Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05 вересня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, він складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. В порушення умов договору відповідач не виконав належним чином зобов'язання за вказаним договором. Це призвело до утворення в нього перед банком заборгованості станом на 19.03.2014 року в розмірі 22847 грн. 22 коп., яка складається з: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 11248 грн. 07 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 7035 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1064 грн. 15 коп. - штраф (процентна складова). Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України достроково стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність,позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.09.2008 року, відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір укладений шляхом приєднання до умов договору, підтвердженням чому є підписана позичальником заява (а.с. 7) та Умови і Правила надання банківських послуг (8-10). Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Разом з цим, суд встановив, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе за договором зобов'язання, що призвело до утворення в нього перед банком заборгованості. З розрахунку заборгованості за договором суд встановив, що станом на 19.03.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 22847,22 грн., яка складається з: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 11248,07 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 7035 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом (а.с. 3-6). Крім того, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідачу нараховано штраф (фіксована частка) в розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 1064,15 грн. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № б/н від 05.09.2008 року щодо поверення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved