Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У квітні 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд встановити порядок користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] між її співвласниками, виділити у натурі кімнату площею 12,5 кв.м та визнати її об'єктом права приватної власності [PERSON], припинити право власності [PERSON] на 1,5 кв.м житлової площі з виплатою їй грошової компенсації ринкової вартості у розмірі 25503 грн 32 коп. за рахунок позивача та стягнути судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що після виникнення у позивача право власності на спірну квартиру позивач стала користуватися кімнатою із житловою площею 17,6 кв.м [PERSON] кімнатою з житловою площею 13,9 кв.м., а [PERSON] разом із своєю сім'єю почали користуватися кімнатою із житловою площею 12,5 кв.м, що фактично порушувало їх право власності на ? частину квартири, що призводило до непорозумінь між власниками в результаті чого позивачу та відповідачу [PERSON] здійснювалися перешкоди із боку [PERSON] у користуванні правом власності спірною квартирою, на підставі чого позивач звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили (а.с.47, 51, 52, 54, 65, 66, 67, 73, 74, 75, 80, 81, 114, 120, 122). Треті особи у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили (а.с. 45, 46, 48, 49, 50, 54, 63, 64, 70, 71, 72, 76, 77, 78, 82, 83, 121). Третя особа ССД Святошинської РДА у м. Києві у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила слухати справу у відсутності представника (а.с. 84). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно договору дарування від ? частини квартири [ADDRESS] від 28.11.2003 даруватель [PERSON] подарувала [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному у дар ? частину вказаної квартири (а.с. 12). Вказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності згідно реєстраційного посвідчення від 10.12.2003 та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13-16). Згідно технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається із: 3-житлових кімнат жилою площею 44,0 кв.м у тому числі 1-а кімната 13,9 кв.м, 2-а кімната 17,6 кв.м, 3-я кімната 12,5 кв.м, кухня площею 8,6 кв.м, ванна кімната 2,6 кв.м, вбиральня 1,0 кв.м, коридор 15,0 кв.м., вбудованої шафи 1,2 кв.м та лоджія 7,1 кв.м, загальна площа квартири №79,5 кв.м (а.с. 17, 18). Згідно довідки Форми №3 від 15.04.2016 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані такі особи: [PERSON], син; [PERSON], дочка; [PERSON], дочка; [PERSON], чоловік та [PERSON] ф.о. співвласник (а.с. 33). 22.02.2017 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва по справі призначено судово будівельно-технічну експертизу (а.с. 91). Вказану експертизу не було проведено через відсутність доступу до об'єкту дослідження експерту (а.с. 106). Стаття 150 ЖК України встановлює право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуватися ним (нею) для особистого проживання. Частиною 4 статті 9 ЖК України закріплено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що вона не може вільно користуватись належною їй власністю, оскільки відповідач не пускає її до квартири. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном ч. 1 ст. 317 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, позивач як співвласник спірної квартири має право на користування нею і тому його позовні вимоги про зобов'язання відповідачів не чинити перешкоди у користуванні квартирою та її вселення в спірне жиле приміщення підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на кожного з відповідачів обов'язок пропорційно на користь держави сплатити судові витрати по справі у загальному розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial