Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У квітні 2014 року позивач Виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], де треті особи - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, [PERSON], прокуратура Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначивши, що відповідач [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбу від якого в них є син [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON], [INFO], помер [INFO] року. Після смерті батька дитина постійно проживає разом з опікуном [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Рішенням виконкому АНД районної у м. Дніпропетровську ради від 20.05.2011 №173/2 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконкому АНД районної у м. Дніпропетровську ради від 17.06.2011 № 196 над дитиною [PERSON], [INFO], призначено опікуна [PERSON]. Мати дитини не займається вихованням дитини, не цікавиться її розвитком, не допомагає та взагалі самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]. Третя особа [PERSON] позов підтримала, просив його задовольнити, пояснивши, що мати не спілкується з дитиною, не утримує матеріально. Представник 3-ї особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Представник прокуратури Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Гутарова Д.О. позов підтримав та просив його задовольнити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Батько дитини [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Мати дитини [PERSON] не займається вихованням дитини, не цікавиться її розвитком, не допомагає та взагалі самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1998 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та за ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-4 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 17.06.2011 за №196 [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. Висновком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 04 березня 2014 року визнано доцільним позбавити [PERSON], 1971 року народження, батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]. Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], достовірно встановлено в судовому засіданні, при цьому [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дитини, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами, а також наданою нею нотаріально посвідченою згодою на позбавлення її батьківських прав. На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON], [INFO]. За змістом ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO], вона зобов'язана надавати матеріальну допомогу на його утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів, інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином з відповідача [PERSON], [INFO], необхідно стягнути щомісячно на користь опікуна [PERSON], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14 квітня 2014 року до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON], на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved