overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 168\~838,06 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2532,57 грн. Представник позивача надала заяву про слухання справи у її відсутність, підтримку позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 09 жовтня 2008 р. між публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» і [PERSON] укладений кредитний договір № 014/0030/73/128936. За умовами договору, [PERSON] надав відповідачу кредитні кошти в сумі 75600,00 грн. на купівлю автомобіля строком до 09 жовтня 2015р., з процентною ставкою 20,7 % (п.п.1.1.1, 1.1.4. 1.3). Розділом 7, п.1.7, встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за даним договором, Кредитор має право вимагати дострокового погашення Кредиту Позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, включаючи проценти (а.с. 11-16). Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до довідки банку про заборгованість, станом на 15 вересня 2015р. загальна заборгованість по кредитному договору [PERSON] перед банком становить 168\~838,06 грн. грн. В дану суму входить: заборгованість за кредитом 28 142,52 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 26\~474,38 грн., заборгованість за відсотками 11\~759,47 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 11\~663,71 грн., пеня 128\~936,07 грн. (а.с. 6.-9). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 554, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю, на суму 168\~838,06 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2532,57 грн. судового збору, оплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У жовтні 2015р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебуває в шлюбі, зареєстрованому 04 липня 2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №518. В період шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою з січня 2015р. проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаєморозуміння, довіри та поваги. Позивач не бажає проживати з відповідачкою однією сімєю і продовжувати подружні стосунки, так як вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини позивач просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, якою підтримав позовні вимоги та просив суд розглянути справу за його відсутності та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.15). Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала заяву, якою визнала позовні вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутності та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04 липня 2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №518, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). В період шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яка проживає разом з матірю (а.с.5). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і з січня 2015р. однією сімєю не проживають. Причиною розпаду сімї є відсутність між сторонами взаєморозуміння та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачкою не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідачка також розпорядилася на свій розсуд. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 487,20 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст.110, 112,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У жовтні 2015р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебуває в шлюбі, зареєстрованому 05 червня 2009р. Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №221. В період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою з листопада 2013р. проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаєморозуміння, довіри та поваги. Позивач не бажає проживати з відповідачкою однією сімєю і продовжувати подружні стосунки, так як вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини позивач просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, якою підтримав позовні вимоги та просив суд розглянути справу за його відсутності та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.10). Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала заяву, якою визнала позовні вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутності та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.11). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 червня 2009р. Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 221, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). В період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], 01 травня 2011року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження, яка проживає разом з матірю (а.с.5). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і з листопада 2013р. однією сімєю не проживають. Причиною розпаду сімї є відсутність між сторонами взаєморозуміння та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачкою не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сімя розпалася остаточно. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 243,60 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст.110, 112,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду зі вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити місце проживання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] разом з матір'ю [PERSON] Позов обґрунтований фактичними обставинами неможливості в подальшому зберегти сімейні стосунки та необхідністю в подальшому у проживанні дітей разом із матір'ю. Представник позивача направив до суду заяву, в якій порушує питання про розгляд справи у його відсутність із вимогою задоволення позову. Відповідач направив до суду заяву про визнання вимог позову та їх задоволення в повному обсязі. Оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2004 /актовий запис №381/ (а. с. 4), від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Судом не встановлені обставини, які б виключали можливість проживання дітей із матір'ю, а відтак, вимоги позову підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача в сумі 487,20 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати свідоцтво про право власності на квартиру № 112 в будинку № 15 по вул. 1-а Лінія у м.Миколаєві дійсним. В подальшому уточнила позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS] за законом після смерті матері [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані неналежним оформленням правовстановлюючого документа квартиру, в звязку з чим позивачка не має можливості оформити спадкові права після смерті матері. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Суд заслухавши позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 11 листопада 1999 року ЖКО ОАО «Дормашина», квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], її чоловіку - [PERSON], доньці [PERSON], матері [PERSON], по ? частки за кожним. (а.с. 82). [PERSON] померла 12 грудня 2005 року (а.с. 22). З копії спадкової справи № 467/2006 р. до майна померлої [PERSON] вбачаться, що із заявою про прийняття спадщини звернулась донька [PERSON]. На момент смерті матері [PERSON], її донька була зареєстрована разом з нею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31,32,42). Постановою держаного нотаріуса Другої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] від 26 січня 2016р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло є дописка «ЖКО ОАО «Дормашина», яка не завірена належним чином (а.с. 73). Статтею 345 ЦК України визначено, що фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. [PERSON], згідно копії правовстановлюючого документу, набула право власності на ? частики квартири [ADDRESS] внаслідок приватизації згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Даних про припинення права власності [PERSON] на дану квартиру відсутні. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оскільки право власності спадкодавця [PERSON] на частку квартири не припинено, [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проти спадщини не відмовилась, у відповідності до частини 3 статті 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. Неналежне посвідчення правовстановлюючого документу не спростовує право власності [PERSON] на ? частики квартири. Тому за [PERSON] слід визнати право власності на дану частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визначити частки у майні, що є спільною сумісною власністю з відповідачем, а саме: у квартирі [ADDRESS], по ? частку за кожним. Необхідність визначення часток в спільному сумісному нерухомому майні обґрунтовується необхідністю реалізації позивачкою своїх майнових прав. В судовому засіданні позивач з представником позовні вимоги підтримали. Представники відповідача проти позову не заперечувала. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встанови наступні обставини. Між сторонами укладений шлюб 12 вересня 1992 року (а.с. 7). Згідно Договору купівлі-продажу, зареєстрованим Товарною Біржею «Нерухомість-Південь» 25 квітня 2000 року за реєстровим № 4381, [PERSON] і [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] (а.с. 5). Рішенням ленінського районного суду м.Миколаєва від 28 жовтня 2015 року, договір купівлі-продажу квартири визнаний дійсним (а.с. 19). У визначенні статті 60 Сімейного кодексу України, зазначена квартира є майном, що належить на праві спільної сумісної власності подружжя. Згідно статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до даної норми закону та встановленим обставинам, позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, відновити дошлюбне прізвище бажання не виявила. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 15 серпня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 701 (а.с. 4), мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає із матір'ю (а.с. 5). Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала, бажання відновити дошлюбне прізвище не виявила. Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 21 вересня 2001 р. міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис №1021. Подружні відносини між сторонами припинені. Мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає із матір'ю. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила відновити дошлюбне прізвище. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 25 вересня 2010 р. виконавчим комітетом Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №4. Подружні відносини припинені. Сторони дітей не мають. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вони не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя, а тому в червні 2015 р. припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Оскільки сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, судове засідання технічними засобами не фіксувалося. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2012 р. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони з червня 2015 р. проживають роздільно, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи заяви сторін про неможливість примирення, суд дійшов висновку про те, що розлад подружніх стосунків сторін має не тимчасовий характер і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально і не базується на паритетних засадах, порушує принцип добровільності шлюбу та суперечить інтересам позивача. Встановлені обставини є підставою для розірвання шлюбу сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача на її користь з жовтня 2015 р. на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] 2011р. народження аліменти в розмірі ? частини всіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дитина знаходиться на її утриманні. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2006 року, мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матірю (а.с. 3,4,17). Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки щомісячного заробітку (доходу) батька, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ч. 1 ст. 182 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У жовтні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 30 % усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, а також на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 20 % усіх видів заробітку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, погодилася на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO] (а.с.4). Мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. (а.с. 4,5,6). Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини її доходів, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ч. 1 ст. 182 СК України. Частинами 2, 4 статті 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно частини 1 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на її утримання щомісячно в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку згідно ч. 1 ст. 80 СК України. Таким чином позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial