overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що 17.08.1985 року зареєстрували з відповідачем шлюб. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час сімейні стосунки між ними припинені, разом не живуть. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливими. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.19). У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Справа розглядається Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за територіальною підсудністю, визначеною відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності» №2710/38-14 від 02.09.2014р. та Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» (№1631-VII, 12.08.2014). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 17.08.1985 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, суд вважає подальше збереження шлюбу таким, що суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся у суд із указаним позовом та просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 18 січня 2014 року. Вимоги обґрунтував тим, що збереження сім'ї неможливе у зв'язку із створенням відповідачем нової сім'ї. У судовому засіданні позивач підтримав позов, пояснив, що близько восьми місяців тому відповідач поїхала за кордон та по телефону повідомила йому про створення нової сім'ї. З таких підстав бажає розірвати шлюб. Дітей у шлюбі вони не мають. Достовірними даними про вагітність відповідача, окрім як зі слів останньої, він не володіє. Відповідач заперечень проти позову не подала і двічі не з'явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивач, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 січня 2014 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 18 січня 2014 року зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 19. Прізвища після одруження чоловіка і дружини - [PERSON], [PERSON]. З пояснень позивача встановлено, що сторони спільних дітей не мають, кілька місяців проживають окремо, спільного бюджету та господарства не мають, відповідач виїхала за кордон та фактично створила нову сім'ю. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у виді судового збору. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся у суд із указаним позовом та просив розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем 16 травня 2008 року. Вимоги обґрунтував тим, що подружнє життя не склалося, між ними виникають конфлікти та суперечки, відсутні спільні інтереси. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. У судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу, вказав, що вони з відповідачем не мають спільного господарства та бюджету, близько чотирьох років проживають окремо, неповнолітні діти проживають з матір`ю. Відповідач позов визнала, просила розірвати шлюб, вважала збереження сім`ї неможливим, підтримала пояснення позивача, вказала про існування таких стосунків протягом останніх чотрирьох років. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 травня 2008 року, вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 06 травня 2008 року перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис 134. Прізвища після одруження чоловіка і дружини [PERSON] . У шлюбі народили сина [PERSON] , 2008 року народження, та дочку [PERSON] , 2011 року народження, що стверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження. Діти проживають з відповідачем. З пояснень сторін встановлено, що вони близько чотирьох років проживають окремо, не мають спільного бюджету, господарства, зберегти сім`ю не бажають. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб між ними необхідно розірвати. За клопотанням позивача понесені судові витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 16 червня 2015 року відбулось залиття квартири позивача з вини відповідача як власника квартири [ADDRESS], що розташована поверхом вище над квартирою позивача. В результаті залиття у квартирі позивача пошкоджено: кімната - деформування ламінату на підлозі, часткове намокання шпалер на стінах, кухня - відшарування кахелю на підлозі, коридор - часткове пошкодження штукатурки на стінах 5 місцях, мала кімната - намокання та деформування ламінату на підлозі, кімната - пошкодження фарбування водними сумішами в кутку. Просила стягнути з відповідача 49741 грн. 18 коп. майнової шкоди, моральну шкоду - 10 000грн. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставинами, викладеними в позовній заяві, просив суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася судом про місце і час розгляду справи у встановленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки не повідомила. Поштові повідомлення повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей. \~ \~ \~ \~ В своїй позовній заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 листопада 2001 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені з січня 2014 року, в зв'язку з тим, що сторони тривалий час не можуть знайти порозуміння з більшості питань і живуть як чужі люди, в звязку із чим почуття любові та поваги між ними втрачено. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON]., просила суд шлюб розірвати, місце проживання дітей встановити з нею. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони 17 листопада 2001 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними світлокопіями свідоцтв про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в січні 2014 року з причини, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з цього приводу між сторонами постійно виникали сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін\~ по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку спільних дітей, беручи до уваги вимоги позивача [PERSON] та думку відповідача [PERSON] стосовно позовних вимог, вважає необхідним встановити місце проживання двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з позивачем [PERSON]. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON]. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

у жовтні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з даною заявою. В обґрунтування заяви зазначила, що 16.10.2015 року суддею Оболонського районного суду м. Києва видано судовий наказ № 2-н/756/439/15 року (Унікальний номер: 756/13457/15-ц), яким стягнено з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальіснтю «Перший український експертний центр» (надалі - ТОВ «Перший український експертний центр») заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 2 897,07 грн., інфляційні нарахування 1 098,38грн., 3% річних 45,71грн., разом 4 041,16грн. та судовий збір в сумі 609,00 грн. Даний судовий наказ отримано заявницею 21.10.2015 року. Заявниця зазначає, що вважає судовий наказ незаконним у зв'язку із тим, що стягувач не обґрунтував обсяг постачання теплової енергії, показав в рахунках на теплопостачання за лютий місяць 2015року показник тепла 5,81462 Гкал без наявності лічильника в квартирі та без належного розрахунку за показниками загального будинкового лічильника. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд скасувати судовий наказ № 2-н/756/439/14 року (Унікальний номер: 756/13457/15-ц) від 16.10.2015 року. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених заявниці та представника ТОВ «Перший український експертний центр». Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 16.10.2015 року суддею Оболонського районного суду м. Києва видано судовий наказ № 2-н/756/439/15 року (Унікальний номер: 756/13457/15-ц), яким стягнено з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальіснтю «Перший український експертний центр» (надалі - ТОВ «Перший український експертний центр») заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 2 897,07 грн., інфляційні нарахування 1 098,38грн., 3% річних 45,71грн., разом 4 041,16грн. та судовий збір в сумі 609,00 грн. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержання загальних правил щодо пред'явлення позову. Оскільки судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги, суд приходить до висновку про наявність про право та необхідність доводити ТОВ «Перший український експертний центр» обґрунтованість заявлених до [PERSON] в порядку позовного провадження. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON], як законної та обґрунтованої.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому зазначила, що 08.11.2009 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] р. у неї народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. У червні 2015 року вона припинила спільне проживання з відповідачем. Дитина перебуває тільки на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання сина. З наведених підстав, а також посилаючись, що відповідач не працює, позивачка просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 2500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що не працює, а тому взмозі виплачувати на користь позивачки на утримання дитини аліменти у розмір 450-500 грн. щомісячно. (а.с. 20-21) Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 08.11.2009 р. (а.с. 2) Відповідач у свідоцтві про народження дитини записаний її батьком. (а.с.3) Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її у триманні. (а.с. 6) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України встановлено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до положень 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не працює. Ніяких доказів того, що відповідач має інший заробіток і взмозі виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2500 грн. щомісячно, позивач суду не надала. За таких обставин, враховуючи, що відповідач працездатний, не працює без поважних причин, суд приходить до висновку, що з нього на користь позивачки на утримання дитини підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому зазначила, що 25.01.2002 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] у неї народилась дочка [PERSON], батьком якої є відповідач. У лютому 2015 року вона припинила спільне проживання з відповідачем. Дитина перебуває тільки на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дочки. З наведених підстав, а також посилаючись, що відповідач не працює, позивачка просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що не працює, а тому не взмозі виплачувати на користь позивачки на утримання дитини аліменти по 1000 грн. щомісячно. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.01.2002 р. (а.с. 4) Відповідач у свідоцтві про народження дитини записаний її батьком. (а.с.5) Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її у триманні. (а.с. 6) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України встановлено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до положень 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не працює. Ніяких доказів того, що відповідач має інший заробіток і взмозі виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, позивач суду не надала. За таких обставин, враховуючи, що відповідач працездатний, не працює без поважних причин, суд приходить до висновку, що з нього на користь позивачки на утримання дитини підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, у якому зазначила, що з 1971 р. по 1995 р. проживала однією сімєю та вела спільне господарство без реєстрації шлюбу з [PERSON] до його смерті в жилому будинку, що розташований за адресою: смт. Овідіополь, вул. Євгена Колісниченка, буд. №67. 27.09.1975 р. у неї народилась дочка [PERSON]. Весь цей час вона відкрито і безперервно володіє зазначеним жилим будинком, обробляє присадибну земельну ділянку, сплачує всі комунальні та інші платежі. З підстав набувальної давності позивач просила визнати за нею право власності на зазначений жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали.(а.с. 32-34) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Та обставина, що після смерті [PERSON], тобто з 1995 року, позивачка відкрито та безперервно володіє жилим будинком №67 по вул. Євгена Колісниченка (колишня вул. Дзержинського) в смт Овідіополі підтверджена також актом обстеження житлово-побутових умов позивачки комісією Овідіопольської селищної ради, довідкою цієї ж ради, будинковою книгою про реєстрацію позивачки в цьому будинку з 1981 року. (а.с. 6,15-18) За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з названою заявою, у якій зазначила, що 10.08.2015 р. помер її чоловік [PERSON] і відкрилась спадщина щодо належного йому за життя спадкового майна. 01.10.2015 р. вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини після смерті спадкодавця на користь її та померлого дочки [PERSON], але у прийнятті заяви нотаріус їй відмовив у звязку з тим, що у свідоцтві про смерть спадкодавця його прізвище записане [PERSON], а у свідоцтві про реєстрацію шлюбу прізвище покійного записане [PERSON], її прізвище записано [PERSON]. У паспорті її прізвище записане [PERSON]. З наведених підстав заявниця просила встановити юридичний факт, що вона є дружиною [PERSON], померлого 10 серпня 2015 року. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення заяви і пояснила, що заявниця та спадкодавець її батьки, перебували у шлюбі з 1959 року і спільно проживали до смерті спадкодавця. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] помер 10.08.2015 р. (а.с. 7) Згідно свідоцтва про одруження 15.03.1959 р. [PERSON] і Снігур (після шлюбу [PERSON]) Г.М. зареєстрували шлюб. (а.с. 5) Зі свідоцтва про народження [PERSON] слідує, що її батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 6) З довідки Великодолинської селищної ради слідує, що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сімєю за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 9) Згідно паспорту заявниці її прізвище записане [PERSON]. (а.с. 10) З наведених підстав суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved