Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб укладений між ним і відповідачкою, який було зареєстровано 27 вересня 2002 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 820 та встановити порядок його спілкування з неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В ході розгляду справи [PERSON] відмовився від позовних вимог в частині встановлення порядку спілкування з дітьми, яка прийнята судом. В обґрунтування вимог про розірвання шлюбу позивач послався на наступне. 27 вересня 2002 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, актовий запис № 820. Шлюб для обох перший. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] року народження, та син - [PERSON], [INFO] року народження, З початку їх сімейне життя проходило нормально, але згодом через непорозуміння, постійні сварки та різні погляди на життя і ведення домашнього господарства, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. З квітня 2013 року вони припинили шлюбні стосунки та мешкають окремо один від одного. Спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання дітей між ними не має, оскільки діти мешкають разом з відповідачкою. Питання про порядок спілкування з дітьми між ними буде вирішено окремо. Строк на примирення просить не надавати, так як збереження їхнього шлюбу не можливе. Сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, просить покласти на нього і за викладених вище обставин позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнала у повному обсязі і просила їх задовольнити по підставам викладеним позивачем. Строк на примирення також просить не надавати, стверджуючи, що їх шлюб зберегти вже не можливо через релігійні погляди відповідача, а питання про порядок побачення позивача із дітьми буде вирішено ними через органи опіки та піклування. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступними підставами. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 27 вересня 2002 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 820, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а. с. 6/. За час спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] року народження, та син - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а. с. 9, 10/. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження між ними шлюбу не можливо, оскільки фактично шлюбні відносини припиненні з квітня 2013 року і в даний час їхній шлюб носить формальний характер, кожна зі сторін проживає окремо своїм життям, тому позов підлягає задоволеню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved