Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

\~У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив встановити факт припинення іпотеки, яка виникла на підставі іпотечного договору № 466П/2007-з, укладеного 14.11.2007 року між ним і ВАТ«МЕГАБАНК» та скасувати вчинену 14.11.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] заборону відчуження нежитлових приміщень підвалу № 9,33,34,35,36, 1-го поверху №25, 31 загальною площею 93,1 кв.м. в літ. «А-5» за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 67, які належать [PERSON] Зобовязати ПАТ«МЕГАБАНК» повернути в натурі [PERSON] оригінальні примірники наступних документів: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Київською районною в м. Харкові радою 12.03.2009 року; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №22345644 від 01.04.2009 року; технічний паспорт від 02.11.2008 року на нежитлові приміщення підвалу №9,33, 34, 35, 36, 1-го поверху №25,31 в літ. «А-5», загальною площею 93,1 кв.м., які розташовані за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 67. Стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача та зазначив, що14 листопада 2007 року позивач уклав з відповідачем іпотечний договір № 466П/2007-з, предметом якого було забезпечення виконання третьою особою зобовязання за кредитним договором від 14.11.2007 року № 466П/2007 та за будь-якими додатковими угодами до нього, укладеним між третьою особою і відповідачем, згідно з умовами якого відповідачем було надано споживчій кредит в сумі 2.500.000,00 гривень строком з 14.11.2007 року по 13.11.2017 року зі сплатою 17% річних. Згідно пункту 1.2. іпотечного договору предметом іпотеки було визначено нежитлові приміщення підвалу № 9,33,34,35,36, 1-го поверху №25, 31 в літ. А-5, загальною площею 93,1 кв.м., реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 2542246, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 67, і які належать на праві приватної власності позивачу. Таким чином позивач у відносинах з відповідачем виступив майновим поручителем третьої особи по кредитним зобовязанням останнього. У звязку із зміною технічних характеристик нежитлових приміщень в 2009 році позивачем було отримано нові правовстановлюючі документи на предмет іпотеки; сторонами внесено зміни до іпотечного договору (договір № 1 від 23.11.2009 року). Згідно внесених змін, зокрема, в пункті 1.2 іпотечного договору було визначено: «предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується наступним: Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серія САС№617596, видане Київською районною у м. Харкові радою 12.03.2009 року; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №22345644 від 01.04.2009 року; Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №24439564 від 13.11.2009 року». На підставі іпотечного договору приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 14.11.2007 року було накладено заборону відчуження нерухомого майна, що є предметом іпотеки. На підставі умов пункту 6.11. іпотечного договору позивач передав на зберігання відповідачу на період дії іпотечного договору правовстановлюючі документи та технічну документацію на предмет іпотеки. Так згідно акту приймання-передачі від 22.09.2009 року відповідач отримав від позивача оновлений пакет документів: - свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.03.2009 року, видане Київською районною в м. Харкові радою; - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22345644 від 01.04.2009 року; - технічний паспорт від 02.11.2008 року на нежитлові приміщення підвалу №9,33-36, 1-го поверху №25,31 в літ.А-5, загальною площею 93,1 кв.м., які розташовані за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 67. На протязі 2007-2015 років третя особа належним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором, жодних претензій або спорів щодо порушення договірних зобовязань не виникало. Позивач, як майновий поручитель, також не отримував жодних претензій від іпотекодержателя (кредитодавця). 17.12.2015 року третя особа, користуючись правами, передбаченими законодавством та в кредитному договорі, достроково повністю погасив заборгованість за вказаним кредитним договором. Розрахунок заборгованості на час її повного погашення склав відповідальний працівник банку, ним же було виготовлено платіжний документ, підтвердженням чого є касова квитанція № 3082_10 від 17.12.2015 року. Отримавши від третьої особи інформацію про погашення кредитних зобовязань, позивач 20.01.2016 року письмово звернувся до відповідача з вимогою про повернення отриманих на зберігання документів та вчинення необхідних дій для скасування обтяження його нерухомого майна в звязку з припиненням іпотеки. Листом від 04.02.2016 року відповідач заперечив факт припинення іпотеки і, таким чином, відсутність підстав для задоволення вимог позивача. Позивач вважає, що відповідачем порушуються його права на вільне володіння, користування і розпорядження своєю власністю, гарантовані ст. 1 Протоколу 1 до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України. Порушені права підлягають судовому захисту. Представники ПАТ «Мегабанк» [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі. При цьому надали письмові заперечення у яких зазначили, що відповідно до п.8.2 іпотечного договору він закінчує свою дію з припиненням основного зобовязання. Враховуючи, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що третою особою не віконані прийняті на себе згідно з договором зобовязання в повному обсязі основне зобовязання не припинилося. Окрім того, відповідно до п.3.1.2. Іпотечного договору позивач зобовязався застрахувати предмет іпотеки на користь відповідача на строк дії основного зобовязання, на його повну вартість, з наданням відповідачу доказів страхування предмету іпотеки. Зазначені умови іпотечного договору позивачем не були виконані. За порушення вищевказаного зобовязання, відповідно до п.4,2 Іпотечного договору позивач має сплатити відповідачу штраф у розмірі 10% від вартості предмета іпотеки. Сума штрафу, що підлягає сплаті позивачем відповідачу відповідно до п.4.2 іпотечного договору становить 552210, грн.. Окрім того, позивачем порушені умови п.3.1.4 іпотечного договору, відповідно до якого позивач зобовязувався без згоди відповідача не передавати предмет іпотеки в наступну іпотеку; не відчужувати предмет іпотеки; не передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування та не обтяжувати його іншими зобовязаннями ; не зводити, не знищувати, не проводити капітальний ремонт предмета іпотеки, а також не здійснювати істотні поліпшення предмета іпотеки. Відповідно до п.4.1 іпотечного договору позивач має сплатити відповідачу штраф за порушення п.3.1.4.1 в розмірі 25% від вартості предмета іпотеки. Сума штрафу, що підлягає сплаті позивачем становить 920350 грн. До цього часу суми штрафів за порушення п.п.3.1.2,3.1.4 іпотечного договору позивачем не сплачені, що свідчить про невиконаня позивачем прийнятих на себе зобовязань за іпотечним договором. Представник третьої особи [PERSON], [PERSON] підтримав вимоги позовної заяви позивача, проси її задовольнити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги позивача, виходячи з наступного: Відповідно до умов кредитного договору №466П/2007 від 14.11.2007 року [PERSON] отримав у ВАТ «Мегабанк» (правонастапником якого є ПАТ «Мегабанк») кредит у сумі 2 500000 грн. строком до 13.112017 року зі сплатою процентів за користування кредитим у розмірі 17,0% річних. (а.с.9-10) З метою забезпечення виконання за договором кредиту між позивачем [PERSON] і банком 14.11.2007 року був укладений іпотечний договір, який виступив майновим поручителем [PERSON] Згідно пункту 1.2. іпотечного договору позивач передав в іпотеку банку нежитлові приміщення підвалу № 9,33,34,35,36, 1-го поверху №25, 31 в літ. А-5, загальною площею 93,1 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 67, і які належать на праві приватної власності позивачу. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до вимог ст..598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановленим договором або законом. Відповіднол до ст..599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 17.12.2015 року було проведено повне погашення заборгованості за кредитним договором №466П/2007 від 14.11.2007 року про що свідчить копія квитанції №3082-10 від 17.12.2015 (а.с. 13) Крім того, суд зобовязував представників відповідача надати до суду виписки по рахункам, які були відкриті на імя [PERSON] про сплату боргу за кредитним договором, однак виписок по рахункам відповідач не надав. Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки визначено у ст..17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору. Юридичним наслідком належного виконання зобовязання відповідно до статей 598,599 ЦК України є припинення зобовязання. Таким чином, з моменту виконання боржником зобовязань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обовязків сторін, що складають зміст конкретного зобовязального правовідношення. Суд приходить до висновку, що забезпечені іпотекою зобовязання за договором кредиту виконано в повному обсязі, тому зобовязання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору є припиненими, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 11.11.2015 року та правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в ухвалі від 13.07.2016 року. Також суд задовольняє позов в частині скасування вчиненої 14.11.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] заборони відчуження нежитлових приміщень підвалу № 9,33,34,35,36, 1-го поверху №25, 31 загальною площею 93,1 кв.м. в літ. «А-5» за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 67, оскільки відповідно до ч.9 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобовязаний подати протягом п»яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено, через наявність таких реєстраційних записів. Відповідач в порушення вказаних норм Закону, на протязі 5 днів не направив на адресу реєстратора відповідні документи для припинення іпотеки. Відповідно до ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1653,63 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved