Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу №433 від 19.01.2001 будинку [ADDRESS] , укладений на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо», зареєстрований в ММБТІ 25.01.2001 за №7894, між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказав, що 08.09.1995 між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. 19.01.2001 [PERSON] уклала договір купівлі-продажу нерухомого майна №433 з [PERSON] , за умовами якого придбала вищевказаний житловий будинок. Договір було укладено на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо». Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. З моменту придбання будинку [PERSON] вселилась до нього та проживала в ньому разом зі своїм чоловіком позивачем, та двома синами: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Плехак О.В. для видачі на його ім`я та на ім`я неповнолітнього сина свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини на зазначений вище будинок. Але постановою від 04.06.2020 №56/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спірний договір купівлі-продажу не є нотаріально посвідченим, згідно з вимогами статті 227 ЦК УРСР, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленка І.В. від 15.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Ленінського\~районного суду\~міста Миколаєва\~від 23.11.2020 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.12.2020 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи до розгляду за правилами загального позовного провадження, та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.01.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 25.03.2021, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач відзив та третя особа пояснення на позовну заяву до суду не подали, причини своєї неявки не повідомили неявки не повідомили. За таких обставин, з урахуванням положень\~статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 19.01.2001 [PERSON] та [PERSON] уклали договір №433 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбала житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Договір оформлено на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» та зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25.01.2001 за реєстровим № 7894. З довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 27.11.2020 №2786 вбачається, що станом на 28.12.2012 право власності на житловий будинок [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2001, укладеного на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо», зареєстрованого БТІ 25.01.2001. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №1641, [INFO] у віці 50 років [PERSON] померла. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №255, підтверджується, що позивач є чоловіком [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Плехак О.В. від 04.06.2020 за вих. №56/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з недодержанням сторонами спірного договору вимоги про його нотаріальне посвідчення. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] , яка було стороною спірного договору купівлі-продажу, згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00027207767 від 29.07.2020 померла [INFO] . Відповідно до відповіді Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 05.10.2020 №1440/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 19.01.2001, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу оформити спадкові права, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved