Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

У жовтні 2020 року Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 02 жовтня 2018 року між сторонами було укладено кредитний договір кредитної лінії № В43/120/18/56/08СЗ (далі Кредитний договір), згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 7 000,00 грн. 02.10.2018 між сторонами було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору (далі Додатковий договір № 1), згідно якого позивач надає відповідачу транш в розмірі 7\~000 грн. Проте, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконував належним чином і станом на 12.10.2020 у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 7 834,05 грн., з яких: 4\~064,45 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 3\~769,60 грн. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 06.08.2019 по 12.10.2020. Також позивач зазначив, що згідно розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору, заборгованість [PERSON] перед КС «Центр фінансових послуг» складає 368,59 грн., з яких: 89,78 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 06.08.2019 по 31.08.2020; 144,65 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 06.08.2019 по 12.10.2020; 134,16 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 06.08.2019 по 12.10.2020. Таким чином, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на їх користь 8 202 грн. 64 коп. вказаної заборгованості та понесених судових витрат по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому припис абз. 2 ч. 1 ст.\~1048\~ЦК\~України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Судом встановлено, що 02 жовтня 2018 року між сторонами було укладено кредитний договір кредитної лінії № В43/120/18/56/08СЗ відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 7 000,00 грн. Також, 02.10.2018 між сторонами було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якого позивач надає відповідачу транш в сумі 7\~000 грн. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору, кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Кредитного договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал за його заявою. Позивач виконав умови Додаткового договору № 1 та перерахував кошти в сумі 7 000,00 грн. згідно його заяви від 02.10.2018 на перерахування коштів в сумі 7 000,00 грн. на цільовий внесок в додатковий капітал, що підтверджується довідкою про зарахування коштів від 02.10.2018. Також цього ж дня від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 7 000 грн. Позивач повернув [PERSON] цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером №103/31 від 02.10.2018. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору змінювана процентна ставка складає 78% річних. Згідно п.п. 10 п. 2.4 Кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 2-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в п. 3 Додаткового договору №1. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору, позивач має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше ніж один раз на місяць. У відповідності до п. 3.7 Кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Проте відповідач не надавав позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості і станом на 12.10.2020 у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 7 834,05 грн., з яких: 4 064,45 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 3 769,60 грн. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 06.08.2019 по 12.10.2020. Також, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625\~ЦК України нарахування три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочения грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат(збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами до сплати кредиту . Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов`язання, в зв`язку з чим підлягають до задоволення вимоги в частині стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми по Кредитному договору в сумі 368,59 грн. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору позичальник зобов`язаний оплатити можливі витрати, понесені кредитодавцем внаслідок неналежного виконання позичальником умов договору. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 8 202,64 грн. за кредитним договором № В43/120/18/56/08СЗ від 02.10.2018, яка складається з: 4 064,45 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 3 769,60 грн. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 06.08.2019 по 12.10.2020; 89,78 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 06.08.2019 по 31.08.2020; 144,65 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 06.08.2019 по 12.10.2020; 134,16 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 06.08.2019 по 12.10.2020. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2102 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved