Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У квітні 2015 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, в обгрунтування якого вказали, що 12.03.1997 року вони за біржовим контрактом придбали у відповідача будинок №74, розташований по вул.Зелинського в м.Маріуполі. До укладення угоди їм не було відомо, що договір купівлі-продажу нерухомого майна необхідно завіряти в нотаріальній конторі. На підставі викладеного просили визнати за ними право власності на житловий будинок. В ході розгляду заяви позивачі уточнили позовні вимоги просили визнати дійсним біржовий контракт №13447 (договір купівлі-продажу). Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. За таких обставин суд на підставі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України провів заочний розгляд справи, в результаті якого дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за біржовим контрактом №13447 (договором купівлі-продажу), укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі 12 березня1997 року та зареєстрованим в Маріупольському БТІ 28.06.1997 року за №14758 [PERSON] продав, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] придбали домоволодіння №74, розташоване по вул.Зелинського в м.Маріуполі. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] 26.03.2002 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Петрицина». Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Державною адміністрацією м.Любляна Республіки Словенія [PERSON] 13.07.2005 року зареєструвала шлюб з [PERSON], прізвище після укладення шлюбу- «Петрицина-Бручан». Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З біржового контракту вбачається, що відповідач продав, а позивачі купили домоволодіння №74, розташоване по вул.Зелинського в м.Маріуполі, розрахувавшись готівкою в день укладення договору та передачі документів і таким чином повністю виконали свій обовязок за договором купівлі-продажу. Утім договір не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому біржовий контракт був прийнятий БТІ у якості правовстановлюючого документа, а за позивачами зареєстроване право приватної власності на вказану квартиру. За таких обставин сторони позбавлені можливості нотаріального оформлення угоди, позаяк для цього продавець (відповідач у цій справі) мав би надати нотаріусу документ, який підтверджує його право власності на відчужувану квартиру, що унеможливлюється наявністю державної реєстрації права власності на цю квартиру за іншими особами (позивачами у цій справі). З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати угоду дійсною, оскільки інший спосіб упорядкування позивачами прав власності не передбачений законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved