Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 71689,52 грн. та судових витрат. В ході розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути солідарно з відповідачів 96326,67 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.06.2013 року між КС «КС Володар» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ДЗ-814.3, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 35000,00 грн., зі сплатою процентів, з розрахунку нарахування 54% річних (за кредит з нормальним режимом сплати) та 300% річних (за кредит з підвищеним ризиком) за користування кредитом на строк, який не перевищує 24 місяці. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути позивачу кредит не пізніше 11.06.2015 року та сплатити відсотки за його користування. В забезпечення кредитного договору, 11.06.2013 року між позивачем та відповідачами [PERSON] та ТОВ «Траєкторія» було укладено договори поруки, відповідно до умов якого останні виступили поручителями та зобов'язались перед позивачем відповідати по зобов'язаннях [PERSON] Зазначив, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 96326,67 грн., з яких: сума несплаченого кредиту 30479,16 грн., сума пені 576,31 грн., сума несплачених відсотків 43041,97 грн., вартість послуг ТОВ «ВВС» 22229,23 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі та справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11.06.2013 року [PERSON], з метою отримання кредиту та згідно ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки», після сплати вступного та пайового внеску, набув членство в Кредитній спілці «КС Володар». 11.06.2013 року між КС «КС Володар» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ДЗ-814.3, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 35000,00 грн., зі сплатою процентів, з розрахунку нарахування 54% річних (за кредит з нормальним режимом сплати) та 300% річних (за кредит з підвищеним ризиком) за користування кредитом на строк, який не перевищує 24 місяці. В забезпечення кредитного договору, 11.06.2013 року між позивачем та відповідачами [PERSON] та ТОВ «Траєкторія» були укладені договори поруки, відповідно до умов яких поручителі поручились перед кредитодавцем за виконання позичальником обов'язку по зобов'язаннях, що витікають з кредитного договору. Встановлено, що КС «КС Володар» виконала свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснила видачу кредитних коштів в сумі 35000,00 грн. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №ДЗ-814.3 від 11.06.2013 року належним чином не виконав. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 11.06.2013 року між КС «КС Володар» та [PERSON] був укладений кредитний договір та з [PERSON] та ТОВ «Траєкторія» договори поруки, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Відповідно до п. 2.1.3кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці, або перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10% або несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує 3% суми кредиту або іншого істотного порушення умов договору про надання кредиту. Відповідно до п.п. 1.1 договорів поруки від 11.06.2013 року поручителі зобов'язались перед позивачем у випадку невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №ДЗ-814.3 від 11.06.2013 року в частині повернення суми отриманого кредиту в розмірі 35000,00 грн., відсотків за користування ним та сплати штрафних санкцій, виконати зобов'язання [PERSON], що виникли за кредитним договором, згідно наданого кредитного розрахунку. Відповідно до п.п. 1.2 договорів поруки, у випадку невиконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором поручителі [PERSON] та ТОВ «Траєкторія» несуть відповідальність перед КС «КС Володар» як солідарні боржники в однаковому обсязі з позичальником всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами. 18.02.2013 року позивач направив на адресу відповідача [PERSON] та його поручителя [PERSON], ТОВ «Траєкторія» повідомлення про порушення зобов'язання з вимогою про дострокове повернення суми кредиту, заборгованості по відсоткам за користування кредитом та штрафним санкціям. Проте, вказана вимога була залишена відповідачами без уваги, заборгованість сплачена ними не була. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору №ДЗ-814.3 від 11.06.2013 року, у відповідача [PERSON] станом на 01.06.2014 року утворилась заборгованість в сумі 96326,67 грн., з яких: сума несплаченого тіла кредиту 30479,16 грн.; сума пені 576,31 грн., сума несплачених відсотків 43041,97 грн.; вартість послуг ТОВ «ВВС» 22229,23 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови кредитного договору №ДЗ-814.3 від 11.06.2013 року, а тому з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 96326,67 грн. Відповідно до вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суми сплаченого судового збору 963,26 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved