Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач в особі представника звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить визначити їй, [PERSON] , додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. За життя померла була прописана за адресою: [ADDRESS] . Померлою складений заповіт не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Інших спадкоємців у померлої не має. Починаючи з 14.08.2001 позивач на праві постійного проживання перебуває у Німеччині. Позивач понад 7 років перебуває за межами України та не мала змоги, у зв`язку з постійною роботою та проживанням у Німеччині, прибути до України для оформлення спадщини, окрім того, в силу відсутності у неї юридичної освіти їй не було відомо про те, що прийняття спадщини обмежене певними строками в Україні. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2018 року відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 25.01.2019 прийнято до свого провадження дану цивільну справу. Відповідно до Розпорядження керівника апарату № 397 від 02.06.2020 призначено автоматизований розподіл судової справи. У червні 2020 року дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Надали письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що просять слухати справу за відсутності їх представника. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.10.1967 року Московським РАГС, [INFO] народилась [PERSON] . Батьками у вказаному свідоцтві зазначені [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Зміна прізвища [PERSON] на « [PERSON] » відбулась у зв`язку із укладенням шлюбу із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів з Державним Центром 04.05.1996 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 3282. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , про що [INFO] у Німеччині Гельзенкірхен видано свідоцтво про смерть, що апостильоване 08.08.2018. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. За життя померла була прописана за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] , виданим Московським РУ ГУ МВС України в м. Києві 23.02.2000. Померлою складений заповіт не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Як зазначає позивач, інших спадкоємців у померлої не має. Як вбачається з відзиву відповідача, зазначено, що листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової О.І. від 25.09.2018 № 288/01-16/2018 повідомлено позивача, що їй необхідно звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За умовами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Вимогами статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи встановлені судом обставини судом прийшов до висновку, що у позивача виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування за законом на майно після смерті [PERSON] . Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив про поважність причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що починаючи з 14.08.2001 позивач на праві постійного проживання перебуває у Німеччині. Позивач понад 7 років перебуває за межами України та не мала змоги, у зв`язку з постійною роботою та проживанням у Німеччині, прибути до України для оформлення спадщини, окрім того, в силу відсутності у неї юридичної освіти їй не було відомо про те, що прийняття спадщини обмежене певними строками в Україні. Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд прийшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої.

Outcome: approved