Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Укргазпромполіс», третя особа ПАТ «Терра Банк» про захист прав споживача страхових послуг. Позовні вимоги мотивовані тим, що 7 лютого 2013 року між сторонами укладено договір добровільного страхування, предметом страхування якого є автомобіль Land Rover Range Rover Sport, д.н. [NUMBER]. Вигодонабувачем за договором виступає третя особа - ПАТ «Терра Банк», страхова сума складає 946 788 грн. 22 серпня 2013 року стався страховий випадок передбачений п. 11.6 Договору страхування, саме: незаконне заволодіння транспортним засобом невідомими особами. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором страхування, повідомивши про вказаний випадок страхову компанію та правоохоронні органи. Разом з тим, відповідачем листом вих. № 12/02 від 26 лютого 2014 року відмовлено у виплаті страхового відшкодування з підстав надання позивачем неправдивих відомостей про факт та обставини настання страхового випадку. Таку відмову позивач вважає незаконно, у зв'язку з чим звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача на кого користь страхове відшкодування у розмірі 838 174 грн. 33 коп. (різниця між дійсною вартістю автомобіля та франшизою), пеню у розмірі 83 817 грн. 43 коп., 3% річних у розмірі 26 454 грн. 15 коп., інфляційні втрати у розмірі 252 290 грн. 41 коп., а всього 1 200 736 грн. 32 коп. Під час судового розгляду позивачем неодноразово змінювались позовні вимоги (т. 1 а.с. 76-77). Востаннє, просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 642 526 грн. 45 коп., пеню у розмірі 83 817 грн. 43 коп., 3% річних у розмірі 59 728 грн. 53 коп., інфляційні втрати у розмірі 569 958 грн. 45 коп., а всього 1 363 030 грн. 86 коп. (т. 2 а.с. 157-162). Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення (т. 1 а.с. 132-137). Зазначив, що позивач свідомо надав недостовірні відомості про обставини події, яка має ознаки страхової, у зв'язку з чим відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечує щодо сплати страхового відшкодування на користь позивача, у зв'язку з відсутністю заборгованості за кредитом (т. 2 а.с. 41-46). Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 7 лютого 2013 року між сторонами [PERSON] та ПАТ «СК «Укргазпромполіс» укладено договір добровільного страхування, предметом страхування якого є автомобіль Land Rover Range Rover Sport, д.н. [NUMBER]. Вигодонабувачем за договором виступає третя особа - ПАТ «Терра Банк», страхова сума складає 946 788 грн. (т. 1 а.с. 13-17). 22 серпня 2013 року стався випадок, що має ознаки страхового та передбачений п. 11.6 договору страхування, а саме невідомі особи незаконно заволоділи транспортним засобом позивача в ніч з 21 на 22 серпня 2013 року за адресою: м. Київ, бул. Л.Українки, 7-А (т.1 а.с. 28, 30). Вартість викраденого автомобіля на час його викрадення становила 900 017 грн. 05 коп. (т. 1 а.с. 36-40). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором страхування, повідомивши про вказаний випадок страхову компанію (т. 1 а.с. 23-26), а донька позивача [PERSON] повідомила правоохоронні органи (т. 1 а.с. 29). За фактом викрадення автомобіля здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12013110060006772 за заявою [PERSON] (т. 1 а.с. 28-29). Разом з тим, відповідачем листом вих. № 12/02 від 26 лютого 2014 року відмовлено у виплаті страхового відшкодування з підстав надання позивачем неправдивих відомостей про факт та обставини настання страхового випадку (т. 1 а.с. 20-22). З вказаною відмовою суд погоджується повністю, виходячи з такого. Відповідно до по п. 19.1.2 договору страхування відповідач як страховик, має робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до охоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також з'ясовувати обставини та причини страхового випадку. Для з'ясування обставин страхового випадку відповідачем було зроблено запит 17.09.2013 р. № 08/09 до слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС у в м. Києві старшого лейтенанта міліції Мацько А.В. з проханням надати інформацію щодо особи (прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, місце проживання та ін.), яка в день викрадення керувала автомобілем і в який проміжок (т. 1 а.с. 138). На вказаний запит слідчий листом від 19.09.2013 р. № 54/6772 повідомила, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.08.2013 року приблизно о 13 годині, [PERSON] передав у тимчасове користування автомобіль Land Rover Range Rover Sport своїй доньці [PERSON], яка користувалась вказаним автомобілем протягом дня. У вечірній час, [PERSON] залишила вказаний автомобіль в м. Києві на бульварі Л. України, поряд з будинком № 7-А. Наступного дня, тобто 22.08.2013 об 11 годинні, [PERSON] виявила відсутність зазначеного автомобіля та повідомила органи міліції та батька - власника зазначеного транспортного засобу (т. 1 а.с. 31). Вказана інформація відрізняється від інформації, наданої позивачем страховій компанії, де [PERSON] зазначив, що застрахований автомобіль постійно знаходився за адресою його проживання: [ADDRESS], і вказаним автомобілем могла користуватись його донька [PERSON] 21 серпня 2013 року автомобіль знаходився за адресою м. Київ, бул. Л.Українки, 7-А, звідки був викрадений, а ключі від автомобіля були у його доньки (т. 1 а.с. 23-26). Також на запитання страховика позивач зазначив, що другий ключ знаходився у його доньки та окрім нього ніхто транспортним засобом не керував. Із вказаний запитань, вбачається, що за адресою, з якої було викрадено автомобіль, донька позивача знаходилась в гостях. Проте, позивач не надав жодної відповіді на з'ясування мети гостювання, кількість осіб, які гостювали тощо та зазначив, що сам безпосередньо припаркував автомобіль та його залишив (т. 1 а.с. 183-184). Отже, з вказаного можна дійти висновку, що 21 серпня 2013 року застрахованим автомобілем користувалась донька позивача - [PERSON], у зв'язку з чим у ніч з 21 на 22 серпня 2013 року він був залишений нею біля будинку за адресою м. Київ, бул. Л.Українки, 7-А. Крім того, [PERSON] у заяві на виплату страхового відшкодування зазначив, що він безпосередньо сам повідомив правоохоронні органи про викрадення автомобіля (т. 1 а.с. 23-26), що не відповідає даним органу досудового розслідування - витягу з ЄРДР, відповідно до якого заявником є донька позивача - [PERSON] Вказане свідчить, що інформація щодо страхового випадку позивачем у заяві (повідомленні) щодо страхового випадку суттєво відрізняється від інформації, яка зафіксована органами досудового розслідування при проведенні дій щодо страхового випадку, що свідчить про надання позивачем відповідачу свідомо неправдивої інформації про обставини настання страхового випадку. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійснені страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. Відповідно до п. 21.1.3 договору страхування також передбачено, що відповідач має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо позивач (вигодонабувач) повідомив позивачу свідомо неправдиві відомості про предмет страхування або про факт настання страхового випадку. Отже надання позивачем свідомо неправдивої інформації про обставини настання страхового випадку є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, яка передбачена п. 21.1.3 договору страхування та п. 3 ч. 1 ст. 26 Законом України «Про страхування». Оскільки позивачем було надано свідомо неправдиву інформацію про обставини настання страхового випадку, то відповідачем правильно відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Крім того, суд погоджується з доводами відповідача, про те, що відповідно до п. 6.1. договору страхування страховий захист за вказаним не поширюється на доньку позивача - [PERSON], яка користувалась автомобілем на момент виникнення страхового випадку, оскільки вона не відповідає умовам за віком та стажем керування, встановленим в підпункті 6.1. п. 6 договору страхування. Відповідно до підпункту 6.1. п. 6 договору страхування передбачено, що страховий захист поширюється на особу, в тому числі страхувальника, вік якої з 23 до 65 років включно та стаж керування понад 3 роки. Разом з тим, судом встановлено, що страховий випадок стався в час, коли транспортний засіб перебував у користуванні доньки позивача - [PERSON], вік якої на той час згідно з паспортними даними становив 21 рік (дата народження [INFO] р.) та згідно з посвідченням водія стаж водія нараховує 2 роки 9 місяців (т. 1 а.с. 140-142). Отже страховий захист встановлений договором страхування не розповсюджується на доньку позивача. У зв'язку з цим суд вважає, що позивачем свідомо надавались неправдиві відомості про обставини настання випадку, що має ознаки страхового, для отримання страхового відшкодування. Крім того, судом встановлено, що застрахований автомобіль був знайдений 2 липня 2016 року за адресою: [ADDRESS], у пошкодженому стані, а саме у передніх лівих дверях автомобіля відсутній замок та пошкоджена дверна ручка (т. 2 а.с. 191). Відповідно до п.п. 19.4.8 п. 19.4 договору страхування страхувальник зобов'язаний, якщо викрадений транспортний засіб повернуто страхувальнику - повернути страховику страхове відшкодування, отримане за викрадений транспортний засіб протягом 30-ти днів з дати повернення транспортний засіб. Оскільки відповідач не сплатив позивачу страхове відшкодування, то у останнього відсутній обов'язок його повертати. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про правильність відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування з підстав свідомого неправдивого надання відомостей про обставини події, що має ознаки страхової, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб при його виявленні після незаконного викрадення та відмови у зв'язку з цим у стягненні пені, 3% річних, інфляційних втрат. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed