Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

У квітні 2018 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду із позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 5 188, 75 грн. та судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30 вересня 2015 року о 16 год. 48 хв. по вул. Анни Ахматової, 13-б, з вини відповідача, який керував транспортним засобом «Opel», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений «Suzuki» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка». Оскільки на час ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу, [PERSON] звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди. Наказом № 1611 від 02.03.2016 року Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) здійснило виплату відшкодування потерпілому у розмірі 4688,75 грн., також МТСБУ було сплачено витрати у зв'язку із залученням аварійного комісара у розмірі 200 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, до позовної заяви долучив письмову заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 5). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку встановленому ст.128 ЦПК України (а.с. 46) про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2015 року о 16 год. 48 хв. по вул. Анни Ахматової, 13-б, з вини відповідача, який керував транспортним засобом «Opel», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Suzuki» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка», згідно полісу АІ/8157534, що діяв на момент ДТП. Вина відповідача підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2016 року (а.с. 12-13). На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі звіту № 5136/01/15 про оцінку транспортного засобу складеного спеціалістом ТОВ «Сател Груп» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Suzuki» д.н.з. [NUMBER], з урахуванням зносу становить 5 626,50 грн. 10 грудня 2015 року потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування збитків. Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок кошті в фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. 02 березня 2016 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілому [PERSON] у розмірі 4 688,75 грн., також МТСБУ було сплачено витрати у зв'язку із залученням аварійного комісара у розмірі 200,00 грн.(а.с.27-28) Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов'язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Так, МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON]. Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що із відповідача на користь МТСБУ слід стягнути суму в розмірі 5 188,75 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved