Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 12030 грн. 80 коп. - заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 29.06.2011, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6450 грн. 02 коп., в тому числі: 20 грн. - за поточним тілом кредиту, 6430 грн. 02 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 5580 грн. 78 коп. - відсотки за ст.625. При цьому посилається на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в зв`язку з чим підписав заяву б/н від 29.06.2011, згідно з якою йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, визначеному Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який у подальшому було збільшено до 8000 грн., а також надано кредитну картку. У порушення умов договору відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом і відсотками на загальну суму 12030 грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 2102 грн.. Ухвалою від 09.11.2020 відкрито провадження у справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Ухвалою від 15.12.2020 відкладено розгляд справи в зв`язку з не направленням відповідачу копій ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками через відсутність у суду знаків поштової оплати для відправлення кореспонденції. Вказані матеріали направлені відповідачу на адресу його реєстрації, проте 02.02.2021 повернуті суду з відміткою про причини їх невручення: адресат відсутній за вказаною адресою. Ухвалою від 16.02.2021 розгляд справи відкладено на 29.03.2021 для належного повідомлення відповідача про розгляд справи. Ухвалою від 29.03.2021 розгляд справи було відкладено в зв`язку з відсутністю у суду відомостей про вручення судової повістки відповідачу. 15.04.2021 до суду повернувся конверт із судовою повісткою, що направлялась відповідачу, з відміткою про причини її невручення: адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки судова повістка надсилалась відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останній був належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою представника позивача, висловленою у позовній заяві, 13.05.2021 постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 29.06.2011 (копія, а.с.10). Вказана заява містить персональні та контактні дані [PERSON] , та його бажання оформити платіжну картку кредитку «Універсальна», проте в ній відсутні будь-які інші відомості, зокрема щодо видачі бажаної кредитної карти (не зазначено номер кредитної карти та її вид), умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, пені та штрафів. Натомість у вищезгаданій заяві вказано, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування ерудитних карт «Універсальна» і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, затверджених наказом від 06.03.2010 №СП-2010-256 (а.с.12, 13-37). Відповідно до Довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 04.11.2017, термін дії 06/21 (а.с.9). З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) вбачається, що 04.11.2017 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] і встановлено кредитний ліміт 0,00 грн. За період з 09.11.2017 по 08.02.2019 відбувалось зменшення кредитного ліміту, зокрема 09.11.2017 збільшено кредитний ліміт до 8000 грн. і 08.02.2019 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с.10). З виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 04.11.2017 по 15.09.2020 вбачається, що з 09.11.2017 розпочався рух коштів по кредитній картці № [NUMBER] , остання операція здійснена відповідачем 12.11.2018 шляхом зарахування переказу на картку на суму 300 грн. (а.с. 46-50). На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав також розрахунки заборгованості за договором №б/н від 29.06.2011, згідно з якими станом на 31.08.2019 заборгованість відповідача складає 14287 грн. 92 коп., з яких: 9594 грн. 02 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 3742 грн. 51 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 951 грн. 39 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с.5-7). За розрахунком станом на 23.09.2020 заборгованість відповідача складає 12030 грн. 80 коп., з яких: 20 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 6430 грн. 02 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5580 грн. 78 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 (а.с.8). Таким чином, відповідач, користуючись кредитним рахунком здійснював погашення кредиту, однак робив це не в повному обсязі, що знайшло своє відображення у вказаних розрахунках заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Підставою позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та стягнення заборгованості за поточним і простроченим тілом кредиту та відсотками відповідно до ст.625 ЦК України. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Вирішуючи вимогу в частині повернення тіла кредиту, суд враховує наступне. Беручи до уваги Анкету-заяву та виходячи з положень ст.ст.626, 628, 1046 ЦК України, суд встановив, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір позики, за узгодженими умовами якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти, а останній зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж їх суму. При цьому, укладений між сторонами кредитний договір від 29.06.2011 у вигляді підписання відповідачем Анкети-заяви, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що строк повернення отриманих грошових коштів сторонами у Анкеті-заяві не встановлено, зобов`язання з їх повернення виникає у відповідача протягом строку, визначеного законом, з дня пред`явлення позивачем вимоги про це, тобто у даній справі - з дня пред`явлення позову. Надані позивачем розрахунки заборгованості відповідача за договором станом на 31.08.2019 та на 23.09.2020 містять відомості про витрати клієнтом кредитних коштів та про суми погашення за наданим кредитом, з якого вбачається, що за період з 19.11.2017 по 15.09.2020 ним повертались позичені кошти, але не в повному обсязі і його заборгованість станом на 23.09.2020 за тілом кредиту (поточним і простроченим) складає 6450 грн. 02 коп. Тому, виходячи з положень ст.1049 ЦК України, суд вбачає правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неповернутої частини позики у вищезазначеній сумі. Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 29.06.2011 відповідача [PERSON] станом на 23.09.2020 за період із 01.09.2019 по 23.09.2020 містить відомості про суми нарахованих відсотків на прострочений кредит згідно зі ст.625 виходячи із процентної ставки 84,00 та 60,00 річних (а.с.7). Як вбачається із вказаного вище розрахунку заборгованості відсотки, нараховані йому відповідно до ст.625 ЦК України у зв`язку з несвоєчасним погашенням відсотків по кредиту, складають 5580 грн. 78 коп.. За частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини 2 статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Крім того, підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як встановлено судом, анкета-заява № б/н від 29.06.2011 не містить строку та порядку погашення кредитної заборгованості, що унеможливлює встановлення факту порушення відповідачем строку повернення боргу, а доказів пред`явлення йому вимог про повернення кредиту до моменту звернення з цим позовом до суду позивач не надав. Отже, відсутні підстави для застосування до [PERSON] відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 ЦК України, та стягнення з нього відсотків у розмірі 5580 грн. 78 коп., тому суд відмовляє у задоволенні й цих вимог. Заявляючи позовні вимоги про погашення кредиту позивач посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємну частини спірного договору. При цьому доказів на підтвердження того, що саме з цим Витягом з Умов та правил відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо строку повернення кредитних коштів, що додані банком до позовної заяви, не доведено. Правила частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України до спірних відносин застосуванню не підлягають, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (29.06.2011) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (09.10.2020), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, найбільш сприятливих для задоволення позову. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частин 2-4 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем, що саме надані ним Умови та правила є складовою кредитного договору і що саме ці Умови і правила відповідач мав на увазі, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими за ст.625 ЦК України в розмірі 5580 грн. 78 коп., а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення заборгованості за поточним і простроченим тілом кредиту по кредитному договору № б/н від 29.06.2011 у розмірі 6450 грн. 02 коп.. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог на суму 6450 грн. 02 коп. - заборгованості за кредитом, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню (пропорційно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 1126 грн. 94 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial