overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся в суд із заявою і просив встановити факт родинних відносин між ним та рідною тіткою [PERSON], а саме, що він - [PERSON] є племінником [PERSON], яка померла 23.12.2011р., обгрунтовуючи тим, що після смерті тітки відкрилась спадщина. До спадкового майна входить земельна ділянка площею 2.5397 га, що знаходиться на території Ладигівської сільської ради та належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 595865 виданого 5 січня 2006 року. Перешкодою в оформленні спадкового права заявнику на вказану земельну ділянку є відсутність належно підтверджених родинних відносин між ним [PERSON] та померлою [PERSON] Зокрема, у звязку із втратою свідоцтва про народження [PERSON] він не може підтвердити родинні відносини між тіткою та батьком заявника та те, що заявник є племінником померлої [PERSON] В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є племінником [PERSON], яка померла 23.12.2011р. Після смерті тітки залишилась спадщина земельна ділянка, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 595865 виданого 5 січня 206 року. Встановлено, що перешкодою в оформленні спадкового права заявника на вказану земельну ділянку, є відсутність належно підтверджених родинних відносин між ним та померлою [PERSON] Зокрема, у звязку із втратою свідоцтва про народження [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються: даними свідоцтва про смерть [PERSON]; листом відмовою державного нотаріуса від 23.4.2016 року за № 1550/01-16; свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON] батька заявника та брата спадкодавця. За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] [INFO] є племінником [PERSON], яка померла 23.12.2011р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про встановлення юридичного факту місця проживання на тимчасово окупованій території. В обґрунтування заяви зазначив, що він народився та постійно проживав у [INFO], де закінчив загальноосвітню школу № 2 м. Алушта та здобув середню освіту. З 2000 року по 2016 рік до свого переміщення з АРК заявник займався народними промислами, виготовленням декоративних виробів із деревини у м. Алушта. Заявник зазначає, що після окупації Криму він змушений був переміститися до м. Дніпропетровська, проте не може стати на облік до Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради у звязку з відсутністю реєстрації місця проживання в паспорті. Факт встановлення місця проживання на окупованій території необхідний для взяття заявника на облік до Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради, як внутрішньо переміщеної особи. Зважаючи на викладене вище, заявник просить встановити факт його проживання на тимчасово окупованій території АРК на момент тимчасової окупації 20 лютого 2014 року за адресою: м. Алушта, вул. Будівельна, 2. У судовому засіданні [PERSON], його представник просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, направленим до суду листом просив розглядати справу у його відсутність. Заслухавши думку [PERSON], його представника, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився та постійно проживав у [INFO], де закінчив загальноосвітню школу « 2 м. Алушта та здобув середню освіту. З 2000 року по 2016 рік до свого переміщення з АРК заявник займався народними промислами, виготовленням декоративних виробів із деревини у м. Алушта. Факт проживання заявника у м. Алушта АРК під час окупації Криму підтверджується показами свідка [PERSON], яка суду пояснила, що вона являється цивільною дружиною заявника. Після окупації АРК заявник висловлював свою громадянську позицію, внаслідок чого змушений був переїхати до м. Дніпропетровська, проте на облік до УПСЗ АНД районної у м. Дніпропетровську ради стати не зміг у звязку з відсутністю реєстрації місця проживання. Факт проживання заявника в Автономній Республіці Крим на час її окупації підтверджується наступними доказами: -Карткою платників податків у м. Алушта, виданої 14.11.2013 року; -Копії медичних досліджень; -Довідкою від 09.02.2016 року, виданою ветеринарним лікарем; -Характеристика на заявника від 29.12.2015 року; -Супровідний лист до характеристики ОМВД Росії по м. Алушта від 30.12.2015 року № 55/28-Б-122. Оскільки від встановлення юридичного факту залежить виникнення цивільних прав та обовязків заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свою заяву [PERSON]обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить 1/3 частина домоволодіння №50 по вул. Кірова в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.2004 року, виданого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON], проте в зазначеному свідоцтві про право на спадщину за законом невірно записано його прізвище: замість «Резниченко Олександр Миколайович» вказано «Резніченко Олександр Миколайович» Заявник зазначає, що допущена помилка у правовстановлюючому документі на 1/3 частину домоволодіння позбавляє його можливості розпоряджатися нерухомим майном. Зважаючи на викладене вище, заявник просить встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВВК №180276 від 30.07.2004 року, видане державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON] на 1/3 частину домоволодіння №50 по вул. Кірова в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, належить [PERSON]. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, надав пояснення аналогічних викладених в заяві, наполягав на її задоволені. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомила. Заслухавши думку сторін та перевіривши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВК №180276 від 30.07.2004 року, видане державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] належить 1/3 частина домоволодіння №50 по вул. Кірова в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. В свідоцтві про право на спадщину за законом невірно зазначено прізвище власника 1/3 частини домоволодіння, а саме «Резніченко» замість «Резниченко». У звязку з допущеною помилкою у правовстановлюючому документі на 1/3 частину домоволодіння, [PERSON] позбавлений можливості вільно розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст.. п.6 ч.1 ст.256 ЦК України, суди розглядають справи про встановлення належності право установлювальних документів особі, прізвище, імя, по батькові , місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки від встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON] залежить виникнення його цивільних прав та обовязків, суд вважає що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 25 серпня 2007 року перебуває у шлюбі з [PERSON] Шлюб було зареєстровано у відділі РАЦС Ржищівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 34 від 25 серпня 2007 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між подружжям зіпсувалися, сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем, основною причиною розірвання шлюбу є подружня зрада дружини. На даний час сторони проживають окремо, шлюбні стосунки припинено, не ведуть спільного господарства. Спору щодо поділу майна та спору щодо проживання та виховання сина між сторонами немає. Зі слів відповідача, вона проти розірвання шлюбу не заперечує. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу недоцільне, тому просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] судові витрати покласти на нього. Ухвалою суду від 28 квітня 2016 року сторонам було надано термін для примирення. У судове засідання позивач не з'явився, подавши 7 липня 2016 року заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував, наполягав на розірванні шлюбу, вказуючи, що примирення неможливе. У судове засідання відповідач не з'явилась, подавши 7 липня 2016 року заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] Позивач наполягав на розірванні шлюбу, відповідач проти позову не заперечувала. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, серії І-ОК № 046872 від 25 серпня 2007 року (а.с.5), позивач та відповідач уклали шлюб, який зареєстрований 25 серпня 2007 року відділом РАЦС Ржищівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 34. Згідно з копією свідоцтва про народження, серії 1- ОК № 097457 від 10 червня 2008 року, встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Ржищівської міської ради № 4-52-489 від 18 квітня 2016 року (а.с. 7), встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], до складу його сім'ї входять: дружина [PERSON] та син [PERSON] Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суд із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 березня 2014 року перебуває з відповідачко у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Між ними постійно виникали сварки, що негативно впливало на виховання їх сина. Понад три місяці не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. У судовому засіданні позивач позов підтримав, доповнив, що спільно з відповідачкою не проживають з грудня 2015 року. Примирення між ними неможливе. Відповідачка не заперечила проти задоволення позову. Пояснила, що спільно не проживають з позивачем з грудня 2015 року. Примирення між ними неможливе. Позивач проживає однією сім'єю з іншою жінкою. Просить відновити її дошлюбне прізвище. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 12 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] до [PERSON] ( а.с.6). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою ( а.с .7) Згідно частини першої статті 24 СК України шлюбґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що сторони не бажають зберігати шлюб, про що свідчать їх пояснення та категорична позиція щодо неможливості примирення, вони спільно не проживають понад півроку, суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Прохання відповідачки відновити їй дошлюбне прізвище гарантоване статтею 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON]та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 482 від 05 червня 1993 року. Спільне проживання сторін було припинено. Шлюбні відносини не підтримуються та спільне господарство не ведеться , шлюб став існувати лише формально. Від шлюбу подружжя спільних дітей не мають. Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності у якій позовні вимоги підтримав. Просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. Причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно із статті 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судом встановлено, що 05 червня 1993 року між [PERSON] та [PERSON]укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 482. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між [PERSON] та [PERSON]має бути розірваний. Суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя у відповідності до статті 111 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] і просив розірвати шлюб, зареєстрований 02.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №172. На обґрунтування позову позивач повідомив, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя. Між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між ними остаточно припинені, подальше спільне життя та примирення вважає за неможливе. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу без їх присутності, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідачка після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Якубенко». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, між ними відсутні взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, миритися вони не бажають, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу,\~\~залишити відповідачці прізвище «Якубенко». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,2 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом і просив розірвати шлюб із [PERSON], зареєстрований 16.07.1999року Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану, Тростянецького району, Вінницької області, актовий запис №68. На обґрунтування позову позивач повідомив, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між ними остаточно припинені, примирення між та збереження сімї є неможливим. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу без їх присутності, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Коплик». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, між ними відсутні взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, миритися вони не бажають, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між [PERSON]та [PERSON] слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу,\~\~залишити відповідачці прізвище «Коплик». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,2 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі 21.10.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначив те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, у звязку з різними поглядами на життя та сімейні цінності, через що, на протязі останнього року постійно виникають конфлікти та непорозуміння. Між ними втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Вважає примирення та збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, заявою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи розглядати у її відсутність. Позовні вимоги визнала повністю та просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «Кравчук». Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 жовтня 2006 року, що вбачається з актового запису про шлюб Радгоспненської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 12. Після реєстрації шлюбу «Чабанова» змінила прізвище на «Кравчук». З актового запису про народження Радгоспненської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 05 від 02.02.2007 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. З актового запису про народження Радгоспненської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 12 від 07.05.2010 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. За таких обставин, враховуючи доводи позивача та позицію відповідачки, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Outcome: approved