Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.2014 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 800,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Вказане рішення відповідач не виконує. Прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року становить 2 218,00 грн. З часу ухвалення рішення суду відбулося зростання цін, матеріальний стан позивача погіршився, утримувати дітей стало важче, тим більше, аліменти відповідач не сплачує. Тому, позивач просила суд збільшити розмір аліментів стягнутих з позивача на користь відповідача на утримання дітей з 800,00 грн. до 2 500,00 грн. на кожну дитину. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позову, оскільки він надає матеріальну допомогу своїм дітям. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦПК України). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 05.11.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 жовтня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] (а.с. 5) Від шлюбу мають двох синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.07.2014 року, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено частково. Шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 17 жовтня 2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, а/з № 2541 розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 19 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття; сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 19 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-13). Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 викладено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Як на підставу для задоволення позову позивач вказувала, що з часу ухвалення рішення суду відбулося зростання цін, матеріальний стан позивача погіршився, утримувати дітей стало важче, аліменти, визначені рішенням суду, відповідач не сплачує. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Проте, докази погіршення матеріального стану позивача та несплати відповідачем аліментів на утриманні дітей, які визначені рішенням суду від 20.05.2014 року, у матеріалах справи відсутні. При визначенні розміру аліментів, судом враховано те, що позивач є працездатною особою та зобов`язаний утримувати свої дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», у 2019 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць дітей з 1 грудня становить 2 218 гривень. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше (ч. 2 ст. 184 СК Україи). Оскільки позивач не надала суду доказів, що стан здоров`я та матеріальні потреби дітей зумовлюють стягнення аліментів з відповідача на їх утримання у більшому розмірі, ніж встановлено законом, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання синів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку станом на час розгляду даної справи, що становить по 1 109,00 грн. із їх індексацією відповідно до вимог законодавства починаючи з 10 жовтня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. Суд також вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дітей і не призведе до порушення прав відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: partial