overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У квітні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2009 р. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, що з відповідачем не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Зазначила, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Ні позивач, ні відповідач в судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи надіслали суду свою заяву щодо розгляду справи без їх участі, з підтримкою та визнанням позовних вимог відповідно. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Так 09.09.2009 р. відділом РАЦСу Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 391. (а.с. 9). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10), згідно якого батьками дитини є позивач та відповідач. Як з'ясував суд, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

У квітні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11.08.2016 р. У шлюбі у сторін дітей немає. Позивач є гр. Киргизької республіки, а відповідач є гр. України. Позивач зазначив, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Спільне життя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Ні позивач ні відповідач в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 11.08.2016 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 1888 (а.с. 5). Від шлюбу у сторін дітей немає. Сторони не підтримують шлюбні відносини, так як відповідач відновила стосунки з колишнім чоловіком, а тому не ведуть спільного господарства та не приймають участі у житті один одного. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Згідно ст. 141 ЦПК України із позивача на користь держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

У квітні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заяви зазначив, що в провадженні Оболонського р/с м. Києва перебувала цивільна справа № 2-939/2003 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна. Ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 28.01.2003 р., в якості забезпечення позовних вимог, було накладено арешт на [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності та на автомобіль «ВАЗ 2109» д/н [NUMBER], який зареєстровано за [PERSON] Заявник зазначає, що по вищевказаній справі було винесено рішення, яке набрало законної сили, а тому, будь-яка необхідність в заходах забезпечення позову відпала. Посилаючись на вищевикладене, заявник просив суд скасування заходи забезпечення позову, накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.01.2003 року на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив обставини, що викладені нижче. В провадженні Оболонського р/с м. Києва перебувала цивільна справа № 2-939/2003 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна. Ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 28.01.2003 р., в якості забезпечення позовних вимог, було накладено арешт на [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності та на автомобіль «ВАЗ 2109» д/н [NUMBER], який зареєстровано за [PERSON] Рішенням Оболонського р/с м. Києва від 13.06.2003 р. позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна було задоволено частково.Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.09.2003 р. апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено та рішення Оболонського р/с м. Києва від 13.06.2003 р. залишено без змін. Таким чином, рішення набрало законної сили, а тому, будь-яка необхідність в заходах забезпечення позову відпала. У відповідності до ч. 3 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки потреба у накладеному арешті на майно [PERSON], що є процесуальною гарантією виконання рішення суду перестала існувати, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] та скасувати заходи забезпечення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

У квітні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 307, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2016 року сторони однією сім'єю не проживають та сумісного господарства не ведуть, підставою припинення шлюбних відносин з відповідачкою послужили несумісність характерів, втрата любові та поваги один до одного, різні погляди на життя та ведення спільного господарств, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на тому, що з 2016 року сторони однією сім'єю не проживають та сумісного господарства не ведуть, те що його довіритель, сплачував комунальні послуги, давав кошти на придбання продуктів харчування, а відповідач готувала, разом харчувались не означає, що в них були сімейні стосунки. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнала, але заперечувала, що шлюбні відносини припинили з 2016 року, пояснила, що 5 березня 2018 року чоловік прийшов з рейсу, вони жили разом, позивач оплачував комунальні послуги, вони разом купували продукти та інші речі, разом харчувались виховували дитину, в травні він купив іншу квартиру, а в червні переїхав в нову квартиру, вона з сином залишилась проживати за адресою: [ADDRESS]. Заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 07.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 307 (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) На день розгляду справи судом шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено. Дитина проживає з відповідачем. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У квітні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 381, мотивуючи свої вимоги тим, що з серпня 2017 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припиненні, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, з цього часу спільне господарство не ведеться, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Майновий спір щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя відсутній. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.07.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 381.(а.с.2) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.3) Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з серпня 2017 року. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У квітні 2018\~р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 03.06.1988\~р. Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Комінтернівської районної ради народних депутатів Одеської області, актовий запис №\~16, посилаючись на те, що сімейне життя між ним та [PERSON] не склалось, постійно виникають сварки та конфлікти, тривалий час вони не ведуть подружнього життя. [PERSON] позов визнала, про що зазначено у її заяві від 01.10.2018\~р. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та Беніс (дошлюбне прізвище Осечко) [PERSON] Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Комінтернівської районної ради народних депутатів Одеської області 03.06.1988\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~16 (а.\~с.\~6). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], та визнання останньою цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON]. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (352,40\~грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (352,40\~грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У квітні 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 23.12.2015 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, так як вони приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Ні позивач, ні відповідач в судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи надіслали суду свою заяви щодо розгляду справи без їх участі, з підтримкою та визнанням позовних вимог відповідно. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Так 23.12.2015 р. відділом РАЦСу Оболонського РУЮ у м. Києві було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 2626 (а.с. 10). Від даного шлюбу у сторін [INFO] р. народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11), згідно якого батьками дитини є позивач та відповідач. Як з'ясував суд, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У квітні 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27.09.2003 р. Від шлюбу у сторін народилась [PERSON] [INFO] Як вказує позивач, 06.06.2012 р. відділом РАГСу Оболонського РУЮ м. Києва було розірвано даний шлюб. Після розірвання шлюбу, позивач та відповідач помирились та вирішили жити разом та 07.08.2012 р. знову уклали шлюб, а [INFO] у шлюбі народився син [PERSON] [PERSON]. З відповідачем позивач разом не проживають вже півроку, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Стосунки у сторін не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Спору щодо поділу майна між ними не має, а діти будуть мешкати із позивачем. Тому враховуючи вищевикладене позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи надали суду клопотання, в якому просили розглянути справу без їх участі. Зазначили, що підтримують заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 27.09.2003 р. було зареєстровано шлюб між відповідачем та позивачем. [INFO] народилась [PERSON]. 06.06.2012 р. відділом РАГСу Оболонського РУЮ м. Києва було розірвано даний шлюб. Після розірвання шлюбу, позивач та відповідач помирились та вирішили жити разом та 07.08.2012 р. знову уклали шлюб, а [INFO] у шлюбі народився син [PERSON] [PERSON]. При цьому сторони з середини 2017 р. не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

У квітні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 499, мотивуючи позов тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, їх шлюб фактично розпався, вони з чоловіком припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть. В період шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утримані. Примирення з відповідачем неможливо. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 15.08.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 499.(а.с.7) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 56 (а.с. 8). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved