Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з вказаним вище позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що 20 жовтня 2015 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 3247. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утриманя дитини, добровільно не надає кошти на на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів. Позич ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та не в змозі самостійно забезпечити належне утримання сина. Вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти як на утримання сина, так і на її утримання як дружини, оскільки працює на фірмі «Міхалич і Ко», отримує заробітню плату, інших утриманців не має. У зв'язку з вищевикладеним просить стягнути на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття сина та на її утримання - аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, починаючи з 05 квітня 2017 року. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття сина та на її утримання - аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав. Зазначив, що дійсно працює на фірмі «Міхалич і Ко» електромонтером, інших утриманців не має. Не заперечив щодо обовязку утримання сина до повноліття та дружини до досягнення сином трирічного віку. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 07 березня 2017 року, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.10.2015 року, актовий запис № 3247(а.с. 3). Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 25 березня 2016 року (а.с. 4). З довідки з місця проживання про склад сім'ї № 228 виконкому Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 24 березня 2017 року встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина та дружини до досягнення сином трирічного віку, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України та приймає до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом враховується, що дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідач є працездатною особою, працює офіційно на фірмі «Міхалич і Ко» електромонтером, має стабільний заробіток. З урахуванням викладеного, засад розумності та справедливості, інтересів неповнолітнього [PERSON], [INFO], суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття. Обгрунтуваною також суд вважає вимогу позивача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. За змістом ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В свою чергу ч. 1 ст. 80 цього ж Кодексу визначено, що аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З огляду на викладене суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, починаючи з 05 квітня 2017 року. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved