Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення заробітної плати, в якій просила стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за період з 01 листопада 2012 року по 15 вересня 2014 року в сумі 26654,18 гривень, а також, середній заробіток за затримку виплати заробітної плати при звільненні в розмірі 1 184,63 грн. за період з 18 вересня 2014року по 10 жовтня 2014 року. Позовні вимоги мотивує тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області перебував виконавчий лист №2/1027/970/12 від 15 жовтня 2013 року про поновлення позивача на роботі, згідно якого Наказом №12-К від 15 вересня 2014 року позивача було поновлено на посаді провідного спеціаліста відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Фастівському районі з 21 жовтня 2010 року, а Наказом №13-К від 17 вересня 2014 року її було звільнено з даної посади за угодою сторін. При звільненні позивачу було нараховано та виплачено заробітну плату за період з 15 вересня 2014 року по 17 вересня 2014року в сумі 216,99 гривень, була нарахована та виплачена компенсація за невикористані відпустки за період 2009-2014 рік в розмірі 12 802,41 гривень. За період листопад 2012 року - 14 вересня 2014року заробітна плата позивачу не була нарахована та не виплачена. 25 лютого 2015 року позивач подала позовну заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за період з 01 листопада 2012 року по 15 вересня 2014 року в сумі 26654,18 гривень, а також, середній заробіток за затримку виплати заробітної плати при звільненні в розмірі 5923,15 грн. за період з 18 вересня 2014року по 18 лютого 2015 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву про збільшення позовних вимог, просила її задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити. Як зазначено у п. 20 Постави Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлений рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальність. 11 березня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Чертком О.Ф. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/1027/970/2012 від 15.10.201З року про поновлення [PERSON], на посаді провідного спеціаліста відділу землеустрою, моніторінгу, охорони, оцінки та ринку земель Управління Держкомзему у Фастівському районі Київської області (а.с.5). 04 вересня 2014року державним виконавцем було замінено сторону виконавчого провадження з Управління Державного комітету із земельних ресурсів (Держкомзему) у Фастівському районі на його правонаступника Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області та з цього приводу винесено Постанову про заміну сторони виконавчого провадження (а.с.6). Так, згідно Наказу №12-к від 15 вересня 2014 року Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області [PERSON] було поновлено на посаді провідного спеціаліста відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області з 21 жовтня 2010року (а.с.8). Відповідно до Наказу №13-К від 17 вересня 2014 року [PERSON] було звільнено з посади провідного спеціаліста відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України (а.с.9). При звільненні позивачу було нараховано та виплачено заробітну плату за період з 15 вересня 2014року по 17 вересня 2014року в сумі 216,99 гривень, була нарахована та виплачена компенсація за невикористані відпустки за період 2009 -2014 рік в розмірі 12 802,41 гривень. Згідно довідки Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області №3069 від 06 жовтня 2014 року, вказано, що на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2012 року [PERSON] була нарахована компенсація за час вимушеного прогулу за період з 21 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2012 року в сумі 29 221,59 грн. (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що згідно із Довідкою до сплати за попередні періоди 21 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2012 року до сплати [PERSON] було призначено заробітну плату в сумі 1184,63 гривень. За період з 01 листопада 2012 року по 15 вересня 2014 року їй має бути виплачена заробітна плата за місяць в сумі, що не менше ніж 1184,63 гривень. Тобто за період з 01 листопада 2012року по 01 вересня 2014 року їй має бути сплачена заробітна плата в сумі 1184,63 х 22 = 26061,86 гривень, з 01 вересня 2014 року по 15 вересня 2014 року в сумі 592,32 гривень. Всього за період з 01 листопада 2012 року по 15вересня 2014 року [PERSON] має бути виплачена заробітна плата в сумі 26654,18 гривень. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою пов'язана відповідна виплата. Згідно пунктом 5 Порядку, нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку). У зв'язку з невиплатою основної суми заборгованості із заробітної плати, середній заробіток за весь час затримки по день звернення до суду складає 5923,15 (період затримки з 18 вересня 2014 року по 18 лютого 2015 року). Відповідач не довів відсутності своєї вини у виникненні вказаної заборгованості. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог позивачки та необхідність їх задоволення в повному обсязі, та у відповідності до вимог статей 79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved