Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач [PERSON], діючи через свого представника - адвоката [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання її особою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] власником якого є він. На обґрунтування позову вказав, що відповідач, яка є його донькою, має зареєстроване місце проживання за вказаною адресою, проте, з 2013 року, тобто, понад один рік, в цьому будинку не проживає та ним не користується. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача подав заяву, якою позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив про їх задоволення, просив розглядати справу в їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання, призначене на 06.02.2019 р., як і в попереднє призначене судове засідання, відповідач не з'явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст.. 28, ст. 128 ЦПК України, що підтверджено поштовими зворотніми рекомендованими повідомленнями з особистим підписом відповідача про отримання судових викликів, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст..ст. 28, 128 ЦПК України, позивач та його представник не заперечують проти такого вирішення справи. Вивчивши доводи позовної заяви, матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.05.2009 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22753873. Довідкою вих.. № 394/03-04 від 10.10.2018 р. Гур'ївської сільської ради підтверджено, що по [ADDRESS] на реєстраційному обліку перебуває відповідач по справі [PERSON], проте, з 2013 року за вказаною адресою не проживає. Відповідно до акту обстеження по факту проживання, складеного комісією у складі депутата Гур'ївської сільської ради від 10.10.2018 року в присутності власника домоволодіння [PERSON], сусідів - мешканців с. Гур'ївка, донька [PERSON] - відповідач [PERSON], дійсно зареєстрована разом з іншими членами сім'ї позивача за адресою: [ADDRESS] але фактично не проживає в ньому з 2013 року. Як встановлено з матеріалів справи, відповідач у спірному житловому будинку не проживає понад один рік, на протязі шести років з 2013 року, забрала свої речі, виїхавши з будинку, припинивши користування та проживання у належному позивачу будинку, не знявшись з реєстраційного обліку. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. Положеннями ст.. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, визнання члена сім'ї власника житла таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням, можливе внаслідок відсутності цієї особи в цьому приміщені понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Викладені в позові обставини щодо не проживання відповідача у належному позивачу будинку з 2013 року, тобто більше 1 року до моменту звернення до суду із позовом, суд вважає встановленим. Враховуючи той факт, що відповідач, місце проживання якого зареєстроване за адресою: [ADDRESS], за вказаною адресою не проживає більше 1 року без поважних причин, що є встановленим у судовому засіданні, вона є особою, що втратила право користування цим будинком. Відповідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved