Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі відповідач) про захист прав споживача та стягнення коштів. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем були укладені договори банківського вкладу 16.12.2013 року на суму 90000,00 грн. та 16.04.2014 року на суму 85000,00 грн., термін розміщення яких закінчився 16.01.2015 року та 16.05.2015 року відповідно. Відповідач порушив права позивача як споживача та норми закону і не повертає належні позивачу грошові кошти з депозитів, у звязку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти за договором банківського вкладу №694195/2013 від 16.12.2013 року у розмірі 90000,00 грн. та за договором банківського вкладу №775236/2014 від 16.04.2014 року у розмірі 85000,00 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем були укладені договори банківського вкладу №694195/2013 від 16.12.2013 року та №775236/2014 від 16.04.2014 року. Після закінчення строку дії договорів 16.01.2015 року та 16.05.2015 року, відповідачем не повернуто позивачу внесені кошти за даними договорами у розмірі 90000,00 грн. та 85000,00 грн. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Судом було встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк». 20.03.2015 року виконавчою дирекцією особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №63 про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду. За захистом своїх порушених прав позивач звернувся до суду 20.04.2015 року, тобто під час дії в ПАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк тимчасової адміністрації, що унеможливлює задоволення його позовних вимог, враховуючи вимоги ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Outcome: dismissed