Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У квітні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання частково недійсним договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами та договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застосування наслідків недійсних правочинів шляхом визнання недійсними записів, внесених до Державного реєстру іпотек, та зобовязання відповідачів вилучити вказані записи. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.03.2008 року між ним та відповідачем - Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» було укладено кредитний договір № 11.16-01/08-СК та кредитний договір № 11.17-01/08-СК. З метою забезпечення виконання зобовязань по вказаним кредитним договорам між позивачем та відповідачем - Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» також було укладено 21.03.2008 року іпотечний договір № 11.16-01/08ДИ01 та іпотечний договір № 11.17/08ДИ01, відповідно до умов яких у іпотеку банку було передано нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності, а саме: нежиле приміщення ІІ літ. Б-2, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 29б та нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, буд. 7, кв. 21,22. Між відповідачем - Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» 18 листопада 2015 року було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами 21 МБ, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» передало (відступило) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» свої права вимоги до боржників. Також між Публічним акціонерним товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, зареєстрований в реєстрі за номером 2367. Відповідно до п. 3.1.1 Договору № 21МБ від 18.11.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» стає новим кредитором відносно боржників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам, зазначеним у відповідному Реєстрі прав вимоги, а також їх зобовязань по договорам забезпечення. Позивач вважає, що укладені між відповідачами договори про відступлення права вимоги є недійсними, виходячи з наступного. По-перше, за своєю правовою природою вищезазначений договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами 21 МБ від 18.11.2015 року є договором факторингу, сторонами якого є клієнт та фактор. В договорі, що оспорюється, фактором виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», а клієнтом Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк». Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» не має спеціального статусу фінансової установи та ліцензії на здійснення зазначеної послуги. По-друге, між позивачем та відповідачем - Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» було укладено споживчій кредит, а отже, відповідачі не мали права укладати договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань. Крім того, укладання небанківськими фінансовими установами (фактором) договору факторингу, яким передбачено придбання відступленого права вимоги до боржника фізичної особи порушує вимоги підпункту 2 п. 1 розпорядження № 231Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг», тому що до фінансової послуги факторингу відносяться фінансування клієнтів, придбання відступленого права грошової вимоги та отримання плати за користування грошовими коштами, які здійснюються виключно з субєктами господарювання, а не фізичними особами. Також укладанням оспорюваних договорів порушено норми ч. 6 ст. 6 Закону України «про захист персональних даних»,згідно із якою передача персональних даних про фізичну особу без її згоди не допускається, так, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» без згоди здійснило незаконне поширення, розповсюдження даних позивача як фізичної особи, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» здійснило їх незаконне збирання і накопичення. В звязку з вищевикладеним позивач вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» порушені вимоги законодавства щодо укладення договорів відступлення права вимоги, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» уклала договір факторингу не маючи на це відповідного дозволу та під час укладання договорів відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами та відступленням права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави недодержала вимоги, які необхідні для чинності правочину. А отже, з наведених підстав, оспорювані договори підлягають визнанню недійсними. У звязку із визнанням недійсними договорів відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 21 МБ від 18.11.2015 року та договорів про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, зареєстрований в реєстрі за номером 2367 03.12.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] слід застосувати наслідки визнання недійсними цих правочинів шляхом визнання недійсними записів, внесених до Державного реєстру іпотек, та зобовязання відповідача вилучити вказані записи із Державного реєстру іпотек. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати частково недійсним договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 21 МБ від 18.11.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» в частині відступлення права вимоги грошових зобовязань за кредитними договорами № 11.16-01/08-СК та № 11.17-01/08-СК від 21.03.2008 року, укладеними між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк»; визнати частково недійним договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, зареєстрований в реєстрі за номером 2367 03.12.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] в частині відступлення права вимоги за іпотечними договорами № 11.16-01/08ДИ01 та № 11.17/08ДИ01 від 21.03.2008 року, укладеними [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк», посвідченими приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу [PERSON]; визнати недійсним та вилучити з Державного реєстру іпотек записи про внесення змін до запису № 349632 Державного реєстру іпотек щодо обтяження нежитлового приміщення ІІ літ. Б-2, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 29-б іпотекою від 03.12.2015 року; визнати недійсним та вилучити з Державного реєстру іпотек записи про внесення змін до запису № 349196 Державного реєстру іпотек щодо обтяження нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, будинок 7, приміщення 22 іпотекою від 03.12.2015 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. У судовому засідання представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв з проханням розглядати справу за його відсутності або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. У судовому засідання представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв з проханням розглядати справу за його відсутності або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. В матеріалах справи містяться заперечення проти позову [PERSON] з підстав необґрунтованості та недоведеності, просили суду в задоволенні позову відмовити. Тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналогічним чином питання обовязків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях. Всебічно і повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з матеріалами справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 21.03.2008 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» було укладено кредитний договір № 11.16-01/08-СК та кредитний договір № 11.17-01/08-СК. З метою забезпечення виконання зобовязань по вказаним кредитним договорам між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» також було укладено 21.03.2008 року іпотечний договір № 11.16-01/08ДИ01 та іпотечний договір № 11.17/08ДИ01, відповідно до умов яких у іпотеку банку було передано нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності, а саме: нежиле приміщення ІІ літ. Б-2, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 29б та нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, буд. 7, кв. 21,22. 18.11.2015 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами 21 МБ, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» передало (відступило) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» свої права вимоги до боржників. Також між Публічним акціонерним товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, зареєстрований в реєстрі за номером 2367. Статтею 512 Цивільного кодексу України\~визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Пунктом 51 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про банкрутство» № 15 від 18.12.2009 року передбачено, що статтею 512 ЦК України встановлено підстави заміни кредитора у зобовязанні, в тому числі й грошовому. Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобовязаннями до іншої особи. Відступлення права вимоги являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. При цьому законом передбачена можливість передачі права вимоги кредитора в рамках цивільно-правових договорів, а також використання майнових прав як забезпечення виконання зобов'язань. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).\~\~ Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.\~Статтею 517 ЦК України\~передбачено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для її здійснення, що є доказами прав нового кредитора у зобов'язанні. Відповідно до ст.. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобовязанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобовязанням. Таким чином,

Outcome: dismissed