Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У квітні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за борговою розпискою. Позивач зазначив, що 22 липня 2011 року до позивача звернувся його приятель [PERSON] з проханням позичити йому 1500 доларів США. Цього ж дня Відповідач видав на ім'я Позивача, боргову розписку, в якій зазначалась вказана сума та строк її повернення. Відповідач повинен був повернути кошти до 18 вересня 2011 року. Однак з настанням вказаного часу, кошти в розмірі 1500 доларів США не були повернуті. Відповідачем повернуто позивачу приблизно в серпні 2012 року 100 доларів США. З огляду на дружні стосунки, до суду не звертався, оскільки Відповідач постійно посилався на сімейні труднощі та обіцяв повернути решту суму боргу, а саме 1 400 доларів США. По закінченню зазначеного строку Відповідач борг не повернув. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. Оскільки Відповідач вчинив дії, що свідчили про визнання ним свого боргу, шляхом повернення 100 доларів США в серпні 2012 року, Позивач вважає, що загальна позовна давність в три роки повинна обчислюватись не з 19 вересня 2011 року (наступного дня, після настання строку виконання зобов'язання), а з серпня 2012 року. І закінчуватись відповідно в серпні 2015 року. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та посилаючись на ч.1 ст. 526, ст. 629 ЦК України щодо виконання зобов'язання у встановлений строк, просив стягнути з відповідача - суму заборгованості за письмовою розпискою від 22 липня 2011 року отримані грошові кошти у сумі 1400 (одна тисяча чотириста) доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 09 квітня 2015 року (100 доларів США = 2351,0335 грн.) становить 32914,00 (тридцять дві тисячі дев'ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок та повернути кошти, сплачені позивачем на судовий збір у сумі 329,14 (триста двадцять дев'ять) гривень 14 копійок. Відповідач у судове засідання 03 серпня 2015 року не з'явились, попереджений про день, на який відкладено розгляд справи, будь яких заяв щодо участі у судовому засіданні до суду не надіслав, письмових заперечень не надав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст.208 Цивільного кодексу України, - до правочинів, які належить вчиняти у письмовій формі належать правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частина 1 ст. 207 Цивільного кодексу України, - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частина 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається із матеріалів справи на виконання договору позивач звернулась до відповідача щодо повернення боргу, згідно письмової розписки від 22 липня 2011 року відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 1500 доларів США. Відповідач повинен був повернути кошти до 18 вересня 2011 року. Однак з настанням вказаного часу, та по день засідання кошти в розмірі 1500 доларів США не були повернуті. Відповідачем повернуто позивачу приблизно в серпні 2012 року 100 доларів США. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає що позивач з відповідачем 18 вересня 2011 року письмово уклали договір позики у вигляді розписки на суму 1400 доларів США. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України передбачені умови укладення договору позики та виконання зобов'язань. Згідно із ч. 2 ст. 1048 Кодексу про форму договору позики на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За наданою позивачем письмовою розпискою відповідачем отримано борг, який він зобов'язався повернути у сумі 1500 доларів США, що на підставі наведених положень ч.2 ст.1048 Кодексу підтверджує укладення договору позики. Приймаючи до уваги положення зазначених статей, оскільки відповідач не виконав зобов'язання, він має повернути позивачеві зазначену у розписці суму, проценти за користування та передбачені ст. 625 ЦК виплати за затримку виконання зобов'язань. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача сума боргу у розмірі 32 914 грн. 00 коп. - еквівалент 1400 доларів США за курсом НБУ станом на 09.04.2015 р. А також підлягають поверненню судові витрати позивача по сплаті судового збору у сумі 329,14 грн. Тому, на підставі ст. ст. 610, 625, 207, 209, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved