Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Акцент-Банк»), посилаючись на неналежне виконання [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON]) умов кредитного договору від 17 червня 2008 року б/н, звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача 12 035,35 грн. заборгованості за вказаним договором та судові витрати. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. У судове засідання 9 грудня 2016 року представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 141). У судове засідання 9 грудня 2016 року відповідач не з'явився, повідомлений за місцем реєстрації, причини не явки суду не відомі (а.с. 140). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 17 червня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3 000,00 грн. зі сплатою позичальником відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячна комісія - 3,5 %, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 березня 2012 року у справі № 2-3513/12 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» 14 524,44 грн. заборгованості за вказаним договором, розрахованої станом на 03 жовтня 2011 року. Під час розгляду справи судом встановлено, що зазначене судове рішення відповідачем не виконано. Станом на 30 березня 2015 року виникла кредитна заборгованість у розмірі 25 510,49 грн., яка складається із: 3 000,00 грн, заборгованості за тілом кредиту, 14 160,49 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 8350,00 грн. заборгованості з пені та комісії, яку з вирахуванням суми заборгованості у розмірі 14 524,44 грн., стягнутої заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 березня 2012 року у справі № 2-3513/12, позивач просить стягнути на свою користь, а також відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг просив стягнути штрафи - 500,00 грн. фіксована частина та 549,30 грн. процентна складова. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15 та за змістом ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved