Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, в якому 15.06.2015 року у них народився син [PERSON] в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком. Разом з тим, безпосередньо відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якої також вбачається, що позов вона підтримує та просить позов задовольнити із викладених в ньому підстав, навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зі змісту якої, крім того, вбачається, що позов він визнає. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що від спільного проживання у сторін народився неповнолітній син [PERSON], [INFO], при цьому батьком дитини, згідно дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження є відповідач, тому він, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, беруться до уваги наведені позивачкою в обґрунтування позову доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки такі доводи відповідачем не спростовані, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Так, дійсно, згідно положень ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Крім того, у відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. На даний час, як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Нижнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області № 803, дитина [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON], проживаючи разом із нею по вул. Центральна, 4 в с. Слобідка Деражнянського району Хмельницької області. Разом з тим, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу своїй дитині, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявності у нього інших утриманців чи даних про його поганий стан здоровя, який би перешкоджав йому у виконанні батьківських обовязків щодо його неповнолітнього сина [PERSON], тому суд приходить до висновку про можливість визначення та стягнення з відповідача аліментів на його дитину в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.10.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI із відповідними змінами і доповненнями, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі відповідної ставки, визначеної чинним Законом України «Про судовий збір» в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що для даної категорії цивільних справ становить 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved