Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що 06 червня 2016 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 9,93 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР №000047, виданого Бобринецького районного радою народних депутатів 27 грудня 1999 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом вказаної земельної ділянки та для оформлення своїх спадкових звернувся до приватного нотаріуса Знамянського міського нотаріального округу [PERSON], однак нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Зазначає, що у шестимісячний строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки про наявність заповіту дізнався лише в листопаді 2017 року. Також в період з 21.11.2016 року по 14.12.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Кіровограда», а тому не мав змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на вказані обставини, просив визначити йому додатковий строк у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечила (а.с.42). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти задоволення позовних вимог (а.с.52). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 червня 2016 року у м. Знамянка Кіровоградської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №227377, виданого 07 червня 2016 року (а.с.8). З копії свідоцтва про народження серії ЯЭ №897997, виданого 16 вересня 1958 року встановлено, що [PERSON] є сином померлої (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 9,93 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР 000047, виданого Бобринецькою районною радою народних депутатів 27 грудня 1999 року (а.с.10). Згідно заповіту,\~посвідченого 23\~грудня 2003\~року секретарем\~виконкому [PERSON]\~сільської ради\~Бобринецького району\~Кіровоградської області\~[PERSON],\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№112, встановлено, що [PERSON] належне їй право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 9,93 га, згідно державного акту серії КР 000047, виданого Бобринецькою райдержадміністрацією 27.12.1999 року заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с.11). Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини [PERSON] є день її смерті, тобто 06 червня 2016 року. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, шестимісячний строк для прийняття спадщини померлої [PERSON] закінчився 06 грудня 2016 року. Для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач у листопаді 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Знамянського міського нотаріального округу [PERSON], однак листом від 07.11.2017 року за №422/02-17 розяснено, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.12-13). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №52171198 від 06.06.2018 року та №52171194 від 06.06.2018 року (а.с.46-48) встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась та зареєстровано заповіт за №112. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1369 ЦК України). Однак, позивач звернувся з приводу спадщини [PERSON] до нотаріальної контори лише у листопаді 2017 року, тобто після закінчення встановленого законом шестимісячного строку для її прийняття. За змістом ст. 1217 ЦПК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.2, 3 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Верховного Суду України 26 вересня 2012 року (справа № 6-85 цс 12), прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, визначено, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Відповідно до абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач в період встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Кіровограда», про що свідчить виписка із медичної карти амбулаторного хворого №354 (а.с.14). Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки вказані обставини в своїй сукупності свідчать про обєктивність та поважність причини пропуску [PERSON] встановленого законом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право спадкування після смерті [PERSON], яка настала 06 червня 2016 року, оскільки пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини після смерті відбувся позивачем з поважних причин. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved