Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17.11.2006 року з нього стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття. На час ухвалення указаного судового рішення він не заперечував щодо зазначеного розміру аліментів та на сьогодні не має заборгованості по їх сплаті, однак 15.07.2011 року зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON] та [INFO] в нього від зареєстрованого шлюбу з [PERSON] народилася донька [PERSON]. Також разом з [PERSON] виховують доньку дружини - [PERSON], [INFO]. Крім того, його дружина [PERSON] на сьогоднішній день не має самостійного доходу в зв'язку з тим, що займається вихованням неповнолітніх дітей та домашнім господарством, тому єдиним джерелом доходу сім'ї є заробітна плата позивача [PERSON] При цьому, на даний час його заробітна плата зменшилася, оскільки він вже не працює гірником Будівельно-монтажного управління № 3 ВАТ «Київметробуд». Оскільки на сьогоднішній день в позивача змінився сімейний і матеріальний стан та виникла необхідність утримувати інших неповнолітніх дітей, а також піклуватись про дружину, яка не працює, [PERSON] просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17.11.2006 року на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/3 до 1/4 частини всіх видів доходів [PERSON], але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання неодноразово повідомлялася належним чином, крім того через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки в судове засідання суду не повідомила. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.11.2006 року у цивільній справі № 2-4460/2006р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів [PERSON] щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 06.10.2006 року і до досягнення [PERSON] повноліття (а.с. 9). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2009 року у справі №2-4411/09 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). 15.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с. 19). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане 17.09.2014 року Відділом ДРАЦС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 20). Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що на утриманні [PERSON] крім неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] знаходиться донька [PERSON]. Згідно довідки № УПШВ-000001 від 01.02.2018 року з місця роботи [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів відсутня, його середній заробіток за останні шість місяців становить 15 107 грн. 84 коп. (а.с. 24). У відповідності до трудової книжки серія [NUMBER] вбачається, що дружина позивача [PERSON] 31.05.2013 року звільнена з займаної посади вихователя в ДНЗ № 739 у зв'язку з закінченням строкової угоди (а.с. 15-18). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно приписів ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст цих норм, однією із самостійних правових підстав для зміни розміру стягнутих за рішенням суду аліментів є зміна сімейного стану платника аліментів, що призвела до виникнення у нього обов'язку з утримання інших членів його сім'ї. Таким чином, на кожного з утриманців платника аліментів має припадати однакова частка від його доходу з метою забезпечення кожному з них рівних майнових умов та можливостей щодо розвитку, а також задоволення побутових потреб. Враховуючи, що в судовому засіданні установлено, що з моменту стягнення за рішенням суду з [PERSON] аліментів на утримання дітей від першого шлюбу у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, змінився його сімейний стан, внаслідок чого у нього виник обов'язок з утримання трьох неповнолітніх дітей, він має майнову можливість та зобов'язаний нести такі витрати по відношенню до кожного з них, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та зменшення розміру стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання дітей від першого шлюбу до 1/4 частини його заробітку. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зменшуючи розмір аліментів до 1/4 частини, суд враховує інтереси трьох дітей позивача, батьком яких він є і, вважає, що діти повинні бути в однакових умовах, а тому, в даному випадку, зменшення розміру аліментів не буде суперечити інтересам дітей [PERSON] та [PERSON], оскільки судом повинні також враховуватися і інтереси малолітньої [PERSON]. Враховуючи наведене та

Outcome: approved