Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

у жовтні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , котрий остання фактично успадкувала після смерті чоловіка - [PERSON] , який, в свою чергу, успадкував фактично вказане майно після матері - [PERSON] . Зазначила, що останні не оформляли своїх спадкових прав, як наслідок, звернувшись до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори після смерті матері із заявами про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала постанову від 15.09.2020 року про відмову у вчиненні у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS] . Тому, змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 23.10.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 24.03.2021 року (а.с. 50-51). Ухвалою від 24.03.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд справи на 18.08.2021 року (а.с. 62). Позивач в судове засідання не з`явилась, від представника останньої надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, в котрій також просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав відзив, в якому просив слухати справу за його відсутності та прийняти рішення на підставі поданих доказів згідно чинного законодавства (а.с. 55-57). Відповідно до ч. 2 ст. 274 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. ст. 1258, 1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 13). Батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] померли [INFO] та 18.05.2016 року відповідно (а.с. 14, 15). З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , котрий остання фактично успадкувала після смерті чоловіка - [PERSON] , який, в свою чергу, успадкував фактично вказане майно після матері - [PERSON] , за якою останнє згідно інформаційної довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ПБ-2020 № 931 від 10.07.2020 року було зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності, виданого Московським райвиконкомом м. Києва 11.01.1961 року на підставі рішення Московського райвиконкому № 597 від 09.06.1958 року (а.с. 21). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не оформляли своїх спадкових прав, тому Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора 15.09.2020 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS] . Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що інші спадкоємці, які прийняли спадщину, після смерті [PERSON] відсутні, а відповідач, як уповноважений орган повністю визнав позовні вимоги [PERSON] , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вказане, враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за законом, тому суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача обґрунтованими, а поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved