Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,2502 га з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку та 1\\3 частину земельної ділянки площею 0, 339 га з призначенням для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] року [PERSON]. Вказуючи на те, що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 14.07.2006 року придбала 1\\3 частину земельної ділянки 0, 589 га, що знаходиться на [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку 0,250 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,339 га. [INFO] року [PERSON] - померла. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем її мана була її дочка [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки була зареєстрована разом з матір'ю за однією адресою, обробляла земельну ділянку, проживала разом з нею. Тобто, на думку позивача, до [PERSON] відповідно до ст. 1218 ЦК України перейшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві тобто [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і право власності на 1/3 частину земельної ділянки 0,589 га, що знаходиться на [ADDRESS]. Разом з тим, не встигнувши оформити свої спадкові права, оскільки захворіла на тяжку хворобу - рак стравоходу, і вимушена була лікуватися, [PERSON], [INFO] року померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини земельної ділянки, що знаходиться на [ADDRESS], яку померла фактично прийняла після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO] року та юридично не оформила своїх спадкових прав. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем майна першої черги після смерті матері, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, отримала відмову, мотивовану тим, що правовстановлюючий документ (договір купівлі-продажу земельної ділянки) на спірну спадкову земельну ділянку не зареєстрований в органі, який здійснює реєстрацію нерухомого майна, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. У судове засіданні сторони не з'явились, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви від 22.04.2016 року [PERSON] просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала ( а.с. 37). Зі змісту заяви сільського голови Великовільшанської сільської ради Васильківського району Київської області від 22.04.2016 року вбачається, що він просить проводити розгляд справи без участі їх представника, проти вимог позову не заперечує (а.с. 36). Оскільки сторони подали вищезазначені заяви, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом установлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 22 серпня 2010 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 15571(а.с.17). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] дочкою [PERSON] є [PERSON] ( а.с.8). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.07.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області Павленко Н.В., за реєстровим № 1-2664, [PERSON] придбала у [PERSON] 1\\3 частку земельної ділянки площею 0,589 га, що знаходиться на [ADDRESS], надану для будівництва, обслуговування житлового будинку - 0,250 га; для ведення особистого підсобного господарства - 0,339 га (а.с.19). Факт належності [PERSON] земельної ділянки площею 0,589 га підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим Великовільшанською сільською радою Васильківського району Київської області 02 жовтня 2000 року на підставі рішення 6 сесії 23 скликання цієї ж сільської ради від 18 травня 2000 року № 17 (а.с. 23-24) та копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянина [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства за адресою: вул. Лещенка, с. Велика Вільшанка, Васильківського району Київської області, розробленої ТОВ «Землевпорядне агентство» ( а.с.70-95). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис №12836 (а.с. 16). З огляду копії матеріалів спадкової справи № 578\\2005 відкритої Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] року [PERSON], позивач, як донька (свідоцтво про її народження, серії [NUMBER] ( а.с.18)), є єдиною спадкоємницею майна померлої матері (а.с. 38-67). Однак, постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 06.10.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1\\3 частину спадкової земельної ділянки оскількиправовстановлюючий документ (договір купівлі-продажу земельної ділянки) на земельну ділянку не зареєстрований в органі, який здійснює реєстрацію нерухомого майна (а.с.6). В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як роз'яснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки судом достовірно встановлено та підтверджується зібраними по справі доказами те, що після смерті [PERSON], [PERSON] фактично прийняла спадщину, що складається з 1/3 частини земельної ділянки площею 0,2502 га з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку та 1\\3 частини земельної ділянки площею 0, 339 га з призначенням для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в [ADDRESS], але за час свого життя не встигла оформити це право, в зв'язку з чим позивач не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, оскільки отримала відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом,суд дійшов висновку про те, що таке право входить до складу спадщини після смерті [PERSON], за таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову Судові витрати позивач просила на відповідача не покладати. На підставі наведеного та

Outcome: approved