Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 27.08.2016 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 865. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. В позові [PERSON] зазначив, що спільне життя подружжя не склалося, у зв'язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності, що стало підставою для постійних сварок. Спільне господарство не ведеться, шлюб носить суто формальний характер. При цьому позивач продовжує приймати участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини, за згодою відповідачки бере сина на вихідні та святкові дні. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, поновлення стосунків не можливе, оскільки це буде суперечити його інтересам, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу місце проживання дитини визначити з відповідачкою. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про слухання справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. В підготовче судове засідання відповідачка не з'явилась, подала відзив на позов, відповідно до якого вимоги про розірвання шлюбу визнає. Додатково у відзиві на позов зазначила, що після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 27.08.2016 року у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 865, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Від вказаного шлюбу у сторін 07.02.2017 року народилася дитина - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 09.02.2017 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 155. Згідно пояснень сторін, спільне життя подружжя не склалося, у зв'язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності, що стало підставою для припинення шлюбних стосунків. Спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Сторони вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому не бажають збереження сім'ї, на розірванні шлюбу наполягають. За сумісною згодою сторін, дитина залишиться проживати разом з відповідачкою, яка після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved