Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання. Позов обґрунтований тим, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається в Херсонському вищому училищі фізичної культури Херсонської обласної ради на І курсі денної форми навчання, та який у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а саме, на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування та ін. Оскільки, відповідач, як батько, добровільно кошти на утримання сина не надає, просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, позовні вимоги визнав частково, зазначив, що має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 грн, оскільки на даний час ніде не працює, отримує нерегулярні доходи від тимчасових заробітків, має обов`язок сплачувати аліменти на неповнолітню доньку, проживає разом з матір`ю [PERSON] у її житловому будинку, який змушений утримувати в належному стані, забезпечувати дровами та вугіллям для опалення взимку, так як мати є особою пенсійного віку та отримує мінімальну пенсію. Допитана у судовому засіданні, як свідок, [PERSON] пояснила, що вона приймає участь в утриманні її внука [PERSON] та по можливості надає фінансову допомогу, яку останній потребує у зв`язку з навчанням. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, суд встановив та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.03.2001 року, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 28). За довідкою Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради від 11.11.2019 року №426-Д, [PERSON] дійсно навчається на І курсі Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради денної форми навчання та знаходиться на неповному державному забезпечені, стипендію не отримує. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року (а. с. 22). З довідки виконавчого комітету Нововоронцовської селищної ради Нововоронцовського району Херсонської області від 13.11.2019 року №1686 вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] входить син [PERSON] , 2001 року народження (а. с. 27). Отже, [PERSON] є повнолітнім, що продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує наступне. Позивач [PERSON] , заявляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі 2000,00 грн, не обґрунтувала суму витрат саме у такому розмірі та не надала підтверджуючих доказів. Відповідач, визнаючи позов частково, зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти у повному обсязі, посилаючись на відсутність постійної роботи, наявність непрацездатної матері, обов`язок сплачувати аліменти на неповнолітню доньку. На підтвердження вказаних обставин надав копію рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 08.08.2016 року у справі №660/711/16-ц про стягнення аліментів, довідки про місце проживання та склад сім`ї, видані виконавчим комітетом Нововоронцовської селищної ради Херсонської області від 22.06.2020 року №511 та №510, копію пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого Пенсійним фондом України від 11.08.2011 року на ім`я [PERSON] , копію виписки з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сформованої Пенсійним фондом України від 17.06.2020 року. Інших доказів, які б унеможливлювали виконання ним обов`язку утримувати повнолітнього сина, не надав. За ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочку, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частинами 1, 2 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Тому, на підставі вказаного принципу, враховуючи, що [PERSON] досяг повноліття, продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, суд частково задовольняє позовні вимоги і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, виходячи з того, що такий розмір буде відповідати вимогам розумності та справедливості, не становитиме надмірного тягаря для відповідача та задовольнятиме мінімальні життєві потреби повнолітнього сина. Питання щодо стягнення судового збору суд не вирішував, оскільки за постановою про закінчення виконавчого провадження від 23.06.2020 року, у справі №654/1196/19, з [PERSON] стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі ст. ст. 182, 198-200 СК України,

Outcome: partial