Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

у квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2007 року. В шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що останнім часом стосунки між нею та чоловіком значно погіршиися, вони не мають спільних інтересів, погляди на життя суттєво різні, чоловік її ображаєморально та фізично, що призводить до сварок. Свідком постійних сварок є дитина, яка таким чином постійно травмується. Відповідач намагається налаштувати дитину проти неї. Вона не перешкоджає батьку дитини у спілкуванні з останньою. У зв»язку з викладеним з жовтня 2013 року вона з дитиною проживає окремо від чоловіка,спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Зазначила, що проживає у приватному будинку по [ADDRESS],дитина відвідує дитячий дошкільний заклад «Ластівка» санаторного типу для дітей з неспецифічними захворюваннями верхніх дихальних шляхів по [ADDRESS]. Майновий спір між подружжям буде вирішуватися окремо. Позивачка зазначила, що не працює. Заявила позовні вимоги про розірвання шлюбу; просила визначити місце проживання доньки [PERSON] з нею та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти. Заявою від 11.08.2014 року позивачка збільшила позовні вимоги. Просила суд шлюб з [PERSON] розірвати, визначити місце проживання доньки [PERSON] з матір»ю за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявою від 19.11.2014 року позивачка збільшила позовні вимоги: просила шлюб розірвати, визначити місце проживання доньки з нею [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь на утртимання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно від усіх видів доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила суду, що не проживають з відповідачем сім»єю з жовтня 2013 року, шлюбні стосунки не підтримують з 2010 року. Вони різні люди і почуттів більше не мають один до одного, сварки виникали на побутовому грунті. Відповідач дозволяв собі вдарити її. Відповідач пішов жити до своїх батьків у квартиру [ADDRESS], де проживає і тепер. Дитина залишилась проживати з нею. Позивачка зазначила, що ніколи не чинила перешкоди у спілкуванні батька з донькою, відповідач приїзджає та забирає доньку,коли бажає, часто телефонує, проте налаштовує доньку проти неї, говорячи їй, що вона не потрібна матері. Наразі позивачка бажає, щоб було визначено місце проживання дитини з нею у квартирі [ADDRESS], куди вони переїхали восени 2014 року. В цій квартирі вона проживає з сім»єю брата, яка складається з його, дружини та дитини. У будинку по вул. Кальвільній вони не проживають, проте відвідують там дідуся. 12.10.2014 року вона працевлаштувалась у школу у гурток флористики, працює один раз на тиждень з 15 до 16 години у вівторок, в інші дні підробляє два рази на місяць з 9.00 год до 15-16.00 год. Зазначає, що вона займається дитиною. Відвідує батьківські збори, бажає виховувати доньку і проживати з нею.До своєї квартири вона відповідача не впускає, до нього в квартиру за донькою заходить без перешкод. За садочок вони з відповідачем платять по черзі. Пояснила, що їй фінансово допомагають батьки. Донька періодично проживає у обох батьків. Коли вона з відповідачем, він все їй купує. Також відповідач перевів доньку до іншого садочка,з чим вона не погоджується. До лікаря вони звертаються по черзі, хто звертається, той і платить,до дільничого лікаря не звертаються. Речі дитини однаково знаходяться як у неї так і у відповідача. Вважає, що відповідач упереджено ставиться до її друзів,з якими вона може зустрітися але не часто,проте йому це не подобається, оскільки він не має поняття друзів та родичів. Крім того, вважає, що її донька не може проживати з батьком,оскільки в тій квартирі зареєстрований та проживає його брат ВІЛ-інфікований, про що вона знає з розмов. Просила позов задовольнити. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав. Просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив суду, що дійсно вони з позивачкою перебувають у шлюбі, проти розірвання якого він не заперечує,оскільки шлюб має формальний характер. Позивачка, як всі в її родині, не працює. Працевлаштувалась тільки після подання даного позову. Дозволяє собі постійно у вихідні зустрічатися з друзями з п»ятниці і до неділі, випивати, ходити на дискотеки, з друзями з дискотек приходила до дому, випивають, залишалися у них, проти чого він заперечував та виникали конфлікти. Пояснив, що він позивачку ніколи не бив. Одного разу пнув її ззаду. Вона скандалить при доньці. Може не відкрити йому двері, не брати слухавку, коли він хоче забрати дитину. Пояснив, що він займається вихованням доньки, готує її до школи, оскільки вона повина піти у перший клас цього року, водить на заняття. Його мати допомагає дочці у питаннях гігієни. Дочка до мами не тягнеться. Дружина відмовилась водити дитину на підготовку до школи,мотивуючи тим, що дочка не хоче, та не бажає віддавати її до школи в 6 років, вважає, що вона не готова і в гімназії вчитись не зможе. Він же, в свою чергу, вже водив дитину до школи на співбесіду. Він утримує доньку,платить за садочок, купує все за необхідністю. Позивачка речі дитині не купує, оскільки вона не працює, доходу не має, багато речей доньці передає його теща із-за кордону. Коли вони проживали у шлюбі, дитину доглядати допомагала бабуся позивачки, та вона померла. Підтвердив пояснення позивачки в тому, що донька періодично проживає у нього та у матері, і у нього і у неї має особисті речі. Він з листопада 2013 року проживає з донькою у трикімнатній квартирі з батьками, донька до нього сама попросилася, дівчинці виділено кімнату, в якій є ліжко, стіл, іграшки. Він буде намагатися поліпшити житлові умови дочки. Віолета займає одну кімнату,його батьки другу,а він третю. Його брат з ними не проживає, живе з жінкою в іншому місці, інколи залишається у них. Знає, що позивачка проживає у приватному будинку по [ADDRESS], де проживала її бабуся, він з тієї адреси відвозить доньку додому. Даний будинок добудовував він для доньки. Вважає, що позивачка нічому доньку не навчить, що з матір»ю донька не розвивається. Просив в задоволенні позову в частині визначення місця проживання дитини відмовити, оскільки донька проживає з ним та він не заперечує проти того, що мати її забирала, сплачувати аліменти також немає необхідності, оскільки він купує все, що потрібно дитині. Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову в частині визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів заперечувала. Пояснила, що дитина проживає з батьком, ходить до садочка за адресою місця проживання батька. Мати проживає на [ADDRESS], де у неї створені умови для проживання доньки та куди спочатку була запрошена служба у справах дітей для огляду. Після подання позову позивачка начебто переїхала до квартири [ADDRESS], проте там працівники служби у справах дітей їх доньку не бачили. Крім того, позивачка і працевлаштувалась через півроку після подання позову. Працює раз на тиждень, проте дитину з садочка забирає не завжди, до вступу до школи не готує, її освітою не займається. Комісія вважає недоцільним визначати місце проживання дитини за обставин, що склалися. Суд,вислухавши сторони, свідка [PERSON], дослідивши письмові доказим у справі встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.07.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, а.з. №1023. 27.11.2008 року у сторін народилась донька [PERSON], народження якої зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Сторони підтвердили, що вони не проживають сім»єю з жовтня 2013 року та не мають наміру зберігати сім»ю. Шлюб має формальний характер. Судом встановлено з пояснень сторін, що у 2013 році [PERSON] переїхав з будинку [ADDRESS], де вони проживали сім»єю, до своїх батьків у квартиру [ADDRESS], де створив умови для проживання доньки і де фактично вона проживає з листопада 2013 року. Мати бачиться з дитиною 1 раз на два тижні. Також судом встановлено, що позивачка залишилася проживати у [ADDRESS], що підтверджується зазначенням нею своєї адреси в позовній заяві, первісним проханням позивачки визначити судом місце проживання доньки саме за цією адресою, актом обстеження житлових умов за даною адресою служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.09.2014 року, поясненнями свідка [PERSON] та самого відповідача. Разом з тим, з жовтня 2014 року позивачка змінила свою вимогу в частині визначенні місця проживання дитини та повідомила суд, що проживає за місцем реєстрації [ADDRESS]. На підтвердження своєї вимоги щодо місця проживання позивачка надала акт обстеження житлово-побутових умов у [ADDRESS], служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 14.11.2014 року, з якого вбачається, що на час обстеження в квартирі знаходиться мати дитини, квартира облаштована для проживання дитини. Мати повідомила, що одну з кімнат займає її донька, в цій кімнаті виявлено два ліжка, комп»ютерний стіл, шафу та сервант (а.с.61). На підтвердження сплати за відвідування [PERSON] дитячого дошкільного навчального закладу Подільського району м. Ківиєва з кінця 2012 по 2014 рік позивачкою надані квитанції, проте з них не вбачається, хто саме проводив оплату. З довідки Навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітній навчальний заклад «Діти галактики» від 22.10.2014 року вбачається, що [PERSON] прийнята на роботу з 20.10.2014 року на посаду керівника гуртка флористики. Посадовий оклад 1300,00 грн. Відповідно до вимог ст. 161 СК України, якщо мати і батько, що проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина,спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батків до виконання своїх обов»язків, особиста прихильність дитити до кожного з них, вік дитини,стан здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, суд перш за все виходить з інтересів дитини, враховує 6-річний вік [PERSON], її стан здоров»я та обставини, що виникли у даній сім»ї. Суд вважає не доведеним матір»ю дівчинки місця свого проживання у [ADDRESS], і вважає дану обставину важливою, оскільки для позитивного та адекватного виховання дитини, остання має розуміти поняття «своєї домівки» і мати її фактично. Позивачка зазначаючи про зміну місця проживання не надала суду належних та допустимих доказів дійсного місця проживання у [ADDRESS]. Є зрозумілим, що батьки вправі змінювати місце свого проживання та дитини, та місце проживання дитини визначається з одним з бітьків, а не в певній квартирі, проте позивачка постійно проживає на два будинки - по вул. Кальвільній та вул. Тимошенка та возить за собою доньку, що не може позитивно впливати на виховання та спокій дитини 6-річного віку, яка досягла шкільного віку та потребує більш уважного ставлення не тільки щодо виховання, а й щодо надання їй освіти. Суд критично відноситься до акту обстеження житлово-побутових умов від 14.11.2014 року [ADDRESS], оскільки даний акт не містить описання жодних предметів, що належать [PERSON], або особливостей проживання там дівчинки. Акт констатує наявність двох ліжок, стола, серванта та шафи. Іншої інформації не містить. Дівчинка під час обстеження відсутня, з нею не спілкувалися. Крім того,зі слів сторін, встановлено, що в даній квартирі проживає і сім»я брата позивачки також з дитиною. Отже у суду виник сумнів щодо проживання в цій квартирі саме [PERSON], враховуючи, що вона повинна була переїхати до квартири в жовтні 2014 року разом з матір»ю, ніщо в даному акті на це не вказує. В акті обстеження умов проживання від 24.09.2014 року по [ADDRESS] також встановлено належні умови для проживання [PERSON], проте не зазначено, де перебуває дитина під час обстеження (а.с.44). Позитивним є працевлаштування позивачки під час розгляду справи в суді. Проте суд не може не прийняти до уваги те, що позивачка протягом певного часу не працевлаштовувалась, з чого суд робить висновок про вимушене працевлаштування у зв»язку з поданням даного позову та неналежне виконання до жовтня 2014 року працездатною матір»ю своїх обов»язків щодо утримання дитини. Крім того, суд вважає пояснення позивачки суперечливими та нелогічними. Так вона зазначає, що дитина проживає з нею у квартирі по вул.Тимошенка,проте останній місяць під час хвороби вітряною оспою перебуває з нею у будинку по вул.Кальвільній. Позивачка повідомила, що працює з жовтня 1 раз на тиждень і ще декілька разів оформлює ресторан,проте не зрозуміло, чому не встигає забирати доньку з садочка, а батько приїздить раніше. А враховуючи, що до цього часу вона не працювала,залишається незрозумілим, чому донька проживала у батька, який працює. І нарешті позивачка намагається довести, що дитина проживає з нею,проте звертається з даним позовом до суду саме вона, а не батько. В своїх поясненнях позивачка не назвала жодних обставин спільного перебування з дитиною, позитивних моментів життя чи емоцій, які б підтверджували бажання дитини проживати з нею, прихильність до неї, натомість позивачка зазначає лише про своє бажання виховувати доньку і про те, що вона боїться батька. Разом з тим, актом обстеження житлово-побутових умов Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.09.2014 року (а.с.37) встановлено, що під час обстеження квартири [ADDRESS] у квартирі знаходився батько дівчинки [PERSON] та бабуся і сама дівчинка. Віолетта займає власну кімнату, яка облаштована розсувним диваном, комп»ютерним столом, стільцем. Дівчинка має багато іграшок, забезпечена одягом відповідно до сезону. Батько займає окрему кімнату. В кінці вересня 2013 року він переїхав до своїх батьків, а на початку листопада [PERSON] попросилася до нього. Мати відвідує доньку 1 раз на тиждень - два. Віолетта дуже любить батька і бабусю і переїжджати до матері не бажає. В квартирі зарестрований брат відповідача, який проживає окремо. Слід зазначити, що позивачка зазначає про відому їй інформацію про проживання в квартирі з дівчинкою ВІЛ-інфікованого брата відповідача, проте доказів його проживання не надала. Враховуючи обставини, що склались в сім»ї сторін, судом було запропоновано батькам відвідати психолога з дитиною на предмет прихильності до батьків. Судом встановлено, що позивачка повідомила відповідача про небажання йти всім разом до психолога, разом з тим в судовому засіданні відповідачем надано копію інформаційної довідки психолога [PERSON] про психоемоційний стан [PERSON], [INFO], оригінал якої позивачка відмовилася надати суду, проте підтвердила, що відвідувала психолога «для себе» з дитиною. З довідки психолога Оболонського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім»ї,діте та молоді [PERSON] вбачається, зокрема, що рівень інтелектуального розвитку,мислення, пам»ять та увага дитини відповідають віковій нормі. Зазначений висновок спростовує пояснення позивачки про те, що [PERSON] не готова йти в цьому році до школи, а тому вона не видила її на підготовку до школи.Зазначено, що найголовнішою у внутрішній картині родини [PERSON] визначає фігуру батька. До нього тяжіє у наслідуванні,емоційних проявах. Батьківська фігура є авторитетною. Ставлення до матері- також як до важливої, емоційно значущої. Почуття до матері складніші - амбівалентні: страх втрати, емоціне тяжіння, агресія та прив»язаність. На перший план виходять дві потреби: зміцнити зв»язок та виразити образу. Зазначено, що дівчинка схильна до фантазій,може маніпулювати. Психологом рекомендовано відвідання психологічних консультацій батьками,з метою підвищення компетенції у питаннях підтримки дитини. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 02.12.2014 року, органу опіки та піклування вважає доцільним проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.62-63). У висновку зазначено про те,що мати бажає проживати з дитиною у будинку бабусі по [ADDRESS] та приймати більш активну участь у вихованні дочки. Батько повідомив, що донька проживає з ним за своїм бажанням з листопада 2013 року, мати відвідує ї 1 раз на два тижні, батько перевів доньку у садочок поблизу свого будинку. За викладених вище обставин суд вважає недоцільним визначати місце проживання дитини з матір»ю,чим змінювати фактично складений наразі порядок життя дитини з батьком, до якого вона має прихильність та який відповідально відноситься до батьківських обов»язків по утриманню та вихованню дитини. Слід зазначити,що батько не звертається з позовом про визначення місця проживання дитини з ним та надає матері можливість спілкування з дитиною. Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлагає частковому задоволенню в частині розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям існують конфліктні стосунки. Сторони з довтня 2013 року не ведуть спільне господарство, шлюб має формальний характер. Враховуючи викладене суд, з»ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги вік подружжя, час, протягом якого вони не сроживають сім»єю, вважає доцільним прийняти рішення про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини з нею та стягнення аліментів не підлягають задоволенню, як необґрунтовані та не доведені. Оскільки суд відмовляє у визначенні місця проживання дитини з матір»ю, аліменти на утримання дитини стягненню не підлягають.

Outcome: partial