Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 7/8 частин житлового будинку 1974 року забудови, загальною площею 120,0 кв.м., житловою площею 66,0 кв.м. та 7/8 частин господарських будівель і споруд, а саме: прибудови, сараю, погріба, вбиральні, колонки, воріт з хвірткою, огорожі, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову, [PERSON] на підставі ст. 1241 ЦК України просив визнати право власності на 1/8 частину житлового будинку 1974 року забудови, загальною площею 120,0 кв.м., житловою площею 66,0 кв.м. та 1/8 частину господарських будівель і споруд, а саме: прибудови, сараю, погріба, вбиральні, колонки, воріт з хвірткою, огорожі, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що [INFO] помер [PERSON], який є чоловіком позивача та батьком [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю майно, до складу якого, зокрема, увійшов житловий будинок [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами. 12 травня 2010 року спадкодавець склав заповіт, яким все належне йому майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі, все те, що належатиме йому на день смерті й на що матиме право за законом заповів [PERSON], [INFO]. Дотримуючись визначеного законом строку, позивач як єдиний спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, [PERSON] як син спадкодавця та особа, яка має право на обов'язкову частку в спадщині, оскільки є непрацездатним, інвалідом ІІ групи, прийнявши спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України як такий, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини й протягом встановленого законом шестимісячного строку не заявив відмову від неї, звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Куценко Є.О. у видачі свідоцтв про право власності на житловий будинок відмовила, посилаючи на те, що право власності на зазначене нерухоме майно за життя власника будинку не оформлялося та не реєструвалося, рекомендувала звернутися до суду. З підстав визнання права власності на спірне нерухоме майно позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом. До початку слухання справи по суті від представника [PERSON] - [PERSON] надійшла заява, в якій він заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити та слухати справи за його відсутності. Від голови Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Бочкарьова А.Б. надійшла заява, в якій зазначено, що селищна рада позовні вимоги [PERSON] підтримує та просить розглянути справу без представника відповідача. До початку розгляду справи третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, [PERSON] направив до суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 08 січня 2014 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис за № 10 (а.с. 10). [PERSON] є дружиною [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про одруження [NUMBER] (а.с. 9). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 12 травня 2010 року керуючим справами виконавчого комітету Веикодимерської селищної ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 126, яким все належне йому майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі, все те, що належатиме йому на день смерті й на що матиме право за законом заповів [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1223 ЦК України закріплено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За правилами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи № 51/2014 вбачається, що 29 січня 2014 року позивач як єдиний спадкоємець за заповітом звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 32). Судом також з'ясовано, що [PERSON] є сином [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 44). [PERSON] є непрацездатним, інвалідом ІІ групи з 01 листопада 2011 року. Вказані обставини засвідчуються копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] та довідкою до акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 0379957 (а.с. 8). За правилами ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Судом також встановлено, що [PERSON] на день смерті належав житловий будинок [ADDRESS], позначений на плані «А-1», загальною площею 120,0 кв.м., житловою площею 66,0 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами: прибудова, сарай, погріб, вбиральня, колонка, ворота з хвірткою, огорожа, що підтверджується технічним паспортом (а.с. 11-14); копією листа № 726, виданого 15 жовтня 2014 року головою Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Бочкарьовим А.Б. (а.с. 15), копією облікової картки об'єкта погосподарського обліку на 2011 -2015 роки (а.с. 19). З копії будинкової книги та відмітки у паспорті третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, видно, що [PERSON] зареєстрований та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.38-40, 43-44). Ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на викладене вище положення, враховуючи, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем й на даний час проживає за адресою спірного нерухомого майна, тому є таким, що прийняв спадщину. 23 липня 2014 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка зареєстрована за № 1608 (а.с. 37) 30 вересня 2014 року [PERSON] також звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що зареєстрована за № 2089 (а.с. 48). Проте, державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Куценко Є.О. у видачі свідоцтв про право власності на житловий будинок відмовила, посилаючи на те, що право власності на зазначене нерухоме майно за життя власника будинку не оформлялося та не реєструвалося, рекомендувала звернутися до суду, про що свідчить копія листа № 2743/02-14 від 30 вересня 2014 року (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. ст. 1218, 1223, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], й [PERSON] є інвалідом та має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті батька [PERSON], що помер [INFO], та якому належав житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved