Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за ухвалою Бородянського районного суду від 31 березня 2014 року було визнано мирову угоду, укладену між нею /позивачкою/ та відповідачем [PERSON] по справі про розподіл спільного майна подружжя, відповідно до якої їй /позивачці/ перейшло у власність ? частина домоволодіння, що по [ADDRESS], ? частина земельної ділянки за вказаною адресою та частина майна. За однією з умов мирової угоди також було визначено, що спільний автомобіль ЗАЗ TF 699 P, 2008 року випуску, р/н [NUMBER], який зареєстровано на ім»я відповідача, оціночна вартість якого становить 42 800 грн., відповідач зобов»язаний до вересня 2014 року продати та сплатити їй /[PERSON]/ половину коштів від продажу вказаного автомобіля. Оскільки станом на сьогоднішній день відповідач не виконав умови укладеної з позивачкою мирової угоди, не продав зазначений автомобіль та не компенсував позивачці половину суми його вартості, то просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь ? частину від вартості вищевказаного автомобіля, а саме 21 400 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали та викладене підтвердили. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, щодо його задоволення заперечував, посилаючись на те, що спірний автомобіль належить лише йому і він не збирається його продавати та віддавати позивачці половину його вартості, з умовами мирової угоди на даний час він не згоден. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали цивільної справи № 360/165/14-ц, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за ухвалою Бородянського районного суду від 31 березня 2014 року, яка набрала чинності 07 квітня 2014 року, було визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], однією з умов якої є те, що автомобіль ЗАЗ TF699Р, реєстраційний номер [NUMBER], визнано спільним майном подружжя, відповідач [PERSON] зобов»язався на протязі 6 місяців продати вказаний автомобіль та розділити з позивачкою кошти від продажу цього автомобіля в рівних долях /а.с.6-10/. Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 360/165/14-ц, згідно експертного висновку ТЗ № 20131030/01 від 30 жовтня 2013 року, оціночна вартість вказаного автомобіля, власником якого є [PERSON], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Макарівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України, станом на 30 жовтня 2013 року, з урахуванням округлення, становить 42 800 грн. Як визнали сторони в судовому засіданні, відповідач станом на сьогоднішній день, не виконав зазначену умову вказаної мирової угоди та не продав автомобіль у визначений за ухвалою суду від 31 березня 2014 року термін та не сплатив їй /позивачці/ половину вартості даного автомобіля. Відповідно до ст.175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. В силу ст.ст. 11,202 ЦК України затверджена судом мирова угода за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства, має бути виконаний за правилами ст.ст.525, 526 ЦК України. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, оскільки відповідач станом на сьогоднішній день не виконав в добровільному порядку взяте на себе зобов»язання щодо сплати позивачці [PERSON] грошових коштів у розмірі ? частини від вартості вищевказаного автомобіля, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 21 400 грн. (42800 грн. : 2). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування витрат по сплаті судового збору 243,60 грн.

Outcome: approved