Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У квітні 2014р. представник Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» (далі - ТДВ «Альянс Україна») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись на те, що 30.01.2013р. ТДВ «Альянс Україна» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземного транспорту «Формула» №2001.00.0246320, за яким був застрахований транспортний засіб «Сітроен С4», д/н [NUMBER]. 15.09.2013р. на вул. Варненська, 7 в м.Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Сітроен С4», д/н [NUMBER] та автомобіля «ВАЗ2109», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 17.10.2013р. ДТП сталася з вини [PERSON], внаслідок порушення ПДР України, у зв'язку із чим останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. У результаті ДТП автомобіль «Сітроен С4», д/н [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Страховиком було надано рахунок-фактуру №8460 від 26.09.2013р. на суму 18032,83грн. та заяву про перерахування страхового відшкодування до рахунку на станцію технічного обслуговування. Відповідно до умов договору страхування наземного транспорту, на підставі заяви страхувальника, страхового акту №200100-10442-13 від 04.10.2013р. ТДВ «Альянс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 17172,83грн. 12 жовтня 2010р. ТДВ «Альянс-Україна» звернулося до [PERSON] з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, але останній відмовився від її отримання. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати в порядку регресу суму виплати страхового відшкодування, позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ТДВ «Альянс-Україна» відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 17172,83грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн. Представник позивача, діюча за довіреністю від 20.12.2013р. в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання (а.с.33,43). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с. 45). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п'ятої ЦК України, Законом України «Про страхування», тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. З матеріалів справи вбачається, що ТДВ «Альянс-Україна» є юридичною особою. 30.01.2013р. ТДВ «Альянс Україна» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземного транспорту «Формула» №2001.00.0246320, за яким був застрахований транспортний засіб «Сітроен С4», д/н [NUMBER] (а.с.5-14). Строк дії договору починається з 00год. 00хв. 31.01.2013р. по 24год. 00хв. 30.01.2014р. Відповідно до ст.6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Судом встановлено, що 15.09.2013р. на вул. Варненська, 7 в м.Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Сітроен С4», д/н [NUMBER] та автомобіля «ВАЗ2109», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 17.10.2013р. ДТП сталася з вини [PERSON], внаслідок порушення ПДР України, у зв'язку із чим останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України (а.с.25). Згідно ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд при винесенні рішення не з'ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю «Сітроен С4», д/н [NUMBER]. У результаті ДТП автомобіль «Сітроен С4», д/н [NUMBER], отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, виданою на ім'я [PERSON] (а.с.23). Встановлено, що на момент ДТП автомобіль марки «Сітроен С4», д/н [NUMBER], був застрахований ТДВ «Альянс Україна», особа, яка застрахувала вищевказаний автомобіль - [PERSON] 16 вересня 2013р. [PERSON] повідомила ТДВ «Альянс Україна» про настання випадку, у зв'язку з подією, що сталася 15.09.2013р. (а.с.15). 26 вересня 2013р. [PERSON] звернулась до ТДВ «Альянс Україна» із заявою про перерахування страхового відшкодування (а.с.16). Страховиком було надано рахунок-фактуру №8460 від 26.09.2013р. на суму 18032,83грн. та заяву про перерахування страхового відшкодування до рахунку на станцію технічного обслуговування. 04 жовтня 2013р. ТДВ «Альянс Україна» було складено страховий акт №200100-10442-13 та розрахунок суми страхового відшкодування, згідно якого сума страхового відшкодування склала 17172,83грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля «Сітроен С4», д/н [NUMBER] 18032,83 - франшиза 860грн. = 17172,83грн.) (а.с.26-27). Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при наявності страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Судом встановлено, що ТДВ «Альянс Україна» визнало подію, що сталася 15.09.2013р. страховим випадком. Відповідно до умов договору страхування наземного транспорту, на підставі заяви страхувальника, страхового акту №200100-10442-13 від 04.10.2013р. ТДВ «Альянс Україна», та наказу №2001001044213 від 04.10.2013р. здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 17172,83грн., шляхом перерахування коштів на рахунок СТО Іноземного підприємства «АІС Авто-ЮГ», яке здійснювало ремонт транспортного засобу «Сітроен С4», д/н [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №11733 від 07.10.2013р. на суму 17172,83грн. (а.с.29,30). Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь страхового відшкодування в порядку суброгації. Судом встановлено, що ТДВ «Альянс Україна» двічі зверталося до [PERSON] з претензіями про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу, однак останній проігнорував їх (а.с.31,32). На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь в порядку регресу страхового відшкодування в розмірі 17172,83грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 243,60грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду (а.с.2). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 16, 979, 989, 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved