Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеною заявою, у якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме Державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] від 08 січня 1997 року особі [PERSON] , що помер [INFO] . Вимоги заяви мотивовано тим, що заявник є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . У встановлений законом строк заявник звернулась до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 11 квітня 2008 року нотаріусом заявниці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом в якому вказано ім`я спадкодавця « [PERSON] » в тому ж написанні, як і в свідоцтві про смерть. 16 червня 2021 року заявник подала заяву до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради для проведення державної реєстрації права власності успадкованої земельної ділянки. Проте, як зазначає заявник, рішенням державного реєстратора їй було відмовлено у реєстрації права власності, оскільки наявні розбіжності в написанні по батькові батька заявниці, який відповідно є спадкодавцем, а саме: в свідоцтві про право на спадщину за законом та свідоцтві про смерть зазначено як « [PERSON] », а в Державному акті на право приватної власності на землю від 1997 року - « [PERSON] ». В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали в повному обсязі просили суд їх задовільнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні при вирішенні даної справи поклалась на думку суду. Суд, вислухавши думку заявника, його представника та представника заінтересованої особи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, заявник [PERSON] народилась [INFO] в м. Вінниці, батьком якої являється [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про смерть від 26 липня 2007 року, [INFO] помер батько заявника - [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11 квітня 2008 року державним нотаріусом Третьої Винницької державної нотаріальної контори спадкоємцем 1/3 частки майна [PERSON] є його дочка - [PERSON] . Спадкове майно, на яке в зазначеній частці видане це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, площею 0,0406 га в межах згідно з планом, розташованої на території Агрономічної сільської Ради, Вінницького району, Вінницької області, яке передано для садівництва, що належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН, виданого Агрономічною сільською Радою, Вінницького району, Вінницької області 08 січня 1997 року на підставі рішення 14 сесії 21 скликання від 31 січня 1994 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 516 (а.с. 6). Згідно згаданого вище Державного акта на право приватної власності на землю від 08 січня 1997 року прізвище ім`я та по батькові батька заявника зазначено як [PERSON] (а.с. 9). За наведеного вбачається розбіжність у написані по батькові в Державному акті на право приватної власності на землю та в свідоцтві про прийняття спадщини за законом батька заявниці, а саме: « [PERSON] » та « [PERSON] », відповідно. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих ми майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту необхідно для реєстрації за заявником речових прав на нерухоме майно, а саме земельної ділянки, успадкованої після смерті її батька. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved