Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що її чоловік [PERSON] отримав у спадщину 1/3 частину земельної ділянки, що розташована у м. Боярка, пров. Вокзальний, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 червня 2008 року. Іншими співвласниками даної земельної ділянки є сестри чоловіка: [PERSON] і [PERSON]. Дана обставина підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 27 червня 2008 року. 11 квітня 2015 року її чоловік помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 338244 від 15 квітня 2015 року. Спадкоємцями першої черги є вона і їхній син [PERSON]. Для прийняття спадщини даної земельної ділянки вона звернулась із заявою до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу [PERSON], яка завела спадкову справу № 22 за 2015 рік. Син від прийняття спадщини після смерті батька відмовився. Однак, 09 вересня 2016 року вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як її чоловік за життя не здійснив реєстрацію земельної ділянки. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати за нею право власності на 1/3 частину земельної ділянки, що розташована у [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суду надана заява представника позивача, у якій він просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав і не заперечував проти його задоволення. У судове засідання представник відповідача [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. У судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] і [PERSON] не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суду надали заяви, в яких просили справу розглянути у їхню відсутність, позов підтримали і просили його задовольнити. Суд, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 квітня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 338244, виданого виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області. Після його смерті відкрилась спадщина, і 09 вересня 2015 року [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] в порядку спадкування за законом. 09 вересня 2015 року [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу [PERSON], в якій відмовився від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON]. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 22/2015 до майна померлого 11 квітня 2015 року [PERSON], наданої приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON]. З наявних матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2008 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON], згідно якого на підставі вимог ст. 1261 ЦК України спадкоємцем на 1/3 частину майна [PERSON], який помер 10 серпня 2007 року, є його син [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO]. Спадкове майно, на яке в указаній частині видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,0334 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, і належної померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 011213 (11752), виданого 23 липня 1998 року [PERSON] міською радою київської області на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради Київської області № 107/6 від 16 березня 1998 року та зареєстроване в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 2302. У свідоцтві зазначено, що свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частину спадкового майна видані дочкам померлого [PERSON] і [PERSON] (в рівних частинах кожній). Постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу [PERSON] від 08 вересня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0334 га, що розташована на території [ADDRESS], після чоловіка [PERSON], померлого 11 квітня 2015 року, оскільки документи, які б підтверджували реєстрацію права власності на 1/3 частину земельної ділянки на ім»я померлого 11 квітня 2015 року [PERSON], надані не були. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В поданих до суду заявах треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] і [PERSON] позов [PERSON] підтримали і не заперечували проти його задоволення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, і слід визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0334 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті 11 квітня 2015 року [PERSON].

Outcome: approved