Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визначити, що частка померлої [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 45,0 кв. м, житловою площею 26,0 кв.м, становила 1/3 частки та визначити, що ідеальні частки співвласників [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 45,0 кв.м , житловою площею 26,0 кв.м є рівними та становлять по 1/3 частки за кожним. При цьому позивачка посилалась на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Позивачка та відповідачка [PERSON] є спадкоємцями першої черги. Позивачка разом із відповідачами звернулася до Восьмої харківської державної нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріусом було рекомендовано звернутись до суду із позовною заявою про визначення розміру часток у спільній сумісній власності у зв'язку із тим, що правовстановлюючими документами на спірну квартиру не визначено розмір частки спадкодавця на нерухоме майно. Невизначеність часток у праві спільної сумісної власності робить неможливим належне оформлення спадкових прав на частину квартири, що належала померлій [PERSON], на праві спільної сумісної власності. У зв'язку з чим було прийнято рішення звернутись до суду з метою визначення розміру часток у спільній сумісній власності на вищевказану квартиру. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, надали письмові про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що в 2006 році [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизували квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,0 кв. м., житловою площею 26,0 кв. м. 04.09.2006 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, згідно з розпорядженням №8921 було видано свідоцтво про право власності на вищевказане житло./а.с.5/ [INFO] померла матір позивачки та відповідачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на частку спірної квартири, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги./а.с.6, 10, 11/ Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст.. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. ст.. 226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Вищевказані норми законодавства узгоджуються з встановленою правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в положеннях абзаців 5, 6 пункту 3.4 Інформаційного листа ВСУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику у справах про спадкування», де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися із позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту статті 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Таким чином, зважаючи на відсутність у позивачки іншої можливості оформити свідоцтво про право на спадщину на частину спірної квартири, для захисту прав та інтересів позивачки, суд, вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] в повному обсязі. Згідност.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved