Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 28 серпня 2009 року. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 128 серпня 2009 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем після померлої. Вона звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Однак, державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 28 серпня 2009 року. Зазначена квартира належала її матері на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.04.1993 року Відділом по обліку та розподілу житлової площі, та свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 31.01.2000 року державним нотаріусом першої Павлоградської державної нотаріальної контори, р. № 1-366. Однак, зазначені свідоцтва були втрачені. У звязку з тим, що вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлої матері, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 28 серпня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Проте, коли позивач, відповідно до вимог законодавства, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої 28 серпня 2009 року [PERSON], державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, на тій підставі, що позивачем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається з довідки КП Павлоградське МБТІ за № 174 від 05.03.2017 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.04.1993 року Відділом по обліку та розподілу житлової площі (1/2 частина), та свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 31.01.2000 року державним нотаріусом першої Павлоградської державної нотаріальної контори, р. № 1-366 (1/2 частина). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved