Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

У жовтні 2019 року орган опіки і піклування - Полонська районна державна адміністрація (далі РДА) звернулась до суду з позовом в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та передати дітей органу опіки та піклування. Позов мотивовано тим, що відповідачка, яка являється матір`ю вказаних дітей зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, вчиняє бійки зі своїм співмешканцем, притягалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання свої батьківські обов`язків, зокрема створила у місці проживання незадовільні санітарно-гігієнічні умови, харчування дітей є неорганізованим та в малій кількості, їх одяг та постіль брудні, кімната в якій проживають діти потребує ремонту. 25.09.2019 року з метою захисту прав та інтересів дітей рішенням комісії з питань захисту прав дитини Полонської РДА № 4 прийнято вважати за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав із підстави її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Кукліновська Л.В. позовні вимоги підтримала. Відповідач у поданому нею відзиві, та в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона не ухилялася від виховання дітей, а турбується і любить їх, забезпечує матеріально, працює та тимчасових заробітках та отримує соціальну допомогу на дітей, зробити ремонт в квартирі не має змоги, тому що коштів не вистачає, а органи місцевого самоврядування не поспішають допомогти їй у вирішенні питання про покращення житлових умов. Судом були заслухані діти [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що мама їх любить, готує для них їсти, дарує подарунки та вони хочуть бути з нею. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], місце проживання яких є квартира в [ADDRESS] , де також проживають їхні дід з бабою. 03.06.2019 року комісією за участю фахівця із соціальної роботи [PERSON] проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON], в ході якого було виявлено, що мама зловживає алкогольними напоями, не виконує належним чином батьківських обов`язків по вихованню дітей, вихованням займається бабуся. 11.09.2019 року повторно було проведено обстеження, при якому виявлено, що мама веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, умови проживання дітей є незадовільними: на стінах грибок і пліснява, чистого одягу не має, у будинку брудно. Рішенням комісії від 25.09.2019 року з питань захисту прав дитини райдержадміністрації № 4 у зв`язку з тим, що [PERSON] вживає алкогольні напої, не створює належних умов для нормального проживання дітей [PERSON] та [PERSON], веде аморальний спосіб життя та з метою їх захисту вирішено - вважати за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позову суд виходить із такого. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. За положеннями частин 8-10 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав може мати місце за рішенням суду, якщо вона: ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводиться з дитиною; є хронічним алкоголіком або наркоманом; вдається до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують їх до жебракування та бродяжництва; в інших випадках, якщо залишення дитини у нього є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Стаття 171 СК України встановлює, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Орган опіки та піклування не ставить в своєму позові, що підставами для позбавлення батьківських прав відповідачки є те, що остання жорстоко поводиться з дітьми; вона є хронічним алкоголіком або наркоманом; не вдається до будь-яких видів експлуатації дитини, примушує їх до жебракування та бродяжництва, а позивач вважає, що [PERSON] як мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей (пункт 2 частини 1 статті 164 СК України), та саме з цієї підстави від нього слід відібрати дітей. Згідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» пункт 16, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Із наданих органом опіки та піклування доказів вбачається, що мати [PERSON] не в повній мірі здійснює догляд за своїми малолітніми дітьми, не достатньо піклується про їх фізичний і духовний розвиток, стан здоров`я. Про те суд зважує на те, що таке відношення відповідачки до дітей не є системним та тривалим. Відповідно до положень пункту 18 вищезазначеної постанови Пленуму ВСУ позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. На думку суду в даному конкретному випадку розлучення матері із дітьми, проти волі останніх, не буде відповідати якнайкращим інтересам дітей та засадам справедливості, добросовісності і розумності, а тому навіть зважаючи на винну поведінку відповідачки по відношенню до її дітей, є не доцільним позбавляти останню батьківських прав, однак слід попередити [PERSON] щодо зміни свого ставлення до виховання дітей.

Outcome: dismissed