Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просив розірвати договір купівлі-продажу ноутбука «ASUS Х5 53MA-SX371B/Bn» від 23 серпня 2015 року, стягнути з відповідача на його користь вартість ноутбука 6 499 грн, вартість комплексного пакету налаштування «ПК Мінімум» 399 грн, вартість оновлення до «Windows 10» 299 грн, всього 7 197 грн, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» реальні збитки у розмірі 900 грн, оскільки у звязку з неможливістю використання за призначенням придбаного ноутбука він уклав договір оренди ноутбука із [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 серпня 2015 року у торговельному комплексі «Ельдорадо», юридичне найменування ТОВ «Технополіс-1», він придбав ноутбук «ASUS Х5 53MA-SX371B/Bn» вартістю 6 499 грн, комплексний пакет налаштування «ПК Мінімум», вартістю 399 грн, та оновлення до «Windows 10», вартістю 299 грн. Під час перевірки роботи ноутбука за місцем його проживання була виявлена некоректна робота компютер «зависав», в звязку із чим його не влаштували його технічні характеристики. 01 вересня 2015 року він звернувся з заявою до Дружківської філії ТОВ «Технополіс-1» із проханням провести заміну ноутбука на підставі ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та у цей же день передав товар працівникам даного магазину. Під час його тестування була встановлена некоректна робота, тобто він «завис». Вказана обставина була письмово зафіксована у заяві, яка залишилася в магазині. Саме у такому стані він передав ноутбук згідно з договором зберігання від 01 вересня 2015 року з метою його подальшого обміну. При цьому працівники магазину пояснили, що необхідно провести технічну експертизу ноутбука, на що позивач погодився та передав 100 грн для її оплати. 16 вересня 2015 року електронною поштою він отримав акт технічного огляду від 09 вересня 2015 року, за яким було зясовано, що виріб встановлений та експлуатувався: при встановленні операційної системи, драйверів та утиліт експлуатувався протягом 36 годин, зроблені висновки: дефект не проявився, операційна система неліцензійна, утиліти необхідні не встановлені, апарат не підлягає гарантійному ремонту. Крім того, в акті вказано, що він не надає право на обмін. У цей же день він отримав листа від відповідача, яким у обміні товару було відмовлено, оскільки є підстави вважати, що ним змінено програмне забезпечення, що призвело до неправильної роботи техніки та втрати гарантії. Посилаючись на те, що він особисто не вчиняв жодних дій, які б свідчили про навіть намір змінити ліцензійне програмне забезпечення на неліцензійне, а також на порушення Правил торговельного обслуговування споживачів, просив позов задовольнити. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 14 грудня 2015 року позов [PERSON] задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу ноутбука «ASUS Х5 53MA-SX371 В/Вп» від 23 серпня 2015 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Технополіс-1». Стягнуто з ТОВ «Технополіс-1» на користь позивача вартість ноутбука «ASUS Х5 53MA-SX371 В/Bn» у розмірі 6 499 грн, вартість комплексного пакету налаштування «ПК Мінімум» 399 грн, вартість оновлення до «Windows 10» 299 грн, всього 7 197 грн. Стягнуто з ТОВ «Технополіс-1» на користь [PERSON] реальні збитки у розмірі 900 грн. Зобов'язано [PERSON] повернути ТОВ «Технополіс-1» ноутбук «ASUS Х5 53MA-SX371 В/Bn», на якому встановлений комплексний пакет налаштувань «ПК Мінімум». Стягнуто з ТОВ «Технополіс-1» на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн 20 коп.. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 30 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасоване в частині задоволення позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу ноутбука та стягнення із ТОВ «Технополіс-1» на користь позивача вартості ноутбука у розмірі 6 499 грн., вартості комплексного пакету налаштування «ПК Мінімум» у розмірі 399 грн., вартості оновлення до «Windows 10» у розмірі 299 грн., усього 7 197 грн.. Позов [PERSON] задоволено. Розірвано договір від 23 серпня 2015 року купівлі-продажу ноутбуку «ASUS Х5 53MA-SX371B/Bn», укладений між [PERSON] та ТОВ «Технополіс-1». Стягнуто із ТОВ «Технополіс-1» на користь [PERSON] вартість ноутбука «ASUS Х5 53MA-SX371 В/Bn» у розмірі 6 499 грн., вартість комплексного пакету налаштування ПК Мінімум в сумі 399 грн., вартість оновлення до «Windows 10» у розмірі 299 грн., усього 7 197 грн. У іншій частині рішення залишено без змін. Зобов'язано [PERSON] повернути ТОВ «Технополіс-1» ноутбук «ASUS Х5 53MA-SX371 В/Вп». Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 лютого 2017 року частково задоволено касаційну скаргу ТОВ «Технополіс -1», рішення апеляційного суду Донецької області від 30 березня 2016 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд. У апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на його неправильність, необґрунтованість та порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд допустив неповне зясування обставин, що мають значення для справи, прийняте судом рішення ґрунтується на недоведених обставинах, висновки суду не відповідають обставинам справи. Суд не надав жодної власної правової оцінки спірним правовідносинам і не застосував спеціального законодавства до спірних правовідносин, а лише упереджено і однобічно прийняв сторону позивача. Судом порушено норми матеріального права, а саме положення ст. ст. 323, 627 ч.2, 698 ч.3, 707, 708, 709 ЦК України, ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» у звязку із неправильним тлумаченням цих норм, а також ст. 23 ЦК України, ст. ст. 2, 8, 213, 214 ЦПК України, надано упереджену оцінку доводам і бажаним припущенням позивача. Позивач не надав та матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували його вимоги та наявність істотного недоліку товару, придбаного у відповідача, навпаки, матеріали справи свідчать про те, що недоліки у роботі ноутбука виникли після передачі товару позивачеві та у звязку із порушенням позивачем умов гарантійного використання ноутбука. Послуги з додаткових налаштувань та встановлення/оновлення програмного забезпечення, передбаченого Комплексним пакетом налаштування ПК Мінімум, а також послуги пакету оновлення до «Windows 10» надані відповідачем у повному обсязі без претензій з боку позивача, про що свідчить оплата позивачем цих послуг по чеку та підписання ним актів виконаних робіт по цим послугам. Придбані позивачем послуги з додаткових налаштувань та встановлення/оновлення програмного забезпечення не входять в комплектність ноутбука, заявлену в експлуатаційних документах, ці послуги фактично були здійснені та спожиті позивачем у магазині у момент їх надання у повному обсязі, тому підстав для повернення грошей, сплачених за вказані надані послуги, немає. Вимоги про стягнення збитків незаконні, необґрунтовані та безпідставні, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем були порушені права позивача. В засідання апеляційного суду сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення 27.04.2017 року поштового відправлення судової повістки позивачу, отриманням 24.04.2017 року представником відповідача телефонограми із зазначенням часу та місця розгляду справи. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та додаткові пояснення, у яких представник просить задовольнити апеляційну скаргу. Згідно з ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові з наступних підстав. Задовольняючи частково позов [PERSON], суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, як продавець, не довів обставин, які б звільняли його від відповідальності за неналежне виконання обов'язків із продажу неякісного ноутбука, тому має нести відповідальність на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». З вказаним висновком суду погодитись неможливо, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права. З матеріалів справи вбачається, що 23 серпня 2015 року [PERSON] придбав в магазині відповідача ноутбук «ASUS Х5 53MA-SX371B/Bn» вартістю 6 499 грн та послуги з налаштування: комплексний пакет «Налаштування ПК Мінімум» вартістю 399 грн, з оновлення до «Windows 10» вартістю 299 грн.. 01 вересня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій зазначив, що під час користування компютером ним була виявлена неполадка в його роботі він «зависає». При тестуванні компютера в магазині ТОВ «Технополіс-1» м. Дружківка працівниками магазину також було виявлено неполадку компютер завис. Просив замінити несправний компютер на аналогічний працюючий. Посилався на ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо проведення ремонту техніки за місцем проживання споживача. Товар було прийнято для проведення технічного огляду та встановлення наявності недоліку. Актом технічного огляду від 09 вересня 2015 року сервісного центра «Елма Сервіс» було встановлено, що дефекту у товарі немає, а була встановлена неліцензійна операційна система, та апарат не підлягає гарантійному обслуговуванню, даний акт не дає права на обмін. У відповіді на заяву позивача про заміну ноутбука, яку, як зазначає в позивач, він отримав 16 вересня 2015 року, відповідач відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на те, що у результаті огляду і діагностики ноутбука сервісним центром було задокументовано у вигляді акту технічного стану, що дефект не проявився, на персональну техніку встановлено не ліцензійне програмне забезпечення, а також не встановлені необхідні програмні частини і це робить техніку не гарантійною. Так, як згідно опису технічних характеристик вказано, що виробник встановлює ліцензійне забезпечення і в магазині позивачем було придбано послугу мінімальних налаштувань, відповідач вважав, що позивач змінив програмне забезпечення, що призвело до неправильної роботи техніки і втрати гарантійності, тому задовольнити прохання про заміну техніки неможливо. Звертаючись до суду із даним позовом, [PERSON] просив розірвати договір купівлі-продажу ноутбука та повернути грошові кошти, сплачені за товар, посилаючись на те, що при його використанні були виявлені недоліки у роботі, а саме він «зависає». Жодних дій щодо зміни програмного забезпечення на неліцензійне він не здійснював. В обґрунтування позову посилався на ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено право споживача обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, у якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути використаний за призначенням та право розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача збитки, яких він зазнав у звязку з вимушеним укладенням договору оренди ноутбука, посилаючись на неможливість використання купленого у відповідача ноутбука за призначенням. Таким чином, позивач, посилаючись у заяві, з якою він звертався до відповідача на неполадки в роботі компютера, на його несправність, у позові на некоректну роботу ноутбука та неможливість використання його за призначенням, одночасно просив розірвати договір у звязку із неможливістю обміну товару належної якості. Частиною 1 ст. 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. При цьому, якщо всі вищевикладені вимоги дотримано і на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари, або розірвати договір та отримати грошові кошти у розмірі вартості повернутого товару (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів»). Задовольняючи позов суд виходив із того, що відповідач продав неякісний ноутбук. У запереченні на апеляційну скаргу, поданому після скасування касаційним судом рішення апеляційного суду у даній справі, позивач звертає увагу суду, що підставою його позову була саме стаття 9 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ноутбук ним не використовувався, технічні характеристики, які його не влаштовували, були виявлені одразу після його придбання. У заяві про заміну компютера він послався на статтю 8 Закону України «Про захист прав споживачів» лише в частині особи, до якої можливо предявити вимоги, оскільки нормами статті 9 такі відповідальні особи не визначені. Він не заявляв позов з підстав статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та не повинен доводити істотність недоліків товару, право вибору способу захисту належить виключно позивачу. Тому доводи апеляційної скарги про те, він не надав доказів щодо наявності істотного недоліку товару, що передбачено ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» не ґрунтуються на законі. Однак, оскаржуване судове рішення обґрунтовано саме тим, що відповідач, як продавець, не довів обставин, які б звільняли його від відповідальності за неналежне виконання обовязків з продажу неякісного ноутбука. При цьому рішення не містить доказів, які б підтверджували наявність істотного недоліку товару, придбаного у відповідача. Тому доводи апеляційної скарги щодо ґрунтування рішення на недоведених обставинах та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи є обґрунтованими, рішення суду підлягає скасуванню. Із заяви позивача від 01.09.2015 року про заміну несправного компютера вбачається, що неполадка в роботі компютера виявлена під час користування ним (а.с.12). Із заказів від 23.08.2015 року про виконання робіт з комплексного пакету налаштування ПК Мінімум та оновлення до «Windows 10», актів виконаних робіт про виконання в повному обсязі вказаних послуг та відсутності у замовника претензій до якості та строків виконаних робіт вбачається, що ноутбук перебував у користуванні (а.с.5,6). Згідно з актом технічного стану від 09.09.2015 року при перевірці ноутбука встановлено, що дефект не проявився, операційна система не ліцензійна, утиліти необхідні не встановлені, ноутбук не підлягає гарантійному ремонту (а.с.10). Оскільки на підставі статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості, якщо він не використовувався, а зазначеними письмовими доказами підтверджено, що ноутбук використовувався та доказів зворотного позивачем не надано, підстав для розірвання договору купівлі продажу ноутбука внаслідок відмови у його обміні, як про це заявив позивач, немає. Послуги з комплексного пакету налаштування ПК Мінімум та оновлення до «Windows 10» виконані в день оформлення заказів 23.08.2015 року, згідно з актами виконаних робіт претензій до якості та строків виконаних робіт замовник не має, оплата за виконану роботу замовником проведена. Підстави для стягнення вартості наданих послуг відсутні. Враховуючи, що позивачем не доведено неправомірності дій відповідача щодо відмови у обміні ноутбука відсутні підстави для стягнення з відповідача збитків, повязаних з орендою позивачем іншого ноутбука. Згідно з п. п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення.

Outcome: dismissed