимоги про встановлення факту смерті підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 24 січня 2009 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 18. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть, як єдина родина разом не проживають. З 2011 року шлюбні відносини припинили. Причиною розпаду сім'ї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів, у результаті чого часто виникали сварки та скандали. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору стосовно розподілу спільного майна на даний період часу між ними немає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з 2011 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть, як єдина родина разом не проживають. Причиною розпаду сім'ї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів, у результаті чого часто виникали сварки та скандали. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору стосовно розподілу спільного майна на даний період часу між сторонами немає. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 27.09.2012 р. до 16.02.2015 р. перебувал у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо. У зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років, вона не працює, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, останній має можливість, але не бажає надавати їй таку допомогу. З цих підстав позивач просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що в цей час не працює за станом здоров'я, не має можливості виплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1000 грн. щомісячно, а взмозі лише виплачувати на утримання позивачки аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони з 27.09.2012 р. до 16.02.2015 р. перебували у шлюбі, що підтверджено рішення суду. (а.с. 3) 20 січня 2013 року у сторін народилась донька Аліна, що підтверджено свідоцтвом про народження. (а.с. 2) Сторони припинили спільне проживання, дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. У зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років позивачка не працює. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Відповідач станом на цей час не працює, що визнано і позивачем, страждає рядом хронічних захворювань. (а.с. 22-28) Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статтей 57-60 ЦПК України. Позивачем не надано доказів суду на підтвердження того, що відповідач працює без офіційного працевлаштування, отримує дохід та взмозі виплачувати на її утримання аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у межах визнаних відповідачем, тобто з останього на користь позивачки на її утримання підлягають стягненню аліменти у розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 15.04.2015 р. до 20.01.2016 р. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарчими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. В цьому будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який у грудні 2013 року забрав усі свої речі і вибув на постійне проживання до іншого місця. З наведених підстав позивачка просила позбавити [PERSON] права користування жилим приміщенням в належному їй будинку та зобов'язати Овідіопольський РС ГУДМС України в Одеській області зняти відповідача з реєстраційного обліку в житловому будинку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав і просив розглянути справу без його участі в судовому засіданні. (а.с. 22-23) Овідіопольський РС ГУДМС України просив справу розглянути без участі його представника. (а.с. 18) Заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. З наведених вище норм цивільного законодавства слідує, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні право користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, позбавлення права на користування житловою площею та зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання і Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Право власності [PERSON] на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на це майно. (а.с.6-7) Згідно довідки Прилиманської сільської ради, будинкової книги у зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], але з грудня 2013 року не проживає у ньому. (а.с. 9) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved