Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням ? частки будинку №30 по вул.Степній в с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області у звязку з непроживанням за вказаною адресою за власним бажанням понад встановлений законом строк, зазначивши в обгрунтування позову, що у 1997 році вона придбала половину будинку за вказаною адресою та зареєструвала своє право власності у КП «Комінтернівське РБТІ» 13.01.2010 року. Про зареєстрованих осіб у даному будинку їй стало відомо після того, як принесли запрошення на вибори в місцеві органи влади. По погосподарським книгам в сільській раді ці особи не значаться, та коли вона звернулася до відділу ДМС з питання їх виписки, їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. В будинку відповідачі жодного разу не зявлялися та їх фактичне місце проживання їй не відомо, що позбавляє її можливості вирішити спір в позасудовому порядку, тому вона вимушена звернутися в суд з даним позовом, який просить задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити по підставам, викладеним у ньому. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення в газеті «Одеські вісті» від 16.08.2016 року №64, причину неявки суду не повідомили, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу згідно положень ч.4 ст.169 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом установлено, що ? частки житлового будинку №30 по вул.Степній в с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області належить [PERSON] на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.10.2009 року по цивільній справі №2-3220/2009, яке зареєстровано у КП «Комінтернівське РБТІ» 13.01.2010 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25025843, номер запису 331 в Книзі 3. Згідно довідки виконкому Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 18.04.2016 року по вул.Степна, 30 в с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області зареєстровані [PERSON], [INFO] з 04.10.1989 року та [PERSON], 05.05.1954 року з 10.02.1995 року. З актів обстеження від 09.11.2015 р., 01.02.2015 р. та 25.03.2016 р., складених депутатом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області [PERSON], за участю сусідів [PERSON], [PERSON], убачається, що у будинку №30 по вул.Степній в с.Фонтанка [PERSON] та [PERSON] не проживають з 1997 року. /а.с.10-16,9,22,17,18,19,20,21/ Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК України). Таким чином, враховуючи, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації за власним бажанням понад встановлений законом строк, витрати по утриманню житла та сплати комунальних послуг не несуть, їх реєстрація в жилому приміщенні перешкоджає власнику житла розпоряджатися своєю власністю за власним розсудом, позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ, підставами для зняття з реєстрації місця проживання є: заява особи, запит органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточне рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Отже, підставою для зняття відповідачів з реєстрації за місцем проживання відповідним органом є рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 11.12.2015р. №888-УІІІ, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016р. №207 з 4 квітня 2016 року повноваження у сфері реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування делеговано органам місцевого самоврядування (виконавчому органу сільської, селищної або міської ради). На підставі ст.ст.150,72 ЖК України, ст.ст.391,405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і

Outcome: approved