Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 15 вересня 2000 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 15 вересня 2000 року, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 340 від 15 вересня 2000 року. Від шлюбу сторони мають двох спільних малолітніх дітей, а саме: малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, з другої половини 2012 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Сторони мають різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дітей. Діти проживають разом з позивачкою. Позивачка просить розірвати шлюб з [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явився, надала на адресу суду заяву в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій вказав, що проти позовних вимог не заперечує, просить розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15 вересня 2000 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 15 вересня 2000 року, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 340 від 15 вересня 2000 року. Від шлюбу сторони мають двох спільних малолітніх дітей,а саме: малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, з другої половини 2012 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Сторони мають різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дітей. Діти проживають разом з позивачкою. Позивачка просить розірвати шлюб з [PERSON]. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно зі ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 ч. 1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. ст. 111, 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, та вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не підтримують подружніх відносин, не проживають разом, на примирення не згодні, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв'язку з чим суд не застосовує положення ст. 111 СК України. Викладене приводить суд до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишити «[PERSON]».

Outcome: approved