Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з даним позовом. Позов мотивує тим, що 05.10.2014 між нею та АТ «Банк Ренесанс капітал» було пропорційно укладено Договір (оферту) на суму 4754,39 грн.. Позивач зазначає, що після отримання постанови про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 58686230 від 21.03.2019 їй стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було здійснено виконавчий напис № 3769, за яким з неї на користь АТ «Перший український міжнародний банк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 24532 грн.. Разом з тим, позивач зазначає, що вона сплачувала грошові кошти з самого початку отримання кредиту і повністю достроково його погасила. Банк (відповідач по справі) до неї з вимогою про погашення будь-якої заборгованості не звертався. Вважає, що вчинення виконавчого напису № 3769 без її відома, без повідомлення її про наявність боргу, без повідомлення про намір звернення стягнення з неї заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису, в тому числі без надання їй копії розрахунку боргу та ненадання підтвердження права вимоги до неї, як до боржника, не підлягає стягненню в порядку вчинення нотаріального напису. Тому, змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року було відкрито загальне провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання. 28 листопада 2019 року на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити. Представник відповідача АТ «Перший Український міжнародний банк» в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належними чином. Направила до суду клопотання в якому просила суд розглядати справу у її відсутності з врахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Так, судом при розгляді справи встановлено, що 18.02.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено оскаржуваний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3769 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк», який є правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капітал» заборгованості за кредитним договором № 26250019643796 від 05.10.2014(а.с. 44). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 21.03.2019, на підставі вищевказаного виконавчого напису, було відкрите виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 24532,00 грн. (а.с.16). Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, п. 1 та п. 2 Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно Статуту Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів (Протокол № 80 від 27.11.2018) погодженого Національним банком України 07.12.2018 АТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Банк ренесанс капітал. З наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. копій документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 3769 від 18.02.2019, вбачається, що 18.02.2019 до приватного нотаріуса Хара Н.С. звернувся представник АТ «Перший український міжнародний банк» Височин Є.М. (діє на підставі Довіреності від 11.04.2018 зареєстрованої в реєстрі за № 517) із Заявою про вчинення виконавчого напису, а саме про вчинення виконавчого напису на Кредитному договорі № 26250019643796 від 05.10.2014 укладеному між АТ «Банк ренесанс капітал» та [PERSON] . До вищевказаної заяви представником АТ «Перший український міжнародний банк» приватному нотаріусу Хара Н.С. було надано: оригінал Кредитного договору № 26250019643796 від 05.10.2014; Виписку з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором 26250019643796, в якій вказано, що заборгованість [PERSON] перед АТ «Перший український міжнародний банк» за зазначеним договором станом на 12.02.2019 складає 24032.00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9994,06 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 13324,83 грн., строкова заборгованість за комісією 0.00 грн., строкова заборгованість за процентами 400,33 грн.; Письмову вимогу на ім`я [PERSON] про добровільну сплату коштів та Реєстр відправлень. Оцінюючи вищевказані документи вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувалася тільки випискою з рахунка [PERSON] за Кредитним договором 26250019643796, підготовленою працівниками банку. Між тим, звертаючись до суду з даним позовом, сторона позивача посилається на те, що заборгованість за кредитним договором нею була погашена достроково в повному обсязі. На підтвердження своїх посилань позивачем надано Інформацію щодо оплат за кредитним договором надану їй Філією ПУМБ в м. Києві, що діє від імені ПАТ «ПКМБ», з якої вбачається, що станом на 13.01.2016 залишок коштів на рахунку [PERSON] становить 698,98 грн., сума щомісячного платежу становить 306,42 грн., сума дострокового погашення 728,97, а також зазначено що станом на 15.01.2016 всього до сплати за кредитною угодою 26250019643796 становить 445,90 грн. та сума поповнення рахунку для ДП -0 54,99 грн.. Разом з тим, на підтвердження відсутності боргу перед Банком, позивачкою надано Квитанцію № 164/з67 від 20.11.2015 на 700,00 грн., Квитанцію № 161/з90 від 22.12.2015 на суму 800,00 грн., Квитанцію № 161/з20 від 14.01.2016 на суму 55 грн., а також Квитанцію № 164/з61 від 22.01.2016 на суму 450 грн.,00 коп. про дострокове погашення кредитної заборгованості за договором. Так, з наданих стороною позивача, доказів судом встановлено, що позивач [PERSON] повернула ПАТ «ПКМБ» в повному обсязі отримані кредитні кошти за кредитним договором № 26250019643796 від 05.10.2014 та станом на час винесення приватним нотаріусом Харою Н.С. оскаржуваного Виконавчого напису (18.02.2019) заборгованості перед відповідачем була відсутня. Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконалася у безспірності заборгованості, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Хара Н.С. в порушення вимог Закону «Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконалася у безспірності заборгованості, не встановила чи існує взагалі заборгованість по кредитному договору № 26250019643796, в якому розмірі та за який саме період. Окрім того, не встановила період виникнення права вимоги для звернення за вчиненням виконавчого напису. А тому, за встановлених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню, а оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, враховуючи те, що позивач є постраждалою внаслідок\~Чорнобильської катастрофи\~2\~категорії та на підставі ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору (а.с. 10), відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп..

Outcome: approved