overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У квітні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 07 листопада 2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 2479. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що під час спільного проживання з підстав психологічної несумісності, відсутності порозуміння, різних поглядів на вирішення сімейних проблем між подружжям постійно виникали непорозуміння та сварки, у звязку із чим сторони припинили вести спільне господарство та підтримувати подружні відносини. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-БК № 064113 вбачається, що 07 листопада 2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сімї зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 21 серпня 2008 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії 1-ОК № 106286, виданого 30 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У квітні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 21 січня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 29. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що основною причиною розпаду сімї стало те, що кожен із подружжя має різні характери та погляди на життя, у звязку із чим призвело до відсутності взаєморозуміння один між одним. Сторони припинили подружні відносини з березня 2016 року. Позивач вважає, що причини, які спонукають його на розірвання шлюбу є обґрунтованими і поважними, так як подальше спільне життя із відповідачем буде суперечити інтересам обох із подружжя. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії І-НО № 032567 вбачається, що 21 січня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 21 серпня 2006 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії І-НО № 089742, виданого 31 серпня 2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У квітні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 29 жовтня 1999 року Гоголівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 21. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, у зв'язку із тим, що останнім часом подружжя не знаходить між собою взаєморозуміння по будь-якому питанню. З березня 2015 року подружжя припинило ведення спільного господарства, проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що 29 жовтня 1999 року Гоголівською сільською радою Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 5). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження [NUMBER], виданого 03 вересня 2007 року виконкомом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 6). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У квітні 2016 року до суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, в якій він вказує, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17.11.2015 року, яким задоволений його позов про зменшення розміру аліментів, не вирішено питання про відкликання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Полтави на підставі рішення суду від 03.09.2013 року в справі № 553/3505/13-ц (провадження № 2/553/1310/2013). В судове засідання учасники процесу, повідомлені про час та місце розгляду справи, не зявилися, від заявника [PERSON] надійшла заява з проханням проводити розгляд справи без його участі, [PERSON] про причини неявки не повідомили. При вирішенні заяви суд враховує наступне. Так, в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Зі змісту позову [PERSON] вбачається, що він просив суд позов задовольнити, розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03.09.2013 року на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], - зменшити з 1/3 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття, виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03.09.2013 року відкликати з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17.11.2015 року позовну заяву [PERSON] задоволено змінено розмір аліментів, стягнутих рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03.09.2013 року в справі № 553/3505/13-ц (провадження № 2/553/1310/2013) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів; стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, працюючого на посаді лікаря анестезіолога в Полтавській центральній районній клінічній лікарні та за сумісництвом в 4-ій міській клінічній лікарі м. Полтави, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого та проживаючого за адресою: [INFO], на користь [PERSON], [INFO], зареєстрованої та проживаючої за адресою: [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/5 частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, в резолютивній частині судового рішення вбачається, що не вирішено питання про відкликання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03.09.2013 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

У квітні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 липня 2001 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 668. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З 1 січня 2016 року шлюбні відносини між ними припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином - телефонограмою, зареєстрованою в Книзі реєстрації вихідних телефонограм 22 квітня 2016 року під № 576, в судове засідання не з'явилася, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 липня 2001 року Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 668. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2016 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У квітні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 2 грудня 1995 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований виконавчим комітетом Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з березня 2013 року, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням сварок, несумісністю характерів. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, в судове засідання не з'явилася, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 2 грудня 1995 року виконавчим комітетом Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з березня 2013 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння, наявними сварками. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

У квітні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 22 серпня 2015 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 837. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином - телефонограмою, зареєстрованою в книзі реєстрації вихідних телефонограм 22 квітня 2016 року під номером 544, в судове засідання не з'явився, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 837. Від шлюбу подружжя дітей не має. Шлюбні відносини між подружжям припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У квітні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 08.01.2004 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 14. Від шлюбу спільних дітей не має. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з січня 2012 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримала, з викладених в ньому підставах. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved