overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач пред'явила дійсний позов. В обґрунтування вимог зазначила, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2008 року та мають дитину - [PERSON], [INFO], спір про місце проживання дитини відсутній. Шлюбні відносини з відповідачем було припинено і вони перестали вести спільне господарство. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі.. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 110. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2008 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 110. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 07.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області. (а.с. 7). Згідно з свідоцтвом про народження, [NUMBER], виданого 19.03.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, [INFO] народилася [PERSON], про що зроблено актовий запис № 100. Батько дитини - [PERSON], мати дитини - [PERSON] (а.с. 8). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, що має істотне значення, сім'я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, суд вважає за необхідне постановити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити та шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач пред'явила дійсний позов. В обґрунтування вимог зазначила, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2007 року та мають дитину - [PERSON], [INFO], спір про місце проживання дитини відсутній. З липня 2014 року шлюбні відносини з відповідачем було припинено і вони перестали вести спільне господарство. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.05.2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області актовий запис № 130. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, просить суд розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий ур'єр». Причини неявки суд не повідомив. (а.с 27). Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 19 травня 2007 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 130. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 19.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області (а.с. 15). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, що має істотне значення, сім'я розпалася остаточно, суд вважає за необхідне постановити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити та шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач пред'явила дійсний позов. В обґрунтування вимог зазначила, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 1984 року і проживала з ним до 2011 року. Шлюбні відносини з відповідачем припинено. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.08.1984 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Луганська актовий запис № 375. В судове засідання позивач [PERSON] надала заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає. (а.с. 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий ур'єр». Причини неявки суд не повідомив. (а.с 25). Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 25 серпня 1984 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 375. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 25.08.1984 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Луганська (а.с. 3). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, що має істотне значення, сім'я розпалася остаточно, суд вважає за необхідне постановити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити та шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним, стягнення заборгованості та повернення майна. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 24 листопада 2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди легкового автомобіля. [PERSON] є власником транспортного засобу DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний номерний знак [NUMBER], VIN [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], колір СІРИЙ. Відповідно до даного договору [PERSON] є Орендодавцем, а відповідач [PERSON] Орендарем. На виконання договору ФОП [PERSON] передано [PERSON] автомобіль марки Dawoo Lanos, номерним знаком [NUMBER], номер кузова [NUMBER] та надано для користування автомобілем документи на автомобіль (технічний паспорт), а відповідач зобов'язувався використовувати орендований автомобіль виключно за цільовим призначенням та вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. З 16 травня 2016 року Орендар (відповідач) не сплачує орендну плату, на зв'язок з Орендадавцем не виходить. В результаті чого у відповідача [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 33 428,58 грн. за період 16.05.2016 року по 18.10.2016 року (22 тижнів та 2 дні * 1,500 грн.). Крім того, відповідно до умов договору стягнення з відповідача [PERSON] підлягає штраф за порушення строків виконання відповідачами зобов'язань по договору в розмірі 39 000 грн. (250 грн. за день прострочення) (п. 9.1.3 договору). У зв'язку з тим, що відповідач порушив умови Договору оренди, позивач змушений звернутися до суду позовом. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

У жовтні 2016 року представник відповідача [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року в справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що [PERSON] не був повідомлений про час та місце розгляду справи і цим самим був позбавлений можливості надавати заперечення та захищати свої права та інтереси. У зв'язку з наведеним представник заявника просив скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Представник ТОВ «Кредитні ініціативи», [PERSON] в судове засідання не з»явилися, повідомлялися про час та місце розгляду заяви, причин неявки до суду не повідомили. У відповідності до ч. 1 ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, суд вважає можливим розгляд заяви представника [PERSON] про перегляд заочного рішення за відсутності представника ТОВ «Кредитні ініціативи» та [PERSON], які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі неодноразово викликалися в судові засідання шляхом направлення судових повісток. Згідно ч.5, ч.9 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур»єра за адресою зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому, у разі відсутності цих осіб за такою адресою, вважається що судовий виклик чи повідомлення вручене їм належним чином. [PERSON] та [PERSON] неодноразово викликалися в судові засідання рекомендованими листами із повідомленням за адресою її місця реєстрації. Таким чином судом встановлено, що рішення було винесено без участі відповідачів оскільки останні не з'явилася в судове засідання, свідомо не отримуючи виклики до суду та не надали підтвердження поважності причини неявки в судове засідання. Також, заява не містить посилань на жоден доказ який має істотне значення для правильного вирішення справи і який міг би бути підставою для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку. За таких обставин суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Алфа-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не заявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі представника та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Статтею 224 ЦПК України\~передбачено, що у разі\~\~неявки в судове засідання відповідача, який\~\~належним чином повідомлений\~\~і від якого\~\~не надійшло\~\~повідомлення про\~\~причини неявки\~\~або якщо\~\~зазначені\~\~ним причини\~\~визнані\~\~неповажними, суд може ухвалити\~\~заочне рішення на підставі\~\~наявних\~\~у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти\~\~ такого\~\~вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку\~\~про можливість\~\~заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає\~\~задоволенню виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 21.09.2014 р. ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №500517449 та отримала кредит у розмірі 49872,19 грн. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ «Альфа-Банк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала та має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 53156 грн. 26 коп., тому ПАТ «Альфа-Банк» просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором та судові витрати. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 12.10.2016 року має заборгованість - 53 156 грн. 26 коп., яка складається з наступного: - 36463,72 грн. - заборгованість за кредитом; - 2,92 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 14689,62 грн. - заборгованість по комісії; - 2000 грн.- розмір штрафу. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.08.2011 року у розмірі 18849 (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок девять) гривень 16 коп. та судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що 25 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобовязувався забезпечити повернення кредиту на позичковий рахунок та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Але відповідачем не виконані вимоги в повному обсязі, про що свідчить наявна заборгованість. Станом на 12 жовтня 2016 року відповідач має заборгованість в розмірі 18849 (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок девять) гривень 16 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту 5410 гривень 58 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4604 гривень 91 коп.; заборгованість за пенею за прострочене зобовязання 6159 гривень 90 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень 1300 гривень 00 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 коп. - штраф (фіксована часина); 873 гривень 77 коп. штраф (процентна складова). В наданій до суду позовній заяві, представник позивача просить суд розглянути справу без участі представника ПАТ КБ «ПриватБанк», зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку завчасно, оскільки копії позовної заяви та повістки в дане судове засідання були надіслані відповідачу за місцем його проживання, причини неявки суду не відомі. Ніяких доказів, які вказували б на поважні причини неявки, відповідач до суду не надавав. Письмових чи будь-яких інших повідомлень по даній справі і про відношення до позову від зазначеного відповідача до суду не надійшло. Однак суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання кредиту у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач умов кредитного договору в частині повернення кредиту та погашення відсотків за кредитним договором не виконав в повному обсязі, чим порушив умови кредитного договору, додатку до нього - графіку погашення кредиту і вимоги чинного законодавства України. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 29 листопада 2011 року. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.11.2011 року, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своїм особистим підписом підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку щомісяця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. У порушення умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим у останньої, станом на 30.09.2016р., утворилась заборгованість в розмірі 14354 гривень 74 копійок, з яких: 678 гривень 67 копійок заборгованість за кредитом; 9616 гривень 32 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 гривень 00 копійок заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень 00 копійок штраф (фіксована частина); 659 гривень 75 копійок штраф (процентна складова). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У жовтні 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалою суду від 03.11.2016 року провадження у справі відкрито. Разом з позовною заявою представником позивача [PERSON] подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки «Volkswagen», марки Scirocco, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Посилаючись на те, що під час розгляду справи відповідач - [PERSON] може продати або іншим чином відчужити вказане майно, що матиме своїм наслідком неможливість виконання судового рішення. Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Враховуючи обґрунтованість доводів представника позивача про необхідність вжиття заходів для забезпечення позову у цій справі, суд дійшов висновку про задоволення його заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved