Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення розрахунку при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вказував, що 29.08.1994 року наказом № 1 він був прийнятий на роботу на посаду заступника директора із страхування Білоцерківської філії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», а наказом № 77-01-кф від 02.02.2015 року звільнений за угодою сторін. Посилаючись на несплату відповідачем заробітної плати за грудень 2014 року, січень 2015 року та компенсації за невикористану відпустку, позивач просив стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на його користь 30 695,08 грн. розрахунку при звільненні та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.02.2015 по 30.04.2015 року в сумі 13 176,61 грн. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлений двічі, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями, про причини неявки суд не повідомив, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло, тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено. 29.08.1994 року наказом № 1 Закритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду заступника директора із страхування Білоцерківської філії. Наказом ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» № 77-01-кф від 02.02.2015 року [PERSON] звільнено із займаної посади з 02.02.2015 року за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки Білоцерківської філії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» № 20/15 від 29.04.2015 року (а.с. 6), [PERSON] нарахована заробітна плата за грудень 2014 року в розмірі 4519,34 грн., за січень 2015 року в розмірі 4 553,11 грн. та за лютий 2015 року 29 789,23 грн. У відповідності до ст. 116 Кодексу законів про працю (КЗпП) України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В силу вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до вищевказаної довідки № 20/15 від 29.04.2015 року, станом на 30.04.2015 року Білоцерківська філія ПАТ «УСК «Гарант-Авто» має заборгованість перед позивачем в розмірі 30 695,08 грн. В судовому засіданні від 20.05.2015 року позивач зазначив, що середній заробіток за час затримки розрахунку він просить стягнути саме до 30.04.2015 року та збільшувати розмір суми заборгованості не буде через скрутне матеріальне становище відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, затримка розрахунку заробітної плати позивача за період часу з 03.02.2015 року по 30.04.2015 року складає 61 робочий день. Позивачу нарахована заробітна плата за грудень 2014 року в розмірі 4 519,34 грн. та за січень 2015 року в розмірі 4 553,11 грн., що разом становить 9 072,45 грн. Число робочих днів за вказані 2 місяці становить 42. Виходячи з цих даних, середньоденна заробітна плата позивача за грудень 2014 січень 2015 року складає 216,01 грн. (9 072,45:42 = 216,01). Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку за 61 робочий день становить 13 176,61 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості при звільненні та середній заробіток за час затримки розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 438,72 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх оплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved