Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] предявила через суд зазначений позов, посилаючись на те, що 28 жовтня 2014 року на будівництві багатоквартирного житлового будинку по вул. Шмідта, 15 у м. Дніпропетровську, де будівельно-монтажні роботи виконує генпідрядна організація ТОВ КЦФК «Дніпро», що має ліцензію на виконання будівельних робіт серії АЕ №280386 від 22 листопада 2013 року дійсну до 22 листопада 2018 року і дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки №0347.14.12, виданий ТУ Держгіпромнагляду України у Дніпропетровській області терміном дії до 20 березня 2019 року, в ході виконання робіт по нарощуванню баштового крану КБ-674-А-4, забезпечення експлуатації і ремонт якого здійснювало ТОВ «ПК Крафт», стався груповий нещасний випадок за участю слюсарів ТОВ «ПК Крафт», що проводили нарощування секцій - [PERSON] і [PERSON], а також запрошених 27 жовтня 2014 року [PERSON] для виконання цих робіт [PERSON] та сина позивача - [PERSON], які усі вчотирьох загинули, проте актом проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку від 29 грудня 2014 року нещасний випадок відносно [PERSON] і [PERSON] визнано повязаним з виробництвом, складено акт форми Н-1 і взято на облік ТОВ «ПК «Крафт», а відносно постраждалих [PERSON] і сина позивача [PERSON] територіальною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області не встановлено трудових відносин з ТОВ «ПК Крафт», визнано нещасний випадок таким, що має невиробничий характер і складено акт форми Н-5, що не відповідає дійсності і є незаконним, оскільки син позивача [PERSON] виконував роботи слюсаря по ремонту вантажно-підіймального обладнання з 28 жовтня 2014 року за замовленням ТОВ «ПК Крафт», був допущений цього дня на будівельний майданчик, працював в одній бригаді зі слюсарями ТОВ «ПК «Крафт», тобто фактично перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «ПК Крафт», однак невизнання нещасного випадку таким, що повязаний з виробництвом порушують права позивача на відповідні страхові виплати і відшкодування моральної шкоди у звязку зі смертю єдиного сина, тому, посилаючись на ч.ч.1, 3, 4 ст. 24, ч.ч.2, 3, 5 ст. 153 КЗпП України, ст.ст.14, 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві, професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст. 2 Закону України «Про охорону праці», постанови Кабміну №1112 від 25 серпня 2004 року, № 1232 від 30 листопада 2011 року, ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, позивач просила суд встановити факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ «ПК Крафт» на посаді слюсаря по ремонту вантажно-підіймального обладнання з 28 жовтня 2014 року; зобовязати ТОВ «ПК Крафт» оформити документи про прийняття на роботу та внести запис до трудової книжки [PERSON]; визнати незаконним та скасувати [PERSON] проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 28 жовтня 2014 року о 14 год. 18 хв. в ТОВ «ПК Крафт» за формою Н-5, який затверджено 29 грудня 2014 року; встановити факт випадку, що стався з [PERSON], як випадок виробничого характеру; зобовязати ТУ Держгіпромнагляд у Дніпропетровській області та ТОВ «ППК Крафт» скласти та затвердити [PERSON] про нещасний випадок, повязаний з виробництвом [PERSON] за формою Н-1; зобовязати ВВД ФСС НВ та ПЗ України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області призначити та виплачувати страхові виплати; стягнути з ТОВ «ПК «Крафт» на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 100000,00 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у позовній заяві підстав. Представники відповідача ТОВ «ПК Крафт» [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі, заперечуючи тим, що потерпілі [PERSON] та [PERSON] ніколи не перебували у трудових відносинах з ТОВ «ПК «Крафт», трудового договору не оформлювали, відповідний наказ не видавався, дозвіл на фактичне виконання робіт також не надавався керівництвом товариства, ніяких виплат товариство їм не здійснювало, допуск на територію будівельного майданчика у них був відсутній, при цьому, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що потерпілий [PERSON] мав фахову освіту за спеціальністю слюсаря по ремонту вантажно-підіймального обладнання, та крім того, ТОВ КЦФК «Дніпро» не оформлювало замовлень або договору на виконання робіт по нарощуванню секцій баштового крану з ТОВ «ПК Крафт», у звязку з чим просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представники відповідача ВВД ФСС НВ та ПЗ України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в частині стягнення з ТОВ «ПК Крафт» на користь позивача моральної шкоди, в решті вимог позов не визнали, заперечуючи тим, що за результатами розслідування, встановлених дійсних обставин нещасного випадку вбачається, що між [PERSON] та ТОВ «ПК «Крафт» мало місце укладення цивільно-правового договору в усній формі, однак виконання потерпілим [PERSON] робіт в інтересах ТОВ «ПК «Крафт» на вказаних умовах не є підставою для віднесення нещасного випадку, який з ним стався 28 жовтня 2014 року до такого, що повязаний з виробництвом і, відповідно, проведення розслідування на підставі Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, та складення за наслідками проведеного розслідування акту за формою Н-1. Крім того, в судовому порядку оскарження акту за формою Н-5 можливо лише після проведення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі за результатами її роботи, у зв?язку з чим просили відмовити у задоволенні вказаних вимог, а також у задоволенні вимог про стягнення з Фонду страхових виплат на користь позивача, оскільки такі вимоги є похідними від вище наведених та позивачем не зазначено які саме виплати просить стягнути. В подальшому вказаний відповідач клопотав про розгляд справи у відсутності х представників. Представник відповідача ТУ Держгіпромнагляду у Дніпропетровській області [PERSON]В в судовому засіданні позов не визнав в частині вимог про визнання незаконним та скасування [PERSON] проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5 та зобовязання ТУ Держгіпромнагляд у Дніпропетровські області скласти та затвердити [PERSON] про нещасний випадок, повязаний з виробництвом відносно [PERSON] за формою Н-1, з тих же підстав і мотивів що і ВВД ФСС НВ та ПЗ України в м. Дніпропетровську. В решті вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду та в подальшому клопотав про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТОВ ВКЦФК «Дніпро» [PERSON] в судовому засіданні позов в частині вимог про встановлення факту трудових відносин потерпілого з ТОВ «ПК Крафт», зобов?язання ТОВ «ПК Крафт» оформити документи про прийняття на роботу і внести відповідні записи до трудової книжки, визнання незаконним і скасування [PERSON] проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 28 жовтня 2014 року на ТОВ «ПК Крафт» за формою Н-5, встановлення факту, що нещасний випадок з [PERSON] є виробничого характеру, зобовязання ТУ Держгіпромнагляд у Дніпропетровській області та ТОВ «ПК «Крафт» скласти та затвердити акт про нещасний випадок за формою Н-1, зобовязання ВВД ФСС НВ та ПЗ України в м. Дніпропетровську призначити та виплачувати страхові виплати, стягнення з ТОВ «ПК Крафт» моральної шкоди в сумі 100000,00 грн. на користь позивача, - підтримав, не визнавши решту позовних вимог, заперечуючи тим, що між ТОВ ВКЦ ФК «Дніпро» та ТОВ «ПК Крафт» 03 червня 2014 року укладений договір №08/14 на обслуговування баштового крану КБ-674-А-4 зав. № 853, 1989 року виготовлення, розташованого за адресою: м. Дніпропетровську, вул. Шмідта, 15, за умовами якого ТОВ «ПК Крафт» здійснювало обслуговування, в тому числі із залученням інших спеціалістів, організацій, що не передбачало відповідного погодження з замовником. При цьому, комісією по розслідуванню групового нещасного випадку встановлено ряд грубих порушень технологічного процесу, інструкцій з експлуатації, норм законодавства про охорону праці, допущених з боку ТОВ «ПК Крафт», що призвело до нещасного випадку 28 жовтня 2014 року внаслідок якого загинули 4 особи, в тому числі і [PERSON], що встановлено постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року, тому оскільки ТОВ «ПК «Крафт» наймало працівників з порушенням вимог трудового законодавства саме на це підприємство покладається відповідальність. Свідок [PERSON], будучи допитаний судом під присягою, в судовому засіданні показав, що він за спеціальністю слюсар-зварювальник, працював в ТОВ «ПК Крафт», куди його на роботу взяв [PERSON], де він виконував роботи на замовлення по розбиранню баштових кранів, збиранню баштових кранів з 2009 року. Робота з [PERSON] організовувалась таким чином: [PERSON] коли виникала виробнича необхідність на підприємстві телефонував і запрошував для виконання конкретних робіт, вони разом з товаришами, зокрема, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] приїжджали на об?єкт, [PERSON] показував фронт робіт, оформляв необхідні документи для допуску на об?єкт, спільно обумовлювали вартість робіт і строки виконання, після чого вони зі своїми інструментами приїжджали і виконували роботи та одразу отримували оплату завжди готівкою. Будь-яких трудових договорів або інших документів на виконання робіт він ніколи не підписував і йому не відомо, щоб хтось із його напарників підписував такі документи. При цьому, і він, і його товариші вважали, що працюють на ТОВ «ПК Крафт», тому що [PERSON] був працівником цього підприємства і здійснював розрахунок з ними, а також оформляв документи, зокрема, коли вони виконували роботи в Старобешево. Про те, які саме документи оформлялися на виконання робіт йому не відомо, [PERSON] ніколи не віддавав ні перепустки, ні інших документів, однак вони іноді розписувалися в журналі по техніці безпеки. Так, баштовий кран, що впав 28 жовтня 2014 року вони демонтували з іншого майданчика, перевозили і збирали на будівельному майданчику по вул. Шмідта, 15 у м. Дніпропетровську. 25 жовтня 2014 року зателефонував [PERSON] та запропонував виконати роботи по нарощуванню баштового крану. 26-27 жовтня 2014 року вийшли на роботу Пігоров і [PERSON], після чого в телефонній ромові [PERSON] повідомив, що потрібно буде вийти на роботу 28 жовтня 2014 року на нарощування секцій, тому планувалось, що в цей день виконуватимуть роботи він - [PERSON], Калашников, [PERSON] і [PERSON], проте він разом з [PERSON] не схотіли працювати разом з [PERSON] і [PERSON], оскільки постійно сварились під час роботи, у зв?язку з чим він зателефонував [PERSON] і запропонував вийти на виконання цих робіт на що він погодився і запросив ще і [PERSON], який зателефонував з цією пропозицією [PERSON] . 27 жовтня 2014 року він, [PERSON], привіз на об?єкт зварювальний апарат та лебідку з ключами. При цьому, заходили і він, і його напарники на територію будівельного майданчику, пояснюючи охороні, що «вони від ТОВ «ПК Крафт». В подальшому йому стало відомо про те, що 28 жовтня 2014 року при нарощуванні секцій баштового крану сталася аварія і всі загинули. Свідок [PERSON], будучи допитаним судом під присягою, в судовому засіданні повідомив, що приблизно з 2011 року працював в ТОВ «ПК Крафт» по виконанню різних робіт по монтажу-демонтажу баштових кранів та ін. на замовлення разом з [PERSON], а також і з [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] розраховувався за проведені роботи завжди готівкою, робив пропускні документи, зокрема, у 2013 році для виконання робіт на Інтеркерамі - посвідчення з фотографіями і печаткою, проте їх не віддавав, а сам займався організаційними питаннями. Так, восени 2014 року на замовлення [PERSON], який як йому відомо посадова особа ПК «Крафт», вони разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] здійснювали монтаж баштового крану на будівельному майданчику по вул. Шмідта, 15 у м. Дніпропетровську. В подальшому [PERSON] повідомив, що запрошують виконати роботи по нарощуванню секцій крану 28 жовтня 2014 року, проте він не зміг бути в цей день на будівельному майданчику, оскільки працював в нічну зміну за основним місцем роботи в Механозборочному заводі. При цьому, ніхто з них будь-яких договорів на виконання робіт не підписував, як і не оформляли їх за трудовою книжкою, а запрошував їх [PERSON] разово, коли виникала потреба на будівництві і за виконані роботи одразу розраховувався готівкою. Як потрапив на будівельний майданчик по вул. Шмідта, 15 у м. Дніпропетровську [PERSON] йому не відомо, оскільки про вказане запрошення йому повідомив [PERSON]. Від ТОВ ВКЦ ФК «Дніпро» їм з [PERSON] не надходили запрошення на виконання робіт. Суд, вислухавши пояснення позивача та представників сторін, показання свідків, дослідивши зібрані письмові докази, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 28 жовтня 2014 року о 14 год. 18 хв. на будівництві «Багатоквартирного житлового будинку по вул. Шмідта, 15» у м. Дніпропетровську стався груповий нещасний випадок в результаті падіння баштового крана та його руйнування, внаслідок чого громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які знаходились у місці виконання робіт на крані, отримали смертельні травми. Внаслідок вказаного нещасного випадку [PERSON] загинув 28 жовтня 2014 року у віці 24 рік, про що виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 04 листопада 2014 року вчинений актовий запис №242 та видано свідоцтво про смерть серії І-КИ №583533 (а.с.13). Будівельно-монтажні роботи виконувала генпідрядна організація ТОВ комерційний центр футбольного клубу «Дніпро», яка мала ліцензію на виконання будівельних робіт серії АЕ №280386 від 22 листопада 2013 року терміном дії до 22 листопада 2018 року та Дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки №0347.14.12., виданий Територіальним управлінням Держгіпромнагляду України у Дніпропетровські області з терміном дії до 20 березня 2019 року. Роботи на будівництві виконувались з використанням баштового крана КБ-674-А-4, заводський №853, реєстраційний №72270, виробництва Нікопольського кранобудівного заводу, вантажопідіймальністю 12,5 т., висотою підйому 41,0 м., довжиною стріли 50,5 м., який належить на праві власності ТОВ КЦФК «Дніпро». Дозвіл на експлуатацію баштового крана КБ-674-А-4, виданий за №757.11.12.-45-21.1 ТУ Держгіпромнагляду України у Дніпропетровській області строком дії до 19 серпня 2016 року. В свою чергу виконання робіт з технічного обслуговування і ремонту баштового крану КБ-674, зав. №853, 1989 року випуску, розташованого по вул. Шмідта, 15 у м. Дніпропетровську здійснювалося на підставі укладеного ТОВ КЦФК «Дніпро» з ТОВ «ПК «Крафт» договору №08/14 від 03 червня 2014 року (а.с.136-137), за умовами п.1.1. якого підрядник ТОВ «ПК Крафт» один раз на місяць проводить перевірку механізмів, регулювання гальм, протиугонних захватів, перевірку двигунів, апаратів керування і захисту, крепежів металоконструкцій і механізмів; при виявленні несправностей баштового крану (не повязаних з регулюванням обладнання) підрядник усуває несправності зі складанням калькуляції на виконувані роботи з наступною оплатою їх замовником; підрядник доукомплектовує апарати і механізми, що вийшли з ладу за рахунок попередньої оплати їх вартості замовником якщо вони не враховані в договорі. В період з 29 жовтня 2014 року по 22 грудня 2014 року на підставі наказу територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області від 29 жовтня 2014 року № 221-Р призначена комісія зі спеціального розслідування групового нещасного випадку зі смертельним наслідком, який стався 28 жовтня 2014 року на будівельному об'єкті ТОВ КЦФК «Дніпро», розташованого по вул. Шмідта, 15 у м. Дніпропетровську, при виконанні робіт по нарощуванню секцій башти крану КБ-674-А-4 зі слюсарями по ремонту вантажопідіймального обладнання [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] ТОВ «ПК Крафт» та громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] За результатами проведення вказаного розслідування 22 грудня 2014 року складено акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 28 жовтня 2014 року о 14 год. 18 хв. на ТОВ «ПК Крафт», затверджений начальником ТУ Держгіпромнагляду у Дніпропетровській області 29 грудня 2014 року, за формою Н-5 (а.с.17-42). За висновками даного акту форми -5 комісія визнала, що нещасний випадок, що стався з працівниками ТОВ «ПК Кафт» [PERSON] та [PERSON] є повязаним з виробництвом згідно п.15 пп.1 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві та підлягають складенню акти за формою Н-1 на кожного з постраждалих з подальшим взяттям на облік ТОВ «ПК Крафт». Стосовно постраждалих [PERSON] та [PERSON] на підставі даних листа Державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області від 24 листопада 3014 року за №3667 комісія не встановила їх трудових відносин з ТОВ «ПК Крафт», у звязку з чим нещасний випадок розслідувався згідно Порядку проведення розслідувань та ведення обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2001 року за №270. Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах врегульована Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. N 1232. Дія цього Порядку згідно пункту 2 поширюється на: 1) власників підприємств або уповноважені ними органи (далі - роботодавці); 2) працівників, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично допущені до роботи роботодавцем; 3) фізичних осіб - підприємців; 4) членів фермерського господарства, членів особистого селянського господарства, осіб, що працюють за договором, укладеним відповідно до законодавства. Статтею 14 Закону України «Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», в редакції, що діяла станом на 28 жовтня 2014 року, нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Вказаному визначенню кореспондують положення пункту 7 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві за якими розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків. Згідно пп.5 п.38 вказаного Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, факт перебування потерпілого у трудових відносинах з роботодавцем, якщо відповідні документи не оформлені роботодавцем, але потерпілий фактично допущений до роботи, підтверджується в установленому порядку Держпраці на запит голови спеціальної комісії або у судовому порядку. На запит комісії зі спеціального розслідування ТУ Держгіпромнагнляду у Дніпропетровській області Територіальною державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області направлено лист від 24 листопада 2014 року №3667 в якому повідомлено, що за результатами аналізу досліджених документів ТОВ «ПК Крафт»: табелів обліку робочого часу, графіків змінності за 2014 рік, відомостей нарахування і виплати заробітної плати працівникам підприємства за 2014 рік, наказів про прийом на роботу і звільнення, переміщення, переведення, відпустки, відрядження, дисциплінарні стягнення за 2014 рік, книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, особових карток працівників форми П2, сукупно з поясненнями директора ТОВ «ПК «Крафт» [PERSON] стосовно неукладення товариством протягом 2014 року цивільно-правових договорів (договорів підряду), інспекцією не встановлено перебування постраждалих від нещасного випадку [PERSON] та [PERSON] у трудових відносинах (а.с.61). Відповідно до ст. 21 КЗпП трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, або фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. На відміну від трудового договору цивільно-правовий договір є угодою двох або більше осіб стосовно встановлення, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків. Головна відмінність між трудовим і цивільно-правовим договорами полягає в предметі договору. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом цивільно-правових відносин є результат цієї праці. Відповідно до ч.4 ст. 24 КЗпП України, в редакції, що діяла на час настання нещасного випадку 28 жовтня 2014 року, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи. Слідуючи розясненням Пленуму Верховного Суду України, наданим у п.7 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, суд приймає до уваги, що згідно зі ст. 24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Судом встановлено на підставі досліджених письмових доказів сукупно з показаннями допитаних судом під присягою свідків [PERSON] та [PERSON], що наказ про прийняття на роботу [PERSON] не видавався, трудовий договір не укладався, заробітна плата не нараховувалась, обов?язкові внески та податки з доходу [PERSON], в тому числі до Пенсійного фонду та інших фондів, ніколи не вносилися, натомість роботи на замовлення для ТОВ «ПК Крафт» в ході проведення цим товариством будівництва виконувалися разово, не містили регулярний характер, виконувались без встановленого режиму робочого часу, без проходження інструктажу з техніки безпеки праці, оплата здійснювалась готівкою за кожну виконану роботу за узгодженням сторін, та предметом домовленості, зокрема, з [PERSON] був результат виконаних робіт, що свідчить про наявність між сторонами ознак цивільно-правової угоди, зокрема, договору підряду. Досліджені в судовому засіданні табель обліку використання робочого часу ТОВ «ПК Крафт» за жовтень 2014 року на 14 осіб не містить даних про працівника [PERSON] та відповідає кількості працівників з визначеними посадами штатному розкладу ТОВ «ПК Крафт» на 2014 рік з затвердженою кількістю в 14 осіб (т.1 а.с.199, т.2 а.с.10). Доводи представника позивача та позивача про те, що [PERSON] за освітою та фахом був слюсарем по ремонту вантажно-підіймального обладнання у зв?язку з чим фактично виконував ці роботи, в судовому засіданні належними, допустимими, достатніми доказами згідно ст.ст. 57-60 ЦПК України підтвердження не знайшли. Зокрема, позивачем не представлено будь-якого документу про освіту і здобуття відповідного фаху [PERSON], а свідоцтво про закінчення навчального закладу з підготовки водіїв транспортних засобів і свідоцтво про базову загальну середню освіту (т.1 а.с.131, 132), не свідчать про отримання відповідної спеціальності слюсаря про ремонту вантажно-підіймального обладнання. Одночасно, доводи представників ТОВ «ПК Крафт» про те, що роботи загиблими [PERSON] та [PERSON] виконувались для ТОВ КЦФК «Дніпро», оскільки баштовий кран належить цьому товариству і ТОВ «ПК Крафт» ніяких робіт не повинно було виконувати без попередньої оплати, суд до уваги не приймає, оскільки виконання робіт з технічного обслуговування і ремонту баштового крану КБ-674, зав. №853 по вул. Шмідта, 15 в м. Дніпропетровську здійснювалось ТОВ «ПК Крафт» на підставі договору №08/14 від 03 червня 2014 року, пунктом 1.1. якого передбачено виконання таких робіт з послідуючою оплатою та попередньою оплатою лише вартості комплектації механізмів і апаратів, що вийшли з ладу, що і було виконано сторонами договору. Так, згідно протоколу узгодження договірної ціни на виконання робіт по договору від 25 вересня 2014 року погоджена оплата ремонту вантажного візка баштового крану в сумі 35000,00 грн. та на підставі рахунку-фактури №СФ-0000242 від 25 вересня 2014 року ТОВ КЦФК «Дніпро» здійснило оплату вказаного механізму, тому ТОВ «ПК Крафт» і здійснювало ремонт та подальше налагодження вказаного баштового крану, що повністю узгоджується з показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які протиріч між собою та з матеріалами справи не мають і приймаються судом як належні та допустимі докази. При цьому, договір від 02 червня 2014 року не містить положень про те, що вступає в силу і обов?язковий для виконання з моменту попередньої оплати замовником певних робіт, натомість цей договір за ст. 629 ЦК України обов?язковий до виконання з часу його підписання. Зважаючи на викладене, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і взаємозвязку на належність, допустимість, достовірність і достатність, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення факту перебування [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ «ПК «Крафт» на посаді слюсаря по ремонту вантажно-підіймального обладнання з 28 жовтня 2014 року, оскільки між сторонами мала місце цивільно-правова угода за якою останній виконував роботи та надавав послуги з обслуговування баштового крану КБ-674-А-4. Звідси, вимоги про зобов?язання ТОВ «ПК Крафт» оформити документи про прийняття на роботу та внесення запису до трудової книжки [PERSON] задоволенню не підлягають, як і відсутні правові підстави для задоволення вимог про встановлення факту того, що нещасний випадок 28 жовтня 2014 року з [PERSON] має виробничий характер, оскільки такий може мати місце лише у разі наявності трудових правовідносин між сторонами. Оскільки дія Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», в редакції ч.1 ст. 2, що діяла на час виникнення спірних правовідносин 28 жовтня 2014 року, поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання, у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, а нещасний випадок, що стався з [PERSON] 28 жовтня 2014 року не є виробничого характеру, оскільки останній не перебував з підприємствами відповідачів у трудових відносинах, то підстави для страхових виплат, передбачених ст.ст.21, 34 вказаного Закону відсутні, тому в задоволенні цих вимог належить відмовити. Також належить відзначити, що пунктом 47 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві передбачено, що за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку. Кількість примірників актів за формою Н-5 і Н-1, карток за формою П-5 визначається залежно від кількості потерпілих та органів, яким вони надсилаються відповідно до пунктів 52 і 53 цього Порядку. В акті за формою Н-5 зазначається категорія аварії, внаслідок якої стався нещасний випадок. Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п'яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід'ємною частиною. На вимогу потерпілого або членів його сім'ї чи уповноваженої особи, яка представляє його інтереси, голова спеціальної комісії зобов'язаний ознайомити їх з матеріалами спеціального розслідування. Пунктом 54 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, пеедбачено, що у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держгірпромнагляду, які порушили вимоги цього Порядку. Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку. Зважаючи на викладене, належить дійти висновку, що порядок оскарження акту за формою Н-5 визначений наведеним Порядком позивачем не додержаний, про незгоду з актом від 22 грудня 2014 року та повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі позивач не клопотала, відповідних скарг не подавала, до ТУ Держгіпромнагляду не зверталася щодо перевірки обставин і причин настання нещасного випадку як потерпіла особа. Одночасно, належить відзначити, що позивач в позові не оскаржувала законність акту з підстав недодержання процедури, або порядку його складення чи ходу розслідування, не погоджуючись лише з висновками як результатом розслідування, та в судовому засіданні також не було встановлено обставин порушення процедури проведення розслідування, складення акту і його затвердження у зв?язку з чим відсутні підстави для визнання акту незаконним і за процесуальними підставами. Звідси, за відсутності підстав для визнання незаконним і скасування складеного акту за формою Н-5 відсутні і підстави для зобов?язання ТУ Держгіпромнагляд у Дніпропетровській області та ТОВ «ПК Крафт» скласти та затвердити [PERSON] про нещасний випадок, пов?язаний з виробництвом з [PERSON] за формою Н-1, приймаючи також до уваги те, що складення акту є результатом проведення спеціального розслідування, що проводиться відповідною спеціально створеною у визначеному порядку комісією, до складу якої входять представники не тільки ТУ Держгіпромнагляду та ТОВ «ПК Крафт». Крім того, розв?язуючи спір, суд зважає на те, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, врегульовано § 2 глави 82 «Відшкодування шкоди» розділу ІІІ «Окремі види зобов?зань» Цивільного кодексу України. Так, ст.1196 ЦК України передбачено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи під час виконання нею договірних зобов'язань (договір перевезення тощо), підлягає відшкодуванню на підставах, встановлених статтями 1166 та 1187 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Статтею 1187 ЦК України (ч.ч.1-2) визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, позивач роз?ясненими судом відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України правами на зміну позовних вимог не скористалася, наполягаючи на задоволенні і розгляді позовних вимог з наведених вище підстав, розпоряджаючись за ст. 11 ЦПК України своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Також, розв?язуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ч.1 п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Проте, з вимогами про відшкодування ТОВ «ПК Крафт» моральної шкоди позивач зверталася з підстав заподіяння такої шкоди роботодавцем працівнику, а не з наведених правових підстав, та свої позовні вимог за підставами не змінювала. За встановлених судом обставин, розглянувши заявлені позовні вимоги за ст. 11 ЦПК України в заявлених межах, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозвязку на належність, допустимість, достатність, суд за внутрішнім переконанням приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з заявлених у позові підстав у зв?язку з чим ухвалює рішення про відмову у позові в повному обсязі. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати належить віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed