Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину та про позбавлення батьківських прав, а саме просить суд: 1) змінити розмір аліментів, стягнутий рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та додаткові витрати в розмірі 1250 грн., починаючи з 17.03.2016 року до його повноліття на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття; 2) позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 07.11.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з уточненим позовом, додавши до вищенаведених позовних вимог вимогу щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини, що становить 11072, 26 грн. Вказана вимога обґрунтована тим, що позивачем було придбано ліки та засоби для перев`язування, медичні засоби, пов`язані з проведенням операції та лікуванням, зокрема придбано ліки та голка для цистоскопа та гель (нубіплант), окрім того, позивачем понесені витрати на відвідування дитиною дельфінарію та секції по карате. Оскільки батьки несуть рівні обов`язки щодо утримання дитини, просить суд стягнути половину понесених нею витрат з відповідача. 14.05.2019 року представник позивача [PERSON] - адвокат Сілко Н. Г. надала до суду заяву, згідно якої просить суд позовні вимоги [PERSON] в частині зміни розміру аліментів залишити без розгляду. 11.11.2019 року позивач [PERSON] надала до суду заяву, згідно якої просить суд позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав відповідача залишити без розгляду. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Сілко Н. Г. в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви щодо розгляду справи за відсутністю позивача та її представника, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 11072, 26 грн. підтримують у повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Мух К. Б. в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника, також просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити в повному обсязі. Водночас, у матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно якого сторона відповідача наголошує, що у випадку повного та всебічного дослідження доказів щодо документів та чеків та встановлення судом факту, що усі додаткові витрати понесені в інтересах дитини щодо задоволення вимог в цій частині заперечень немає, водночас позивач не зверталася до відповідача з питання необхідності коштів на лікування дитини, про стан її здоров`я відомо не було. Також матеріали справи містять пояснення, надані зі сторони відповідача, та згідно яких обґрунтованими є лише витрати, пов`язані з лікуванням сина, загальна сума таких витрат становить 17991, 52 грн., отже з відповідача може бути стягнуто 8995, 76 грн. Щодо інших витрат - відвідування дельфінарію, кінотеатру, карате, то вони є витратами на організацію дозвілля дитини та обрані позивачем на власний розсуд, без узгодження з батьком, крім того відсутні докази того, що саме дитина відвідувала ці заходи. Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - Жупник Ю. В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи без участі третьої особи. Суд, дослідивши доводи сторін, викладені у письмових заявах, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступне. Позивачем [PERSON] заявлено три позовні вимоги: 1) про зміну розміру аліментів, визначених рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2016 року; 2) про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; 3) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини, що становить 11072, 26 грн., однак на стадії судового розгляду заявами від 14.05.2019 року та 11.11.2019 року позивач [PERSON] фактично відмовилась від позовних вимог в частині зміни розміру аліментів та в частині позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до частини 1 статті 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу. Так, за приписами частини 1 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалює закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Оскільки дії сторони позивача не суперечать закону та не порушують чиї - не будь права, свободи або інтереси, право сторін на відмову від цивільного позову передбачене статтями 49, 206 ЦПК України, причин для відмови у задоволенні заяви суд не вбачає. Таким чином, суд прийшов до висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину та про позбавлення батьківських прав підлягає закриттю. З приводу позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину суд зазначає наступне. Як встановлено матеріалами справи, батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції 11.03.2008 року (а. с. 27). Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.10.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.12.2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, розірвано (а. с. 20). Спільна дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За приписами статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Матеріалами справи підтверджено, що спільна дитина сторін перебувала на стаціонарному лікуванні у період часу з 03.11.2017 року по 10.11.2017 року, що підтверджує виписка із медичної карти стаціонарного хворого №10245 Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня», діагноз: міхурово-сечовідний рефлюкс 4 ст. по обидва боки, ускладнений хронічний пієлонефрит, період загострення ПН-0, дизметаболічна нефропатія (уратурія), ініціальна фаза МКБ.ПМК; а також у період часу з 01.10.2018 року по 05.10.2018 року, що підтверджує виписка із медичної карти стаціонарного хворого №8133 Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня», діагноз: вроджена аномалія ОСВС (рецидивний міхурово-сечовідний рефлюкс 4 ст. з обох сторін, ускладнений хронічний пієлонефрит, період ремісії. НН-0.2 АХЛШ (а. с. 134, 138). Також матеріали справи містять докази, зокрема фіскальні чеки, що підтверджують додаткові витрати матері - позивача [PERSON] , на лікування хвороби сина, та розмір яких становить: 17954, 52 грн. (медикаменти) + 37,00 грн. (витрати за пересилання медикаментів), тобто загальний розмір витрат, пов`язаних з лікуванням становить 17991, 52 грн.; крім того позивачем доведено необхідність такого лікування, зокрема надано лікувальні рекомендації фахівців (а. с. 121-129, а. с. 134 (зворотна сторона), а. с. 138 (зворотна сторона), а. с. 143-150). У зв`язку з тим, що понесені витрати відповідають правовій природі витрат, про які йде мова у статті 185 Сімейного кодексу України, зокрема вони зумовлені хворобою дитини, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача половину понесених витрат у розмірі 8995, 76 грн. Також, як вбачається із довідки Громадської організації «Харківська асоціація карате» б/н, [PERSON] сплатила відвідування її сином гуртка карате з лютого 2017 року по травень 2017 року включно, вартість занять за чотири місяці складає 1600 грн. (а. с. 135), та позивачем заявлено до стягнення половину вказаної вартості, з чим погоджується суд та присуджує до стягнення половину понесеної суми, тобто 800 грн., адже вказані витрати понесені виключно в інтересах дитини та спрямовані на розвиток її спортивних здібностей. Щодо іншої довідки Громадської організації «Харківська асоціація карате» б/н, то нею лише підтверджено факт відвідування гуртка з карате, проте факт сплати будь-яких коштів за такі заняття вказана довідка не підтверджує, у зв`язку з чим заявлена до стягнення сума у розмірі половини від 300 грн. задоволенню не підлягає (а. с. 136). Суд погоджується з доводами сторони відповідача, що витрати, пов`язані з відвідуванням дельфінарію, океанаріуму, а також кінотеатру, дійсно є витратами, пов`язаними з організацією дозвілля дитини. Аналіз норм Закону, який регулює вирішення питання щодо розподілу додаткових витрат на дитину, вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Однак, з урахуванням часу, коли дитина відвідувала місця дозвілля - 11.03.2018 року, 13.03.2018 року, 14.03.2018 року, 06.10.2018 року, тобто період між стаціонарним лікуванням дитини, а також після виписки з лікарні, суд приходить до висновку, що вказані витрати здійснені матір`ю виключно в інтересах дитини та з метою покращення її морального стану після відвідування лікарської установи, а тому половина цих витрат також підлягає до стягнення з відповідача (160 грн. + 2000 грн. + 90 грн. = 2250 грн.) / 2 = 1125 грн. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 2, 3 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків всатнволених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»). Оскільки позовна вимога [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину задоволена, з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial