Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивачі проси суд визнати за кожним з них по 8/400 частки квартири [ADDRESS], що належала померлій [PERSON] та зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати за кожним з позивачів право власності на 32/400 частки квартири [ADDRESS]. Позивачі у судовому засіданні позов підтримали, на його задоволенні наполягали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином. Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Заповіту [PERSON] не залишила. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі - [PERSON], чоловік померлої, [PERSON], донька померлої, [PERSON], син померлої - є спадкоємцями першої черги за законом. На день відкриття спадщини позивачі проживали разом з померлою, у зв?язку з чим, відповідно до ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину, оскільки не відмовляли про відмову від неї. За життя [PERSON] квартиру [ADDRESS] було приватизовано. Після приватизації квартири Відкрите акціонерне товариство «Будівельно-монжажна фірма «Дніпроважбуд» на підставі розпорядження № 7-ІІ/01 видало позивачам свідоцтво про право власності на житло від 10.04.2001 року, відповідно до якого частки було розподілено - [PERSON] - 24/400 частки, [PERSON] - 24/400 частки, [PERSON] - 24/400 частки, [PERSON] - 24/400 частки. Свідоцтво про право власності на житло від 10.04.2001р. було зареєстроване в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради та записане в реєстрову книгу № 559п за реєстровим № 2257-236. У 2001 році свідоцтво про право власності на житло від 10.04.2001 року та технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] були втрачені. Постановою державного нотаріуса від 18.07.2014 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, що розташована в [ADDRESS] після смерті його дружини [PERSON], померлої [INFO] року, у зв?язку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позовні вимоги щодо реєстрації права власності не підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі На підставі викладеного,

Outcome: partial