Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON]. звернулася до суду iз заявою пpо встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що [PERSON] є сином [PERSON] та встановити факт прийняття [PERSON], спадщини яка відкрилася після смерті [PERSON]. Заяву мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після її смерті, їй було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту. Встановлення даного факту надасть заявнику можливість оформити спадщину. В судовому засіданні заявниця та представник заявниці заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просив їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заслухавши пояснення заявника, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до норми ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як визначено ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] померла [INFO] в смт. Макошино Менського району Чернігівської області (а.с. 9). [PERSON] помер [INFO] в смт. Макошино Менського району Чернігівської області (а.с. 10). Відповідно до довідки Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області №1022 від 25.07.22016 року [PERSON] з 11 січня 1920 року по [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 22). Як вбачається з довідки Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області № 726 від 19.04.2017 року [PERSON] з 12.06.1966 року по 18.08.1972 року проживала та була зареєстрований в [ADDRESS]. Разом з нею на момент смерті проживав син [PERSON] (а.с. 28). Згідно до повідомлення Державного архіву Чернігівської області книга реєстрації актових записів про народження за 1920 рік по селу Макошине Сосницького повіту Чернігівської губернії на зберігання до архіву не надходили (а.с. 11). Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. У відповідності до вимог ст. 529 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, засвідчили той факт, що [PERSON] був сином [PERSON] та те, що [PERSON] прийняв спадщину яка відкрилася після смерті [PERSON], так як здійснював догляд за спадковим майном, ніс витрати на його утримання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сукупністю досліджених доказів об'єктивно підтверджується, що [PERSON], який помер [INFO] в смт. Макошине Менського району Чернігівської області є сином [PERSON], яка померла [INFO] в смт. Макошине Менського району Чернігівської області та факт прийняття [PERSON], який помер [INFO] в смт. Макошине Менського району Чернігівської області спадщини з [INFO] по 18 лютого 1973 року, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в смт. Макошине Менського району Чернігівської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved