Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначала про те, що із 31 серпня 2001 року вона перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. При цьому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, так як відповідач періодично ображає її, застосовує фізичну силу та погрожує фізичною розправою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, проти розірвання шлюбу заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані докази, суд дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про одруження, вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 31 серпня 2001 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис № 351. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи по суті встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям припинені, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З метою збереження сім'ї, враховуючи клопотання сторони відповідача, суд своєю ухвалою від 11 грудня 2018 року надавав сторонам строк на примирення. Разом з тим, вжиті судом заходи для примирення позитивних результатів не дали, позивач свого стійкого наміру розірвати шлюб не змінила. Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу. При винесенні даного рішення, суд також враховує принцип добровільності шлюбу. Так, згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved