Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум боргу за договором позики в сумі 10\~429,32 гривень,з яких: 8\~000,00 грн. сума позики; 217,64 грн. 3 відсотки річних за прострочення виконання зобовязання; 737,11 грн. інфляційні збитки та 1\~475,31 грн. відсотки за користування сумою позики за обліковою ставкою НБУ. Свої вимоги мотивує тим, що 10.02.2016 р. між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якому він передав відповідачу у позику грошові кошти у сумі 8\~000,00 грн. терміном повернення в строк не пізніше 10.05.2016 р. Оскільки відповідач свої зобовязання за договором позики не виконує, просить задовольнити позов. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ч.7 ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.02.2016 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якому позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 8\~000,00 грн. з умовою їх повернення в строк не пізніше 10.05.2016 р., про що свідчить оригінал розписки (а.с.35). Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Припиняється зобов'язання частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи з норм ст. 545 ЦК України, після прийняття виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видавав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, підтвердженням виконання боржником свого обов'язку є наявність боргового документа у боржника. На підставі викладеного, оскільки відповідач свої зобовязання щодо повернення грошової суми не виконав, з останнім нараховано суму заборгованості в розмірі 10\~429,32 грн., яка складається з: 8\~000,00 сума основного боргу; 217,64 грн. 3 відсотки річних за прострочення виконання зобовязання; 737,11 грн. інфляційні збитки та 1\~475,31 грн. відсотки за користування сумою позики. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України. Зокрема, витрати на правову допомогу, з розрахунком суми яких може погодитись суд, також підлягають стягненню з відповідача (а.с.12, 33).

Outcome: approved