overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка вказала, що вони з відповідачем 10 червня 1995 року зареєстрували шлюбу у міському Палаці шлюбів м.Полтава, актовий запис №831. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Протягом останнього часу між ними з відповідачем постійно виникають сварки, мають діаметрально протилежні погляди на сімейні відносини та сімейні обов»язки, втратили один до одного почуття любові та поваги, припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства, а тому позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 червня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у міському Палаці шлюбів м.Полтава, актовий запис №831. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишається проживати з позивачкою. Як вбачається з позовної заяви, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка вказала, що вони з відповідачем 20 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1947. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вони з чоловіком припинили шлюбні та сімейні відносини майже п»ять років тому. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожний має свій окремий бюджет, сім»я існує лише формально, останнім часом між ними виникають сварки з приводу розподілу спільного майна, вони ніяк не можуть дійти згоди з цього питання, а тому позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1947. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітній син [PERSON], [INFO] залишається проживати з позивачкою. Як вбачається з позовної заяви, спільно нажите майно сторони мають намір ділити в судовому порядку в окремому провадженні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. 22 вересня 2016 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, про що свідчить копія рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області. Дитина залишилась проживати разом з матрі'ю. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2011 року по 22 вересня 2016 року. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони по справі. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2002 року, який розірвали згідно рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 10 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась мешкати разом з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2002 року по 10 жовтня 2012 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони по справі. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебували в цивільному шлюбі з 20 липня 2012 року по 17 лютого 2017 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON],[INFO]. З лютого 2017 року однією сімєю вони з відповідачем не проживають, дитина мешкає разом з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі з 20 липня 2012 року по 17 лютого 2017 року. Від шлюбу народилась дитина [PERSON],[INFO], батьками якого є сторони по справі. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 2006 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року однією сімєю вони з відповідачем не проживають, дитина мешкає разом з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО 071132. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони по справі. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. В позовній заяві позивачка посилається на те, що відповідачка з лютого 2014 року не проживає у спірній квартирі. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати паспортну службу Індустріального району РВ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] [PERSON]. Представник позивачки та відповідачка подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. У спірній квартирі зареєстровані позивачка та відповідачка, що підтверджується довідкою № 1287 КВЖРЕП Індустріального району від 27.03.2017 року. Відповідачка у спірній квартирі не проживає, речей відповідачки у квартирі немає, що підтверджується актом від 27.03.2017 року. Позивачка вимушена, як власник квартири, нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та квартирну плату за відповідачку, яка зареєстрована у квартирі, але там не проживає, та позбавлені можливості користуватися своєю квартирою на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачки у спірній квартирі перешкоджає у здійсненні права власності позивачки на належну їй квартиру і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині зобов'язання паспортної служби Індустріального району РВ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] суд вважає можливим відмовити, оскільки не існує такої структури та позивачкою не надано доказів порушеного права. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

У квітні 2017 року позивач ТОВ «СИВЕЙ ЛОГИСТИКС» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 29.12.2016 року о 12 год. 15 хв. водій автомобіля «Daewoo Lanos», [PERSON] порушив правила дорожнього руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Kia Sportage», який належить позивачу. В результаті ДТП автомобіль «Kia Sportage» був пошкоджений, розмір матеріальних збитків встановлено оцінкою та становить 23445 грн. 99 коп. Просить суд стягнути з відповідача відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП в сумі 23445 грн. 99 коп., витрати на оцінку фахівцем - оцінювачем в сумі 1300 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постановою Приморського районного суду №266/80/17 від 27.01.2017 року, яка набрала законної сили 07.02.2017 року, водія [PERSON] визнано винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль (а. с. 5). Позовні вимоги у частині стягнення матеріальних збитків обґрунтовані у повному обсязі, що підтверджується актом авто товарознавчого дослідження спеціаліста №884/17 від 11.03.2017 року (а. с. 14-46), договором та квитанцією по сплаті послуг фахівця - оцінювача (а. с. 7-10). На підставі викладеного, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, на підставі положень ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У квітні 2017 року представник заявника звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що він є племінником [PERSON], яка померла 03-07 квітня 2016 року. 08 вересня 2016 року за заявою [PERSON], приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] відкрито спадкову справу № 25/2016. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] складається з квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.04.2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] На час відкриття спадщини майно належало спадкодавцю і входило до складу спадщини. У заявника виникло право на отримання спадщини, але під час перевірки документів (встановлення родинних завязків) встановлено розбіжності в записах актів громадянського стану, що і стало причиною звернення до суду. У судовому засідання представник заявника заяву підтримала, на її задоволенні наполягала, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно архівної довідки державного архіву Дніпропетровської області (№Б-218-2016 від 23.09.2016 року) у книзі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського бюро ЗАГС є актовий запис від 05 травня 1938 року №2238 про народження 21 квітня 1938 року дитини чоловічої статті на прізвище , імя «Бережной Владимир» батько «Бережной Федор Назарович», українець, 31 року, мати «Бережна Людмила Ивановна», українка, 28 років. Відповідно до копії актового запису про народження дитини на прізвище, імя, по батькові «Бирижна Ольга Федорівна» з книги реєстрації актів цивільного стану Поливанівської сільської ради Магдалинівського району, її батьками є [PERSON], 24 років, та [PERSON] [PERSON]. 23 років (дослівно). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

У квітні 2017 року прокурор звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області заподіяні матеріальні збитки в сумі 11\~569 грн. 58 коп. В обґрунтування позову послався на те, що [PERSON] 30.11.2016 року близько 11.00 год., своїми незаконними умисними діями спричинив Новопавлівській сільській раді матеріальних збитків, що виявилось у здійсненні незаконної порубки 11 дерев, вартістю 11569,58 грн., які перебували на її балансі. Вироком суду від 22.02.2017 року провина особи встановлена, а відтак вона має відшкодувати завдану шкоду. У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з визначених у ньому підставах. Представник Новопавлівської сільської ради в судовому засіданні не`явився, надіслав до суду заяву, згідно змісту якої просить справу розглянути без його участі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22.02.2017 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні злочину за ст. 246 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили. Із змісту даного вироку вбачається, що 30.11.2016 року близько 11.00 год., внаслідок протиправних дій відповідача, які виразились в незаконній порубці 11 дерев, вартістю 11569,58 грн., що перебували на балансі Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, останній завдані матеріальні збитки на зазначену суму. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

У квітні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 23.05.2013 року на загальну суму 33 168 грн. 56 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що всупереч умов укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] кредитного договору від 23.05.2013 року (далі Кредитний договір), останній своїх зобовязань за Кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 31.01.2017 року, виникла заборгованість за кредитом в сумі 33 168 грн. 56 коп., яку останній не погашає у добровільному порядку, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його присутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У квітні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 23.10.2012 року на загальну суму 16\~473 грн. 42 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що всупереч умов укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] кредитного договору від 23.10.2012 року (далі Кредитний договір), останній своїх зобовязань за Кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 31.01.2017 року, виникла заборгованість за кредитом в сумі 16\~473 грн 42 коп., яку останній не погашає у добровільному порядку, що змусило банк звернутись до суду із зазначеним позовом. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його присутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved