Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

У квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 8 листопада 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON], яка мешкає з нею. Із березня 2012 року відносини з відповідачем припиненні, він проживає окремо від дитини, матеріально дитину не забезпечує. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення її повноліття. (а.с. 2-3) Позивачка в судове засідання не з'явилася з поважних причин, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 8 листопада 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] народилася дочка [PERSON], яка мешкає з матір'ю, з березня 2012 року сімейні відносини між сторонами припиненні, відповідач проживає окремо від дитини. (а.с. 4-8, 12) У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України та роз'ясненням пункту 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. По матеріальному стану відповідач має надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Відповідач є молодим працездатним чоловіком, коштів на утримання дитини не надає, інші стягнення на аліменти у відповідача відсутні. Зазначеними діями відповідач порушує права дитини. Таким чином, з урахуванням інтересів дитини, матеріального становища відповідача, суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір суд компенсує за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved