Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У квітні 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» звернулось до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.06.2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 15226,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача на заяві. В порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.02.2015 року має заборгованість у розмірі 21016,64 грн., що складається з наступного: 14133,02 грн. заборгованість за кредитом; 1671,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1963,28 грн. заборгованість за пенею та комісією; 3249,14 грн. залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди, а тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 21016,64 грн. заборгованості за кредитним договором та 243,60 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду клопотання (а.с. 39), в якому просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував обставин, викладених позивачем у позовній заяві, вказував на те, що надані позивачем розрахунок є не точним, так як з неї після подання позивачем позову до суду автоматично з картки здійснюються списання грошових коштів, просив суд врахувати вказану ним обставину та просив суд зменшити розмір нарахованої позивачем пені, посилаючись на те, що віна отримує невелику заробітну плату, в зв'язку з чим має труднощі у погашенні кредитної заборгованості. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було підписано Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.06.2013 року відповідно до якої [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 15226,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того відповідач підтвердив свою згоду на те, що Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, тарифами складають між ним і Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6-32). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання. Згідно з розрахунком наданим позивачем у звязку з тим, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.02.2015 року має заборгованість у розмірі 21016,64 грн., що складається з наступного: 14133,02 грн. заборгованість за кредитом; 1671,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1963,28 грн. заборгованість за пенею та комісією; 3249,14 грн. залишок за несплаченим штрафом (а.с. 5). Судом враховується той факт, що з моменту подання позовної заяви з відповідача автоматично відбувалося списання коштів на погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.63-65), сума коштів автоматично списана з рахунків відповідача починаючи з 17.04.2015 по 12.05.2015 року відповідно до довідки банку складає 2774,38 грн., а тому сума заборгованості повинна бути зменшена. Цей факт не заперечується і самим представником позивача (а.с. 78). А тому сума заборгованості за кредитним договором на час розгляду справи складає 21016,64 2774,38 = 18242,26 грн. Зважаючи на те, що розмір пені відповідно до розрахунку банку складає 0,00 грн., то зменшити її розмір неможливо. Таким чином всього за кредитним договором суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 18242,26 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1) пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 211 грн. 44 коп. (із розрахунку: 18242,26 х 100 : 21016,64 = 86,80% задоволеного позову; 243,60 х 78,12% = 211 грн. 44 коп.).

Outcome: partial