Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом в якому з урахуванням доповнень просила зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області (далі Головне управління) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована в [ADDRESS], загальною площею 0,12 га, за цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, та стягнути з Полонської міської ради понесені нею судові витрати, а саме сплачений судовий збір. Позов мотивовано тим, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 11.12.2017 року було вирішено земельний спір який виник між позивачем та суміжним землекористувачем [PERSON], та зокрема судом постановлено: визнати незаконним та скасувати рішення Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області №4 від 26 липня 2016 року «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», в частині п. 1 додатку 5 про надання дозволу [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,1200 га в [ADDRESS]; визнати незаконним та скасувати рішення Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області №7 від 29 грудня 2016 року «Про передачу у власність земельних ділянок», в частині п. 1 додатку 4 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1200 га в [ADDRESS]; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Полонської районної державної адміністрації №33462018 від 18 січня 2017 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], розташовану у [ADDRESS], площею 0,12 га за цільовим призначенням - для індивідуального садівництва; визнати незаконним та скасувати кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. В той же час, [PERSON] не має змоги здійснити державну реєстрацію належної їй земельної ділянки, площею 0,19 га, розташованої в [ADDRESS], за цільовим призначенням ведення особистого підсобного господарства, оскільки судом не прийнято рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яку було незаконно передано у власність для [PERSON], у зв'язку з чим відповідач Головне управління позбавлено можливості скасувати кадастровий номер цієї земельної ділянки, а саме - [NUMBER]. Крім цього, позивач зазначала, що сплачений нею за подання позову судовий збір, має бути стягнутий із Полонської міської ради, так як саме з вини останньої відбулась незаконна передача частини належної для неї земельної ділянки у власність [PERSON] В судовому засідання представник [PERSON] - [PERSON] заявлений його довірителем позов підтримав. Представник Полонської міської ради Продажець І.О. позов не визнала, пояснила що міська рада не має ніякого відношення до вимог позивача щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки, яку незаконно було передано у власність [PERSON], а тому з Ради не можуть бути стягнуті судові витрати. Представник Головного управління Коруняк Л.В. у поданому відзиві (а.с. 64-67) позов заперечила, мотивувавши тим, що відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр», а також до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 (далі Порядок) не передбачено можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі рішення суду, а тому такий спосіб захисту не може бути задоволений. Інші представники цього відповідача Ковба Б.О., Лівшун О.А. в ході судового розгляду зазначали, що скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки може бути здійснено на підставі судового рішення. Проте, попереднім судом постановлено рішення щодо скасування кадастрового номеру земельної ділянки, без зазначення необхідності скасування державної реєстрації земельної ділянки. Третя особа [PERSON] отримавши копію позовної заяви з додатками, а також будучи належним чином повідомленою про час, місце проведення судового розгляду справи, відзив на позов не подала, та в судові засідання не з'явилась. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 11.12.2017 року у справі № 688/3198/17 встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Полонської міської ради народних депутатів від 21.01.1998 року являється власником земельної ділянки площею 0,19 га, розташованої в [ADDRESS], за цільовим призначенням ведення особистого підсобного господарства, на яку в даний час позивач здійснює оформлення технічної документації із землеустрою з метою подальшої державної реєстрації цієї земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Вищевказаними рішеннями Полонської міської ради частину цієї земельної ділянки площею, 00474 га було надано у власність для [PERSON], яка здійснила державну реєстрацію переданої їй земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER]. Зазначеним рішенням Шепетівського міськрайонного суду (а.с. 4-7) при вирішенні позову заявленого [PERSON] було визнано незаконним надання [PERSON] у власність спірної земельної ділянки, а вищезгадані рішення Полонської міської ради, та рішення державного реєстратора Полонської районної державної адміністрації про реєстрацію права власності на земельну ділянку за [PERSON], а також кадастровий номер цієї земельної ділянки - скасовані. Проте, відповідач Головне управління на звернення позивача відмовляється скасувати кадастровий номер земельної ділянки, що унеможливлює для [PERSON] здійснити державну реєстрацію належної їй земельної ділянки, про що свідчать відповідні листи (а.с.8,9, 43) . Вирішуючи даний спір суд виходить із такого. Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Стаття 3 цього Закону визначає, що Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах, зокрема, обов'язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об'єкти; об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру, що змінюються. Згідно зі статтею 6 Закону ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Стаття 15 Закону визначає перелік відомостей про земельні ділянки, що включаються до Державного земельного кадастру, зокрема, інформація про її власників (користувачів), зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера (частини 1,5,6 ст. 16 Закону). За положеннями ст. 24 Закону Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні, за місцем її розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подається, зокрема, оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок, та ці проекти включають, зокрема, рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Таким чином, здійснення Державної реєстрації земельної ділянки, яка безоплатно передається у власність громадянину, із земель комунальної власності, зокрема, в порядку визначеному частинами 6-9 статті 118 ЗК України, є можливим за наявності рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Як вбачається із змісту вищезазначеного рішення Шепетівського міськрайонного суду, державна реєстрація земельної ділянки, яка була передана у власність [PERSON], відбулась на підставі рішення Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області №4 від 26 липня 2016 року «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, яке судом визнано незаконним та скасовано. Частиною 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Названими Законом, а також Порядком прямо не передбачено можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки в разі видання відповідним органом влади незаконних рішень про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та її передачу у власність. Разом з тим, як зазначалось вище, стаття 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначає принципи на яких базується Державний земельний кадастр, одним із яких є, об'єктивність, достовірність та повнота відомостей у Державному земельному кадастрі, а стаття 15 цього ж Закону передбачає обов'язкове включення до Державного земельного кадастру, інформації про її власників (користувачів), а також про зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.44) 24.01.2018 року державним реєстратором [PERSON] на підставі вищезгаданого рішення Шепетівського міськрайсуду скасована державна реєстрація права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]. В той же час у Державному земельному кадастрі вказана земельна ділянка залишається бути зареєстрованою, а її власником значиться [PERSON], та дана обставина унеможливлює для [PERSON] завершити виготовлення технічної документації із землеустрою на належну для неї земельну ділянку з метою подальшої державної реєстрації цієї земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та Державному реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Таким чином, суд вважає, що для відновлення порушеного права позивача, необхідно обрати спосіб його захисту, котрий буде відповідати загальним принципам та вимогам щодо ведення Державного земельного кадастру як-то покладення на Головне управління обов'язку скасувати державному реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER]. За положеннями ст. 141 ЦПК України на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір з належного відповідача, яким є Головне управління, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги позивача щодо стягнення судового збору з Полонської міської ради, оскільки до компетенції останньої не входить ведення Державного земельного кадастру.

Outcome: partial