Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, зобов'язання відновити електропостачання та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що на підставі Договору №5/52075 від 09.08.2006 вона є користувачем послуг з електропостачання та виконує всі умови вказаного Договору, проводить оплату за використані електроенергію. 07.04.2011 позивачка в дверях своєї квартири знайшла судову претензію ПАТ «Енергопостачальна компанії» «Дніпрообленерго» про необхідність сплатити заборгованість у розмірі 145,00 грн. Позивачка здійснила оплату заборгованості у розмірі 145,00 грн., що підтверджується квитанцією від 07.04.2011 за № 1/429. Однак не зважаючи на цей факт відповідач припинив електропостачання приміщення в якому поживає позивачка. 26.04.2011 після проведення ПАТ «Енергопостачальна компанії» «Дніпрообленерго» перевірки лічильника в квартирі позивачки, відповідачем було складено Акт обстеження, в якому було зазначено, що кватира позивача відключена від електропостачання та було проведена заміна лічильника. Після чого був складений Акт-повідомлення про направлення лічильника на експертизу. Висновком проведеної експертизи лічильника викладеного в Акті проведення експертизи лічильника електроенергії № 301137 від 01.06.2011, згідно з яким начебто було виявлено порушення пломби лічильника, що фактично суперечить змісту акту перевірки в якому відсутній факт порушення. Згідно протоколу засідання комісії № 105 від 11.07.2011 позивачу незаконно були нарахована додаткова сума за недораховану електроенергію у розмірі 60,29 грн. Згодом була виставлена досудова претензія про несплату заборгованості за використану електричну енергію на вказану суму у розмірі 87,89 грн. за повторне підключення до мережі та на суму 182,34 грн. за проведення експертизи лічильника. З причини неможливості встановити справедливість з урахуванням невирішеності питання, як про встановлення лічильника так і про можливість підключення квартири позивача до електричної мережі остання звернулася до суду та просить визнати дії відповідача по відключенню 07 квітня 2011 року квартири [ADDRESS], яка належить позивачу, від електропостачання незаконними; зобов'язати відповідача відновити електропостачання в квартирі [ADDRESS], що належить позивачу [PERSON]; стягнути з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5500,00 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача - Малиновська О.П. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, підтримала надані суду письмові пояснення на позов. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Правом на звернення до суду за захистом наділена кожна особа у випадку порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, принцип чого закріплений ст. 3 ЦПК України. Відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Обов'язок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416. Судом встановлено, що між сторонами 09 серпня 2006 року укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області. Відповідно до п.2.15 зазначеного договору споживач зобов'язується своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов цього Договору. Умови та порядок оплати передбачені розділом 4 Договору, за змістом якого сторони домовилися, що споживач щомісячно самостійно здійснює планову оплату за електроенергію у розмірі її середньомісячного споживання - 75 кВт, який у разі необхідності корегується. Оплата за спожиту електроенергію здійснюється за діючими в розрахунковий період тарифами. Споживач розраховується в 10-денний строк після закінчення розрахункового періоду. Сплата заборгованості здійснюється Споживачем за тарифами, що діяли у період, за який сплачується борг. Протягом 2007-2010 років споживач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала за послуги енергопостачання, що підтверджується витягом з особового рахунку [NUMBER] та визнано позивачем по справі. Пунктами 19, 20 Постанови Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» (з подальшими змінами та доповненнями) (далі Правила) розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пунктом 27 Правил встановлено, що у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Забороняється відключення споживачів перед вихідними та святковими днями. Судом встановлено та визнається сторонами по справі, що станом на 17 травня 2010 року у споживача [PERSON] перед ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» існувала заборгованість по сплаті послуг з енергопостачання в розмірі 110,86 грн. Претензія про сплату боргу їй було вручено 22 травня 2010 року, що підтверджується копією відомості вручення попереджень від 22 травня 2010 року та не заперечується позивачем [PERSON] В судовому засіданні остання визнала, що ця заборгованість нею сплачена в січні 2011 року. Оскільки позивачем заборгованість в строки встановлені Правилами сплачена не була, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 01 вересня 2010 року відключив споживача від послуг електропостачання. 07 квітня 2011 року при перевірці було встановлено, що квартира позивача самовільно підключена до електропостачання, а тому повторно було відключено споживача від послуг енергопостачання. Суд не може погодитися з посиланнями позивача [PERSON] щодо наявності в її квартирі електричної енергії до 07 квітня 2011 року та не відключення її з 01 вересня 2010 року по наряду від 30 серпня 2010 року з огляду на таке. З приводу відключення позивача [PERSON] 07 квітня 2011 року від електропостачання вона неодноразово зверталася у контролюючі органи. Під час перевірок звернень [PERSON] було встановлено, що 01 вересня 2010 року електропостачання до її квартири було припинено у зв'язку із несплатою заборгованості за послуги електропостачання, а 07 квітня 2011 року було повторне відключення. Дані обставини підтверджуються актами Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Дніпропетровській області (акт №01/10-09-0090А від 05 січня 2012 року, акт №01/10-09-4-А від 23 січня 2014 року), відповідями Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Департаменту електроенергетики Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, підтверджуються показами свідка [PERSON] та не спростовано позивачем. За таких обставин, в судовому засіданні позивачем не доведено незаконність дій відповідача щодо відключення її від енергопостачання 07 квітня 2011 року, а тому позовні вимоги в частині визнання дій відповідача по відключенню 07 квітня 2011 року квартири [ADDRESS], яка належить позивачу, від електропостачання незаконними та зобов'язання відповідача відновити електропостачання в квартирі [ADDRESS], що належить позивачу [PERSON] задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 5500,00 грн., то ці вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від основних вимог, а також не доведені позивачем, як то передбачено ст.ст.10,60 ЦПК України. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed