Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим що, 13.03.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZRCWGK00004277. Відповідно до кредитного договору позивач зобов»язався надати відповідачу кредит у розмірі 36100,00 доларів США. За умовами кредитного договору позичальник зобов»язується своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом , здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі , сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відстоків. Проте, позивальник умови кредитного договору не виконав,суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь банку не повернув. Станом на 22.08.2014 року у боржника утворилась заборгованість у сумі 112993,57 доларів США. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ Приватбанк заборгованість в розмірі 112993,57 доларів США. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач в судовеому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні, 13.03.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZRCWGK00004277. [PERSON] порушив графік погашення заборгованості за кредитом, що визначений п.п. 8.1.1. Договору кредиту, не здійснив погашення чергової частину кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання, а тому згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, зобовязаний погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції. Станом на 22.08.2014 р. заборгованість за договором кредиту згідно розрахунків заборгованості складає 112993,57 доларів США. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі [PERSON] були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення значної заборгованості перед позивачем, на підставі чого позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 625, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved