Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В заяві посилалася на те, що зазначена трикімнатна квартира на підставі ордеру на жиле приміщення № 232 від 19.12.1967 року була надана її батьку [PERSON] на склад сімї з 4-х осіб. Після смерті батька в 2001 році на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 791 від 14.09.2001р. був змінений договір найму житлового приміщення та наймачем квартири [ADDRESS] було визнано її. Дана квартира не приватизована та знаходиться на балансі КП ДЕЗ „Пілот. На теперішній час в квартирі зареєстровані: вона, її чоловік [PERSON], сини [PERSON] (відповідач у справі) та [PERSON], донька [PERSON] та онучка [PERSON], [INFO]. Проте відповідач не проживає в квартирі з 2008 року та не отримує кореспонденцію за даною адресою. Відповідач, зібравши усі свої особисті речі, добровільно покинув квартиру та до цього часу в ній не зявлявся. Місцезнаходження його на теперішній час їй невідоме. Особистих речей відповідача в квартирі немає, комунальні послуги він не сплачує, всі витрати, пов'язані з утриманням квартири, вона та чоловік несуть самостійно. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося, замки не мінялися, квартиру відповідач залишив добровільно. У звязку з тим, що за його відсутності вона не може зняти його з реєстраційного обліку, вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті Рідне Прибужжя, а тому вважається повідомленим належним чином у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Треті особи [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, до суду ніяких заяв не направили. Свідки [PERSON], [PERSON] пояснила, що є сусідками сторін та зазначили, що відповідач тривалий час (десь з 2008 року) не проживає в квартирі , його особистих речей там немає, перешкод в доступі до квартири йому позивач не чинила, з яких причин відповідач покинув квартиру їм невідомо. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру №232, виданого 19.12.1967 року КЕЧ Миколаївського району Чорноморського військового округу Міністерства оборони СРСР батьку позивачки- Степаненку [PERSON] було надано трикімнатну квартиру [ADDRESS] (теперішня адреса: [ADDRESS]) площею 36,67 кв.м на сімю в складі 4-х осіб. Батько позивачки [PERSON] помер 16.07.2001 року, у зв'язку з чим було змінено договір найму житлового приміщення та наймачем зазначеної квартири визнано позивачку- Леміщенко [PERSON], що підтверджується рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 791 від 14.09.2001р. Дана квартира не приватизована та знаходиться на балансі КП ДЕЗ „Пілот. Згідно з довідкою форми №3, виданою КП ДЕЗ „Пілот № 1145 від 08.04.2015р., у зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Актом про відсутність особи за місцем реєстрації, складеного мешканцями будинку, висновком дільничого інспектора міліції від 30.07.2013р. та показаннями свідків [PERSON], [PERSON]. підтверджується, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2008 року. Однак до теперішнього часу відповідач із спірної квартири не знявся з реєстрації, його особистих речей в квартирі немає, перешкод в проживанні йому не чинили, участі в оплаті комунальних платежів він не бере, догляду за квартирою не здійснює. Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач більше, ніж шість місяців в спірному жилому приміщенні не проживає, ним не цікавиться, утриманням не займається, залишив його добровільно, перешкод в користуванні йому ніхто не чинив, а тому він втратив право користування ним. За таких обставин суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved