Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 01 вересня 2006 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки на переконання позивача відповідач неналежним чином виконувала свої подружні обов`язки, не приймала участі у вихованні дітей, не брала участі у веденні домашнього господарства. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2016 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх неповнолітніх дітей. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 вересня 2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 703, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 вересня 2006 року (а.с. 5). Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 19 липня 2006 року, актовий запис № 386 (а.с. 6); сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 16 січня 2008 року, актовий запис № 51 (а.с. 8). У вказаному свідоцтві про народження батьками дітей зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на сімейні обов`язки та ведення спільного господарства, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з вересня 2016 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин судом встановлений факт порушення відповідачем права позивача на розірвання шлюбу, оскільки за взаємною згодою відповідач відмовляється розірвати шлюб. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved