Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позов обґрунтований тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 березня 2002 року вона є співвласником квартири [ADDRESS]. В березні 2016 року її квартира була підтоплена власником квартири, що розташована поверхом вище, відповідачем [PERSON], внаслідок протікання води біля санвузла у його квартирі. 10 березня 2016 року комісією в складі начальника КП «Комунальник» [PERSON], старшого інспектора Турійського ВП Мелюха І.А. та секретаря селищної ради [PERSON] був складений акт обстеження, згідно якого в ході обстеження виявлено, що внаслідок підтоплення квартири №3 власником квартири, що розташована поверхом вище, [PERSON] було пошкоджено вагонку МДФ 6 м.кв., касетони потолочні 6 м.кв., плінтуса потолочні, покриття підлоги ДСП 6 м.кв., стіл кухонний, килим. Згідно звіту про оцінку вартості збитків від 01 квітня 2016 року вартість матеріальних збитків складає 7133 грн. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на її користь 7133 грн. завданої їй майнової шкоди та судові витрати: по сплаті судового збору, за надання правової допомоги, за проведення оцінки збитків. Позивач [PERSON], її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали повністю, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити у позові, посилаючись на відсутність вини відповідача у підтопленні квартири позивача. Так, відповідач [PERSON] ствердив, що дізнавшись про підтоплення квартири позивача та оглянувши її, він виявив, що у його квартирі біля унітазу резинка пропускала воду, про що він і надав пояснення інспектору Турійського ВП. Проте, вважає, що підтоплення не могло статись від його санвузла, можливою причиною є дощові води тощо. Крім того, представник відповідача [PERSON] зазначив, що акт обстеження від 10 березня 2016 року не може бути належним доказом у справі, оскільки не містить підпису відповідача та складений без його участі, в акті не зазначені причини підтоплення та не встановлена вина відповідача у цьому. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 березня 2002 року [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS]. Співвласником квартири [ADDRESS], являється відповідач [PERSON], який там проживає (а. с. 56). Згідно акту обстеження, складеного 10 березня 2016 року комісією в складі начальника КП «Комунальник» [PERSON], старшого інспектора Турійського ВП Мелюха І.А. та секретаря селищної ради [PERSON], внаслідок підтоплення квартири №3 власником квартири, що розташована поверхом вище, [PERSON] було пошкоджено вагонку МДФ 6 м.кв., касетони потолочні 6 м.кв., плінтуса потолочні, покриття підлоги ДСП 6 м.кв., стіл кухонний, килим (а.с.23). У висновку Турійського відділення поліції Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області від 13 березня 2016 року, за результатами перевірки, проведеної за зверненням [PERSON] у звязку з підтопленням її квартири, вказано, що [PERSON] виявив, що біля унітазу у його квартирі лопнула резинка, що пропускала воду, тому свою вину він визнає та має намір відшкодувати збитки (а. с. 5). Відповідно до звіту про оцінку вартості збитків від 01 квітня 2016 року вартість матеріальних збитків внаслідок залиття квартири [ADDRESS] складає 7133 грн. (а. с. 6-18). Відповідно до приписів ст.319 ЦК України власність зобов'язує. Згідно зі ст. 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Пункт 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, передбачає такий же обов'язок, а саме забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При наявності несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обовязок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Такий же висновок містить правова позиція Верховного Суду України у постанові №6-183цс14 від 03 грудня 2014 року. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України висновок експерта є одним із доказів у справі та має оцінюватися в сукупності з іншими доказами. Факт заподіяння шкоди відповідачем доведено актом обстеження від 10 березня 2016 року, в якому вказано, що виявлені пошкодження є наслідком підтоплення квартири №3 власником квартири, що знаходиться над заявником, а саме: громадянином [PERSON], а її розмір - звітом про оцінку вартості збитків від 01 квітня 2016 року. Доказів на спростування вищевказаних обставин, як і відсутності вини у заподіянні шкоди, відповідач не надав. Так, доводи відповідача [PERSON] про те, що підтоплення квартири позивача не могло статись від його санвузла, можливою причиною є дощові води тощо, не прийняті судом до уваги, оскільки не підтверджені жодними доказами та спростовані показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні ствердили, що вони були в складі комісії по обстеженню квартири позивача [PERSON] за її зверненням про підтоплення квартири. В ході обстеження 10 березня 2016 року вони виявили пошкодження на стелі, стінах та підлозі у квартирі позивача, що утворились від надмірної вологи (підтоплення) з квартири поверхом вище, зокрема, із санвузла, що знаходиться саме над пошкодженою кімнатою. Ймовірність підтоплення квартири позивача дощовими водами чи з будь яких інших причин вказані свідки в судовому засіданні заперечували. Крім того, ствердили, що в день обстеження піднімались у квартиру відповідача, де в присутності його дружини виявили, що труба у санвузлі волога та замотана скотчем. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, типова форма якого міститься у додатку № 4 до зазначених Правил. Відповідно до типового акту та роз'яснень Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття в акті залиття квартири повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвище, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до акту обстеження від 10 березня 2016 року внаслідок підтоплення квартири №3 власником квартири, що розташована поверхом вище, [PERSON] було пошкоджено вагонку МДФ 6 м.кв., касетони потолочні 6 м.кв., плінтуса потолочні, покриття підлоги ДСП 6 м.кв., стіл кухонний, килим. Не зазначення в акті обстеження від 10 березня 2016 року причини підтоплення та відсутність у ньому підпису відповідача не спростовує достовірності даних, викладених в [PERSON] щодо факту підтоплення квартири позивача відповідачем. Достовірність викладених в акті від 10 березня 2016 року відомостей, підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Дані особи склали присягу свідків та були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, а відтак у суду відсутні підстави ставити під сумнів правдивість їхніх показів. Крім того, відповідач [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що йому було відомо про підтоплення квартири позивача та він бачив наявні у ній пошкодження. Характер пошкоджень у квартирі позивача внаслідок її підтоплення та розмір збитків відповідач не оспорював, доказів на їх спростування суду не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення зі [PERSON] майнової шкоди, завданої підтопленням квартири, підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 87 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З матеріалів справи слідує, що на підставі договору від 19 квітня 2016 року позивачу надавалася правова допомога адвокатом [PERSON], витрати позивача, пов'язані із наданням їй правової допомоги, становлять 1200 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №32 від 06 червня 2016 року, і враховуючи участь адвоката у двох судових засіданнях, не перевищують граничного розміру компенсації витрат, встановленого Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», є підставними та підлягають до стягнення з відповідача в силу ч.1 ст. 88 ЦПК України. Витрати за проведення оцінки збитків, що підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера №137 від 01 квітня 2016 року на суму 1000 грн., також підлягають до стягнення з відповідача. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у сумі 551.20 грн. сплаченого судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved