Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення. Обґрунтовуючи свою вимогу тим, що вона - [PERSON] є власником домоволодіння № 8 по вул. Уточкіна у м. Кривому Розі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.05.2013 р., посвідченого державним нотаріусом. На даний час у її домоволодінні проживають без реєстрації [PERSON] зі своїм сином [PERSON], а також співмешканкою сина [PERSON], які не мають ніяких прав щодо зазначеного домоволодіння та неодноразові вимоги виселитися - не реагують. Проживання відповідачів у домоволодінні обмежує здійснення нею права вільно користуватися та розпоряджатися її майном. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження домоволодінням, шляхом виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] із зазначеного домоволодіння. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 82 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області у м. Кривому Розі не зареєстровані, повідомлялися згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення в пресі, про що свідчить оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» № 1-20 (1614-1615) від 12.03.2015 р.. В судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову суду не надали. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння, яке розташоване у місті Кривому Розі по вулиці Уточкіна, будинок № 8. Зазначене домоволодіння належить позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано 15.05.2013 року державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за № 2-556 (а.с. 6), Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3431761 від 15.05.2013 р.(а.с. 7). Згідно довідок №№ 58, 59, що видані 11.08.2014 р. головою квартального комітету (а.с. 8), в зазначеному домоволодінні без реєстрації проживає [PERSON], разом зі своєю сімєю, за вказаною адресою зареєстрованих осіб немає. На вимогу позивача висилитися в добровільному порядку відповідачі не реагують, продовжують проживати у будинку. (а.с. 9). Згідно даних, наданих відділом адресно-довідкової роботи, відповідачі [PERSON], та [PERSON] зареєстрованими не значаться, а відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 12, 13, 14). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України докази вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, і вони свідчать про порушення відповідачами права позивача на користування та розпорядження належним їй майном. Таким чином, суд приходить до переконання про доведення обставин викладених у позовній заяві. Так відповідачі не зареєстровані за вказаною адресою, але проживають в домоволодінні займаючи його самовільно. Порушене право позивача підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 116 ч. 3 ЖК України, шляхом виселення осіб, які самостійно зайняли жиле приміщення, без надання їм іншого приміщення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого нею судового збору у розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 116 ЖК України,

Outcome: approved