overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 06 червня 2009 року він зареєстрував шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 136. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказав, що спільне життя з [PERSON] не склалося у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння між ними, різними поглядами на подружні стосунки та обов'язки, ведення спільного господарства. Вважав, що збереження родини неможливе і суперечить інтересам обох з подружжя. Просив його шлюб із відповідачем розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 23.04.2004 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 133. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2015 року подружні відносини між сторонами були припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуття кохання та поваги. Вважав, що збереження їхньої родини неможливе, між ним та відповідачкою склалися неприязні стосунки, просив шлюб розірвати, спору з приводу розділу майна подружжя між сторонами немає. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачкою. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, спору з приводу розділу майна подружжя між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із даною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 18.02.2011 року за його позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було видано 23.03.2011 року виконавчі листи за № 2-111/11 про стягнення з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку матеріальної шкоди на суму в 55\~834, 13 грн., моральної шкоди на суму в 2\~000 грн. та судові витрати на суму в 339,17 грн. 04.03.2016 року виконавчою службою було відмовлено в прийнятті до провадження вказаних виконавчих документів та у відкритті виконавчих проваджень на підставі ст. 22, 24, п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 07.04.2016 року виконавчі документи не виконані, заборгованість не погашено. Сторони в судове засідання не прибули. Представник [PERSON] в письмовій заяві до суду просила справу слухати за її відсутності, заяву підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час і місце розгляду справи були повідомлені в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з судовими повістками, про причини неявки до суду вони не повідомили, заперечення проти заяви не подали. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 18.02.2011 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області було прийнято рішення, відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди на загальну суму в 57\~834,13 грн. були задоволені. Виконавчі документи предявлялися до виконавчої служби для виконання, однак у звязку з неможливістю зясувати місцезнаходження та перебування боржників, а також направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, повертались без виконання стягувачу. 04.03.2016 року державним виконавцем відмовлено у прийнятті виконавчих документів та у відкритті виконавчого провадження з їх примусового виконання у звязку з пропуском строку предявлення виконавчого документа до виконання. Стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання, а суд у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його (ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 371 ЦПК). Враховуючи те, що заявник звертався до виконавчої служби з виконавчими документами з приводу виконання судового рішення, однак вони не були виконані у визначений законом строк, суд вважає, що строк їх предявлення заявником пропущений з поважних причин, а тому вважає за необхідне поновити його, оскільки судове рішення не виконане та воно не втратило законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 серпня 2004 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей, [PERSON] 11 жовтня 2005 рок народження та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою у них поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Їх сім'я розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. У судовому засідання позивач позов підтримав, категорично наполягає на розлученні. Вони як подружжя з відповідачкою не проживають з лютого 2016 року. На даний час проживають за різними адресами. Під час наданого судом строку для примирення вони не спілкувалися, зустрічі з ним відповідачка ігнорує, на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідачка у судовому засіданні 18 липня 2016 року позов не визнала оскільки їй та дітям немає де проживати та у них з позивачем двоє малолітніх дітей, наполягала на примиренні. Підтвердила, що з позивачем спільно не проживають з квітня 2016 року. У судове засідання 02 вересня 2016 року не зявилася, зазначивши причиною неявки, хворобу дитини. Оскільки позивачка не надала суду доказів про неможливість її явки у судове засідання, зважаючи, що розгляд справи уже відкладався через її неявку, а також враховуючи категоричну думку позивача продовжувати розгляд справи без відповідачки, оскільки за місяць, наданий судом для примирення відповідачкою жодних дій не вчинено для збереження шлюбу, - справу розглянуто без відповідачки, через відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с .6). Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно частини першої статті 24 СК України шлюбґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що сторони тривалий час не проживають однією сімєю, не вживають заходів для збереження шлюбу, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі зареєстрували шлюб 26 жовтня 2014 року у Вапнярській селищній раді Томашпільського району Вінницької області. Від спільного проживання у них народився 17 березня 2015 року син [PERSON] . Проте подружнє життя сторін не склалося, у них різні погляди на сімейне життя, вони перестали розуміти один одного . Тому просить розірвати їх з відповідачкою шлюб, зареєстрований 26 жовтня 2014 року у Вапнярській селищній раді Томашпільського району Вінницької області, актовий запис за № 45. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, зіславшись на ті ж обставини, що і в позовній заяві, просить позов задовольнити . Від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши заяву відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд уважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На обгрунтування позову [PERSON] зазначив, що з відповідачкою у них різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, сторони разом не проживають, збереження їх шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. З урахуванням установлених обставин суд не знаходить підстав для надання сторонам строку на примирення, а подальше перебування їх у шлюбі суперечать інтересам кожного. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме належності йому архівної довідки №129-К від 23.03.2016р., виданої Старокостянтинівським районним трудовим архівом на ім»я [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі подавши документи, які необхідні для призначення пенсії за віком. Однак у архівній довідці №129-К від 23.03.2016р. невірно вказано прізвище та ім'я заявника, а саме: «[PERSON]», тоді як він згідно паспортних даних він [PERSON], що є перешкодою у призначенні пенсії. В суді заявник заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши запявника, дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз'яснень, даних у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що згідно паспорта заявником є [PERSON], [INFO], на це ж ім'я видано архівну довідку про заробіток №129-К від 23.03.2016р., однак у архівній довідці вказано прізвище та ім'я заявника, а саме: «[PERSON]», що є перешкодою у призначенні пенсії. Вказані обставини підтверджуються: дщаними паспорта, атестату заявника, довідки №129-К від 23.03.2016р., поясненнями заявника, свідка [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа - архівної довідки про заробіток №129-К від 23.03.2016р. підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа ПАТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» про визнання недійсною довіреності виданої від імені [PERSON] та посвідчену 23.08.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайло С.Ю., якою він начебто уповноважив [PERSON] розпоряджатися належними йому автомобілями, а також недійсним договору купівлі-продажу автомобіля RANG ROVER, 2008 року випуску д/н [NUMBER], №кузова [NUMBER], оформлений Довідкою-рахунком від 11.11.2015 року за №ААЕ467718. В судовому засіданні стало питання наявності та підтвердження достовірності документів за якими відбулося переоформлення автомобіля. За відомостями представника [PERSON] оригінали документів про переоформлення автомобіля RANG ROVER, 2008 року випуску д/н [NUMBER] з [PERSON] на [PERSON], а також всі документи якими переоформлено вказаний автомобіль з [PERSON] на [PERSON] знаходяться в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, однак відповідач [PERSON] позбавлений можливості отримати документи про переоформлення автомобіля з [PERSON] на [PERSON], оскільки не є учасником цієї угоди. З огляду на зазначене, представник [PERSON] просить суд витребувати від Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві оригінали для огляду а також засвідчені копії для долучення до матеріалів справи документів, за якими відбулося переоформлення автомобіля RANG ROVER, 2008 року випуску д/н [NUMBER] з [PERSON] на [PERSON], а також всі документи якими переоформлено вказаний автомобіль з [PERSON] на [PERSON] (на підставі довідки-рахунку від 11.11.2015 року за №ААЕ467718); витребувати відомості про те, чи знаходиться в матеріалах перереєстрації автомобіля з [PERSON] на [PERSON] оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на автомобіль RANG ROVER д/н [NUMBER] виданий на ім»я [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов 'язаний витребувати такі докази. В зв'язку з вищенаведеним та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Годиської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначив, що [INFO] померла [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Посилаючись на те, що він згідно заповіту є спадкоємцем [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS], однак, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, позивач просить визнати за ним право власності на спірне майно в порядку спадкування. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачем подана заява про визнання позову. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], згідно записів у погосподарських книгах Годиської сільської ради Романівського району Житомирської області належав [PERSON] 28 липня 2006 року секретарем Годиської сільської ради Романівського району Житомирської області було посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] позивачу. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] [PERSON] померла. На момент смерті [PERSON] позивач був неповнолітнім, а отже на підставі частини 4 статті 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), вважається таким, що прийняв спадщину. Також згідно частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось через різні погляди на життя та втрату почуття любові один до одного. Не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 27). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 грудня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища позивача не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 22). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 січня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивач подала заяву, в якій просить не змінювати своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 2591 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 10 березня 2015 року позичила відповідачу грошові кошти в сумі 2591 грн., які той зобов'язався повернути до 30 березня 2015 року. На підтвердження факту отримання коштів [PERSON] написав їй письмову розписку. Зазначає, що вона неодноразово вимагала від відповідача повернення коштів, однак в добровільному порядку останній гроші їй не повертає. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, натомість подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Судом об'єктивно встановлено, що 10 березня 2015 року [PERSON] позичила [PERSON] 2591 грн., які останній зобов'язався повернути до 30 березня 2015 року, проте гроші не повернув. Ці обставини підтверджуються оригіналом розписки, написаної 30 березня 2015 року відповідачем, яка зберігалась у позивачки та надана суду. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав належним чином зобов'язання з повернення позики, а тому з нього слід стягнути на користь позивачки грошові кошти в сумі 2591 грн. При розподілі судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути також понесений нею судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved