Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним сина [PERSON], [INFO], встановлення над ним опіки та призначення опікуна. В обґрунтування заяви зазначила, що її син [PERSON] має психічне захворювання з дитинства, в зв'язку з цим йому діагностовано легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю та призначено ІІ групу інвалідності за таким захворюванням. Вказує, що на даний час [PERSON] нездатний усвідомлювати значення своїх дій, погано орієнтується в часі та просторі, соціально неадаптований до життя, не здатний оцінювати життєві ситуації, не взмозі представляти свої інтереси в будь-яких органах, здійснювати свої права та нести відповідальність, тому потребує постійного стороннього догляду. Визнання сина недієздатним потрібно їй для оформлення над ним опіки. З цих підстав просить визнати її сина недієздатним та призначити її опікуном над останнім. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 квітня 2018 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 травня 2018 року призначено амбулаторну судово- психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 липня 2018 року поновлено провадження у справі. Будь - яких заяв та клопотань до суду не надходило, інші процесуальні дії судом не вчинялись. В судовому засіданні представник заявниці та особа щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною заяву підтримали повністю, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, оскільки існують всі підстави для того, щоб [PERSON] визнати недієздатним. Заслухавши пояснення учасників справи, особи щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 червня 2006 року (а.с.12). Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії щодо стану здоров'я серії АВ №1031259, [PERSON] є інвалідом ІІ групи з 01 квітня 2018 року (а.с. 17). З висновку судово-психіатричного експерта №393 від 21 червня 2018 року судом встановлено, що [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді помірної розумової відсталості внаслідок фенілкетонурії. В силу свого психічного розладу здоров'я останній не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними (а.с. 38-39). Відповідно до консультативного висновку медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за [PERSON] внаслідок психічного розладу від 19 березня 2018 року №11, останній потребує опіки (а.с.27). Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Статтею 60 ЦК України передбачено, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Як передбачено ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за пятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. На підставі вищезазначених норм матеріального права та враховуючи, що [PERSON] виявляє стійкий хронічний психічний розлад у формі «помірної розумової відсталості», є інвалідом ІІ групи, у зв'язку з вказаним захворюванням не спроможний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати недієздатним, внаслідок хронічного психічного розладу останнього. Крім того, оскільки [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, опікуном над [PERSON] слід призначити його матір [PERSON], яка протягом тривалого часу здійснює опіку над ним. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки заявник була звільнена від сплати судових витрат, то судові витрати слід віднести на рахунок держави

Outcome: approved