Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, стверджуючи, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20 червня 2011 року він виплачує на користь [PERSON]. аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає в позові, що він не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному рішенням суду. У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 червня 2011 року на утримання дитини [PERSON], [INFO] з ? частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до 400 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Позивач був належним чином повідомлений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявився. Відповідач був належним чином повідомлений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 червня 2011 року позивач виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Разом з тим, позивачем не наведено належних доказів які б свідчили про погіршення його матеріального стану, що є підставою для зменшення розміру аліментів, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed