Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до ТзДВ «СТзДВ «Глобус» про стягнення страхового відшкодування, мотивуючи тим, що 31 липня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER], та позивача [PERSON], який керував автомобілем Мерседес Бенц, номерний знак [NUMBER]. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER], була застрахована в ТзДВ «СТзДВ «Глобус», то позивач звернувся із заявою до страховика про виплату страхового відшкодування. Враховуючи те, що страховик-відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування позивачу, то позивач просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 4 158 грн. відповідно до рахунку № 2123009 від 8 серпня 2013 року. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Згодом не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача (а.с. 128). Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення, просив справу розглянути у його відсутність (а.с. 64-65, 88-89, 114). Зазначив, що підстав для виплати страхового відшкодування позивачу немає, оскільки позивач відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не звертався із заявою про виплату страхового відшкодування до страховика. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31 липня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача [PERSON], який керував автомобілем Мерседес Бенц, номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження (а.с. 7). Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER] - [PERSON] була застрахована в ТзДВ «СТзДВ «Глобус» (а.с. 8). Статтею 1188 ЦК України визначено порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Зокрема, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Разом з тим, позивачем не доведено факт настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та за наявності його вини у дорожньо-транспортній пригоді (суду не надано постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, висновок експертизи про винність [PERSON] у вказаній дорожньо-транспортній пригоді тощо). Довідка ДАІ свідчить лише про те, що автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Крім того, положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено порядок відшкодування шкоди (виплати страхового відшкодування) за дії особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. Так, відповідно до ст. 35 вказаного Закону потерпілий повинен подати страховику заяву про виплату страхового відшкодування. Разом з тим, відповідно до журналу вхідної кореспонденції така заява від позивача до відповідача протягом 31 липня 2013 року по 2 серпня 2013 року не надходила (а.с. 66-68). Також заява позивача про виплату йому страхового відшкодування до 9 квітня 2015 року до відповідача не надходила, про що зазначено відповідачем у письмових запереченнях. Тому, доводи позивача про те, що ним була подана заява про виплату страхового відшкодування до страховика 30 липня 2013 року (що на день раніше, ніж сталась дорожньо-транспортна пригода) є безпідставними. Відповідно до п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням наведеного, не доведення позивачем своїх позовних вимог, зокрема про винність у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача, не надання страховику заяви про виплату страхового відшкодування протягом одного року з часу настання дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем, йому не відшкодовується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed