Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

У квітні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 15 травня 2014 року було укладено Генеральну угоду. За яким останній отримав кредит у розмірі 6976,22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] станом на 05 квітня 2017 року має заборгованість грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 6976,22грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 2,04 грн., заборгованість за комісією та пенею 8371,20 грн., а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 2512,19 грн. Тому просив суд стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 6976,22 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та у відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У звязку з чим змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк». 15 травня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до умов вищевказаної Генеральної угоди, вона укладена з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 13 лютого 2007 року. Сторони домовилися, що заборгованість за договором від 13 лютого 2007 року станом на 15 травня 2014 року становить 7476 грн 22 коп. Дата остаточного погашення заборгованості за кредитним договором від 13 лютого 2007 року визначено не пізніше 30 листопада 2014 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаною угодою [PERSON] зобов`язаний сплати в день підписання Генеральної угоди 500 грн (п.п.1.1.2. 1.3.1. п. 1 Генеральної угоди). Пунктом 2.1. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 15 травня 2014 року визначено, що банк надає позичальнику строковий кредит на строк 6 місяців на період з 15 травня 2014 року по 30 листопада 2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в розмірі 6976,22 грн в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 0,001 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Оплата заборгованості здійснюється в наступному порядку починаючи з 1 до 25 число кожного місяця позичальник сплачує банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 1162,70 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 30 листопада 2014 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало свої зобовязання перед [PERSON] за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 15 квітня 2014 року При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Пунктом 2.2. вищевказаної Генеральної угоди визначено, що при порушенні строків погашення заборгованості, вказаних в Генеральній угоді, Умовах і правилах більш ніж на 31 день за зобовязаннями строк виконання яких настав, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2512,19 грн. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З матеріалів справи вбачається, що станом на 05 квітня 2017 року [PERSON] рахується заборгованість по сплаті кредиту 6976,22грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 2,04 грн., заборгованість за комісією та пенею 8371,20 грн., а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 2512,19 грн.. При визначенні розміру неустойки (пені, штрафу) суд також враховує положення ст. 551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до розяснень п. 27 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на вагу (відсутність негативних наслідків для позивача через просторочене виконання зобовязань). Між тим згідно з ч.3 ст.551 ЦК України суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, обґрунтування позовних вимоги, суд приходить до висновку про зменшення пені, штрафу за несвоєчасне виконання зобовязань за договором до 3000 грн. Таким чином загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON], становить 9\~978,26 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 6\~976,22 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 2,04 грн., заборгованості за пенею, комісією та штрафи 3000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за від 18 квітня 2017 року. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача судового збору у розмірі 1600,00 грн підлягають задоволенню.

Outcome: partial