Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про спростування відомостей, що не відповідають дійсності і порочать гідність, честь, ділову репутацію та відшкодування моральної шкоди, у якому просить суд: 1. визнати такими, що не відповідають дійсності та порочать гідність, честь та ділову репутацію [PERSON] відомості, викладені у зверненні [PERSON] № 268/16 від 28 травня 2015 року до голів регіональних відділень Нотаріальної палати України, державних та приватних нотаріусів України, а також у дописі [PERSON] від 20 лютого 2015 року на її сторінці у соціальній мережі «Facebook» у мережі Інтернет відносно того, що з боку президента Нотаріальної палати України мали місце самоправство та свавілля, несанкціоноване проникнення до приміщення Нотаріальної палати України, та нецензурні образи під час розгляду Голосіївським районним судом міста Києва цивільної справи за позовом [PERSON] до Нотаріальної палати України, треті особи реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві, [PERSON], про скасування рішення, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити дії. 2. зобов'язати [PERSON] спростувати розповсюджену нею щодо [PERSON] недостовірну інформацію, шляхом розсилання головам регіональних відділень Нотаріальної палати України, державним та приватним нотаріусам України звернення наступного змісту: «28 травня 2015 року мною, [PERSON], на адресу голів регіональних відділень Нотаріальної палати України та державних і приватних нотаріусів України було розіслано звернення № 268, в якому містилася недостовірна інформація щодо президента Нотаріальної палати України [PERSON]. Зокрема, недостовірною є інформація відносно того, що з боку президента Нотаріальної палати України [PERSON] мало місце самоправство та свавілля, та що вона разом із невстановленими особами здійснила несанкціоноване проникнення до зачиненого приміщення НПУ. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києві вад 12 травня 2015 року, допущеного до негайного виконання в частині поновлення на роботі, [PERSON] була поновлена на роботі на посаді президента Нотаріальної палати України та приступила до виконання своїх обов'язків з 14 травня 2015 р.». 3. зобов'язати [PERSON] спростувати розповсюджену нею щодо [PERSON] недостовірну інформацію, шляхом розміщення на її сторінці у соціальній мережі «Facebook» у мережі Інтернет допису наступного змісту: «20 лютого 2015 року мною, [PERSON], на моїй персональній сторінці у соціальній мережі «Facebook» у мережі Інтернет був розміщений допис, в якому містилася недостовірна інформація щодо президента Нотаріальної палати України [PERSON]. Зокрема, недостовірною є інформація відносно того, що у судовому засіданні Голосіївського районного суду м. Києва у справі за позовом [PERSON] до Нотаріальної палати України про поновлення її на роботі з боку [PERSON] мали місце нецензурні образи. Жодних нецензурних висловлювань чи іншої некоректної поведінки по відношенню до суду та учасників судового процесу [PERSON] не допускалось». 4. зобов'язати [PERSON] протягом тижня з моменту набрання чинності судового рішення по справі вилучити з її персональної сторінки у соціальній мережі «Facebook» у мережі Інтернет допис, датований 20 лютого 2015 р., у якому мітяться відомості про нецензурні образи з боку [PERSON] під час розгляду Голосіївським районним судом міста Києва цивільної справи за позовом [PERSON] до Нотаріальної палати України, треті особи реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві, [PERSON], про скасування рішення, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити дії. 5.стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 50 000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] від імені Нотаріальної палати України на бланку цієї організації 28 травня 2015 року розіслала регіональним відділенням Нотаріальної палати України та державним і приватним нотаріусам України звернення № 268/6, у якому звинувачує позивачку [PERSON] у самоправстві та свавіллі, та в якому містяться висловлювання, що не відповідають дійсності та порочать гідність, честь і ділову репутацію [PERSON], зокрема - що «… самоправство та свавілля екс-президента [PERSON] сягає свого піку», що «використовуючи рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року (яке не набрало законної сили) та обравши час, коли в офісі НПУ не було співробітників, [PERSON] разом із невстановленими особами здійснила несанкціоноване проникнення до зачиненого приміщення НПУ, змінила замки в кабінетах працівників та виставила свою охорону». Крім цього, 20.02.2015 року відповідач через свою сторінку у соціальній мережі «Facebook» у мережі інтернет оприлюднила відомості про те, що під час розгляду Голосіївським районним судом м. Києва цивільної справи за позовом [PERSON] до Нотаріальної палати України, треті особи: реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві, [PERSON], про скасування рішення, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити дії у судовому засіданні позивачка припускалась нецензурних образ. Позивачка зазначає, що оприлюднена відповідачкою інформація не відповідає дійсності і порочить її гідність, честь та ділову репутацію як повноважного керівника, знаного та поважного в Україні юриста та законослухняного громадянина України, грубо порушує її конституційні права, є безпідставним звинуваченням у самоправстві, свавіллі, здійсненні незаконних та навіть злочинних дій. Поширені відомості також призводять до підриву довіри до позивача з боку третіх осіб. Представник позивача в суд не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти рішення не заперечує. У зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає, неявку відповідача без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28 травня 2015 року відповідачка від імені Нотаріальної палати України на бланку цієї організації розіслала регіональним відділенням Нотаріальної палати України та державним і приватним нотаріусам України звернення № 268/6. Зазначене звернення містило інформацію наступного змісту: -«… самоправство та свавілля екс-президента [PERSON] сягає свого піку»; -«використовуючи рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року (яке не набрало законної сили) та обравши час, коли в офісі НПУ не було співробітників, [PERSON] разом із невстановленими особами здійснила несанкціоноване проникнення до зачиненого приміщення НПУ, змінила замки в кабінетах працівників та виставила свою охорону». 20 лютого 2015 року відповідачка розмістила на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook» у мережі інтернет допис наступного змісту: -«Сегодня было очередное судебное заседание по иску [PERSON] к НПУ. Сегодня же она заявила, сто на съезде вместо делегатов-нотариусов присутствовали работники МЮ и партии регионалов. Причем вход был свободный и никакой охраны выставлено не было. Открыла она съезд как легитимный в связи с наявным кворумом, исключительно под давлением внешних сил. Да уж, как то грустно становится… Никаких других доказательств нет, аргумент только один - я заслуженный человек и только я должна быть президентом палаты… Все нецензурные оскорбления я упущу… Когда будет решение мы опубликуем основные документы. Как-то грустно стало от того, что люди имеют такие заслуги и такой низкий уровень профессионализма. Я искренне верю в здравый смысл и верховенство права )))! Суд погоджується з твердженням позивача про те, що наведена у зазначених зверненні ті дописі інформація є негативною. Наданими доказами, а саме копією надісланого звернення, листом відділення Нотаріальної палати України в Дніпропетровській області №26/06-15 від 18.06.2015 р., скрін-шотом допису у соціальній мережі «Facebook», підтверджується факт поширення інформації, що не підпадає під визначення оціночного судження, яке міститься в статті 30 Закону України «Про інформацію», отже ця інформація може вважатись інформацією, що містить фактичні дані, які можливо перевірити на предмет їх істинності. Суд дійшов висновку, що оспорювана інформація, розміщена у зверненні № 268/6, розповсюдженому відповідачкою 28 травня 2015 року від імені Нотаріальної палати України на бланку цієї організації шляхом його розсилання регіональним відділенням Нотаріальної палати України та державним і приватним нотаріусам України, а також у дописі відповідачки від 20 лютого 2015 року на її сторінці у соціальній мережі «Facebook» у мережі інтернет, є недостовірною виходячи з наступного. Відповідно до положення ч. 1 ст. 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Відповідно до положення ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 4 ст. 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе. Згідно с. 1 ст. 210 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство, свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під поширенням інформації слід розуміти опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованим іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. У якості письмових доказів стороною позивача були надані протокол № 1 Першого установчого з'їзду нотаріусів України за участю Міністра юстиції України від 29 березня 2013 р., протокол Позачергового з'їзду нотаріусів України від 10 січня 2014 р., рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2015 р., виконавчий лист, виданий Голосіївським районним судом м. Києва 13.05.2015 р., заява про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2015 р., наказ Нотаріальної палати України від 13 травня 2015 р., акт Державного виконавця від 14.05.2015 р., ухвала апеляційного суду міста Києва від 29 жовтня 2015 р. Протоколом № 1 Першого установчого з'їзду нотаріусів України за участю Міністра юстиції України від 29 березня 2013 р. було підтверджено, що позивачку з дня створення Нотаріальної палати України було обрано її президентом.Як вбачається з протоколу Позачергового з'їзду нотаріусів України від 10 січня 2014 р., з 10 січня 2014 року позивачку звільнено з посади президента Нотаріальної палати України, на посаду президента Нотаріальної палати України призначено відповідачку. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року було частково задоволено позов [PERSON] - скасовані рішення, ухвалені позачерговим З'їздом нотаріусів України 10.01.2014 року, оформлені протоколом позачергового З'їзду нотаріусів України від 10.01.2014 р., позивачку поновлено на роботі на посаді президента Нотаріальної палати України. В частині поновлення позивачки на роботі рішення було допущене до негайного виконання, про що було видано виконавчий лист. На підставі виконавчого листа, виданого 13 травня Голосіївським районним судом міста Києва, за заявою позивачки відділом державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві було відкрите виконавче провадження, та 14 травня 2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року в частині поновлення позивачки на роботі на посаді президента Нотаріальної палати України виконано у повному обсязі - її було поновлено на вказаній посаді та забезпечено робочим місцем, доступ до якого був вільним, що підтверджується актом державного виконавця від 14.05.2015 р. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 р., фактично в повному обсязі виконаного в частині поновлення позивачки на посаді президента Нотаріальної палати 14 травня 2015 року відділом державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві, з 14 травня 2015 року позивачка [PERSON] приступила до виконання своїх обов'язків президента Нотаріальної палати України. Відповідачка була відсторонена від виконання обов'язків президента Нотаріальної палати України з 13 травня 2015 року. Отже, оспорювана інформація, яка була розміщена у зверненні № 268/6, розповсюдженому відповідачкою 28 травня 2015 року від імені Нотаріальної палати України на бланку цієї організації шляхом його розсилання регіональним відділенням Нотаріальної палати України та державним і приватним нотаріусам України, а також у дописі відповідачки від 20 лютого 2015 року на її сторінці у соціальній мережі «Facebook» у мережі інтернет, є недостовірною, оскільки спростовується наведеними вище доказами, а відповідачка протилежного суду не довела. На підставі всіх досліджених судом обставин справи, перевірених відповідними доказами, суд знаходить підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про спростування відомостей, що не відповідають дійсності і порочать гідність, честь і ділову репутацію. Також позивач висуває вимогу про стягнення з відповідача в його користь у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 вказаної статті моральна шкода полягає: 1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 3)у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При вирішенні даного спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди судам необхідно врахувати роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірним із заподіяною шкодою. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З установлених по справі обставин суд доходить висновку, що діями відповідача [PERSON], що виразились у розповсюдженні неправдивих відомостей щодо позивача, [PERSON] була завдана моральна шкода, наслідком якої стало нервове напруження позивачки та втрата ділових зв'язків. Позивач є публічною особою, що вимагає значних зусиль для відновлення попереднього становища та суспільної поваги. При визначенні розміру моральної шкоди позивач обґрунтовано керувався такими критеріями як характер поширеної інформації та ступенем вини відповідача. Враховуючи діловий статус позивача, посадове становище останнього, громадську оцінку недостовірної інформації та виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., яку суд вважає обґрунтованою відповідно до тих страждань, що зазнала позивачка. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 929, 20 грн. відповідно до суми задоволених вимог, та витрати на публікацію оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 420, 00 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial