Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 08 липня 2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за яким відповідач отримав в борг 12 000 дол. США. За умовами договору він мав повернути кошти у строк до 29 липня 2014 року. У визначений договором строк відповідач кошти не повернув і на його вимоги відповідач кошти не повернув. Тому його право є порушеним та підлягає захисту в судовому порядку. Враховуючи курс долара США станом на 13 квітня 2017 року заборгованість становить 322 440 грн. Також через неповернення коштів у строк відповідач має повернути кошти з врахуванням трьох відсотків річних за період з 30 липня 2014 року по 13 квітня 2017 року в розмірі 28\~728 грн. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики від 08 липня 2014 року в розмірі 322 440 грн. та три відсотки річних в розмірі 28\~728 грн.; судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивач не зявився. Подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При розгляді справи судом встановлено, що 08 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] підписано договір позики. За умовами підписаного договору позики позикодавець зобовязується надати позичальнику позику в розмірі 12 000 дол. США, а позичальник зобовязувався прийняти та використати за цільовим призначенням і повернути позикодавцю отримані кошти в дату повернення позики. Строк виконання зобовязання за договором визначений 21 календарний день з моменту передачі грошових коштів тобто до 29 липня 2014 року (п. 2 договору). У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Також між [PERSON] підписав текст розписки про отримання ним грошових коштів в розмірі 12 000 дол. США. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За таких обставин суд вважає, що факт передачі коштів підтверджений належними та допустимими доказами, права позивача порушені неповерненням коштів, тому вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 12\~000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 322 440 грн. підлягають задоволенню. За ст. 611 ЦК України у раз порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобовязання, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування та моральної шкоди. Ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши подані суду докази, наведені розрахунки, суд приходить до висновку, що через порушення грошового зобовязання відповідач також має сплатити позивачу три відсотки річних за період з 30 липня 2014 року по 13 квітня 2017 року в розмірі 28 728грн.

Outcome: approved