Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та просила визнати її звільнення незаконним, поновити її на роботі з 21.09.2018, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 9562,51 грн., відшкодувати моральну шкоду в сумі 30000 грн. та притягнути винну посадову особу до кримінальної відповідальності. 16.05.2019 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач окрім визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, просила стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 97135 грн. та моральну шкоду у сумі 114645 грн. та притягнути винних осіб до кримінальної відповідальності. Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.08.2019 в позові [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тубний завод» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю. При вирішенні справи судом не було вирішено питання щодо судових витрат. В судове засідання, призначене для ухвалення додаткового рішення, сторони не прибули. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Питання щодо судового збору судом вирішується відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та оскільки позивачка звільнена від його сплати на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», компенсуються за рахунок держави. Крім того, представником відповідача ТОВ «Тубний завод» подано заяву про стягнення з [PERSON] на користь відповідача 15000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат відповідачем подано: копія платіжного доручення №2450 від 30.05.2019, яким ТОВ «Тубний завод» перерахувало Адвокатському об`єднанню «Правопорядок» передплату за послуги з представництва інтересів у судовій справі №646/7252/18 15000 грн.; копію додаткової угоди від 14.12.2018 до Договору №01/1704/2018 про надання правової допомоги від 17.04.2018; копію звіту від 30.05.2019 до договору. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже для розгляду питання щодо відшкодування витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, необхідними доказами на підтвердження таких витрат та їх розміру є: договір про надання правничої допомоги, відповідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Суду не надано договору про надання правничої допомоги, згідно з умовами якого можливо розподілити судові витрати між сторонами. Надана суду додаткова угода є невід`ємною частиною Договору про надання правової допомоги №01/1704/2018 від 17.04.2018, а тому сама по собі без первинного договору не може вважатися допустимим та достовірним доказом. За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем законності вимог про стягнення на його користь витрат на правничу допомогу в сумі 15000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed