Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю звернулася [PERSON] Свої вимоги позивач обгрунтвувала тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Березнаської міської ради народних депутатів від 04 квітня 1998 року № 100 їй 19 червня 1998 року було видано ордер на жиле приміщення № 1865 на право зайняття жилого приміщення по [ADDRESS] жилою площею 40,6 кв. м, де [PERSON] разом із членами своєї сім'ї проживає до цього часу. Протягом всього періоду проживання у зазначеному житловому будинку періодично проводить поточний та капітальний ремонти, має відповідні договори по забезпеченню умов проживання, своєчасно розраховується за надані послуги по забезпеченню життєдіяльності, про що складено відповідний акт депутатом Березанської міської ради Київської області. Крім того, позивач зазначила, що володіння майном є відкритим, безперервним протягом 18 років, тому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок площею 40,6 кв. м по [ADDRESS] Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи до суду не з'явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Також у заяві вказувалося, що позивач вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 16). Від відповідача - територіальної громади м. Березань в особі Березанської міської ради Київської області - надійшла заява про визнання позову, у прийнятті якої було відмовлено ухвалою Березанського міського суду Київської області від 24 листопада 2016 року. Також у вказаній заяві зазначалася згода відповідача на розгляд справи без участі їхнього представника (а.с. 17). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін за наявними у справі документами. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. 10, 11, 58-60 ЦПК України суд вирішує цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. У матеріалах справи містяться копія ордеру на жиле приміщення від № 1865 від 19 червня 1998 року, виданий [PERSON] з сім'єю з трьох чоловік на підставі рішення виконавчого комітету Березанської міської ради народних депутатів № 100 від 04 квітня 1998 року, вказаний ордер виданий на право зайняття жилого приміщення жилою площею 40,6 кв. м по [ADDRESS] (а.с. 6) та копія акту обстеження по факту проживання особи за місцем реєстрації № 353 від 31 березня 2016 року за адресою [ADDRESS], відповідно до якого з 19 червня 1998 року по даний час у зазначеному будинку зареєстрована та постійно проживає [PERSON] разом із сім'єю, що складається з трьох осіб. Суд критично оцінює вказані документи з точки зору їх належності та допустимості , так як суду не надано було їх оригіналів або належних чином завірених копій, що суперечить ч. 2 ст. 64 ЦПК України, відповідно до якої письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Крім того, суд звертає увагу на те, що ані відповідачем, ані позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що територіальна громада м. Березань в особі Березанської міської ради Київської області має будь-які права на будинок по [ADDRESS] сторонами не надано копії або оригіналу рішення виконавчого комітету Березанської міської ради народних депутатів № 100 від 04 квітня 1998 року, на підставі якого й було видано ордер на зайняття спірного жилого приміщення. Також не було надано доказів того, хто взагалі є власником даного майна або ж те, що спірний будинок є безхазяйною річчю. Окрім цього, позивач не вказала, у чому проявляється з боку відповідача порушення, невизнання чи оспорювання її прав з приводу спірного будинку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. На підставі ст. 335, 344 ЦК України,

Outcome: dismissed