Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

У жовтні 2014 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Сафір Ф.О. звернувся до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 11.01.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукта кредитних карт за якою [PERSON] отримав кредит у розмірі 7172,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишкузаборгованості за кредитом. [PERSON] кошти отримав, однак договірні зобов'язання, передбачені кредитним договором в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування наданими коштами не виконав, що надає банку право стягнення заборгованості та штрафних санкцій. Тому позивач просить стягнути із [PERSON] на користь банку заборгованості в сумі 11113,05 грн., яка складається з: 5972,33 грн. - заборгованості за кредитом, 0,98 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 5139,74грн. - залишок за несплаченим штрафом, а також покласти на відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 42,46), клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Суд, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити в справі заочне рішення за наявними в матеріалах справи доказами, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.01.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукта кредитних карт. (а.с. 4-29). Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У зв'язку із порушенням відповідачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 04.09.2014 року за розрахунками позивача становить 11113,05 грн., яка складається з: 5972,33 грн. - заборгованості за кредитом, 0,98 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с. 3). Пунктом 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг, з якими [PERSON] був ознайомлений передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же термін. Таким чином, договір на день розгляду справи є чинним, оскільки жодна із сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору не зважаючи на те, що термін дії кредитної картки минув. Такий висновок суд робить з визначення природи кредитної картки, яка відповідно до «Умова та правил надання банківських послуг» є платіжною карткою і являє собою електронний платіжний засіб у вигляді пластикової картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів платника. Пунктом 2.1.1.5.5 передбачено, що позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.7.6 передбачено, що при порушенні клієнтом банку строків платежів за будь-якими грошовими зобов'язаннями, що передбачені договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5 % від суми позову. На підставі цього, з урахуванням здійснених виплат [PERSON], позивач нарахував залишок за несплаченим штрафом, який становить 5139,74 грн., що відповідає умовам договору, дійсним розмірам заборгованості та не суперечить чинному законодавству. Строк позовної давності, який міг би бути застосований судом без заяви про це відповідача, згідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивачем не пропущений. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved