Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №\~16 по вулиці Луговій у місті Бровари Київської області. В обґрунтування позову зазначала, що їй на праві приватної власності належить вказаний вище житловий будинок, у якому крім неї, зареєстровано ще пять осіб, зокрема її знайомий відповідач [PERSON], місце проживання якого у будинку зареєстровано на прохання останнього у звязку з необхідністю його працевлаштування. Жодного дня у даному будинку відповідач не проживав та не проживає, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, тому згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України він втратив право користування цим жилим приміщенням. Реєстрація [PERSON] у будинку перешкоджає їй вільно розпоряджатися своїм майном, завдає додаткових витрат по оплаті комунальних послуг, обмежує її законні права як власника житлового будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, дала аналогічні пояснення, просила суд позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила, тому судом проведено заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 20 травня 1999 року належить житловий будинок №\~16 по вулиці Луговій у місті Бровари Київської області. Із довідки за №\~2019 (форма №\~3) від 30 вересня 2015 року, виданої Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області Броварське бюро технічної інвентаризації вбачається, що крім позивача та чотирьох членів її сімї, у даному житловому будинку з 04 серпня 2012 року зареєстрований ще її знайомий відповідач [PERSON], [INFO], що підтверджується листом за вх. №\~37207 від 12 листопада 2015 року, наданим на запит суду адресно-довідковим підрозділом Управління ДМС України в Київській області. Із актів обстеження житлово-побутових умов, складених 02 жовтня 2015 року і 06 січня 2016 року депутатами Броварської міської ради Київської області [PERSON] та [PERSON], видно, що відповідач [PERSON] зареєстрований у належному позивачу [PERSON] на праві власності житловому будинку, проте із серпня 2012 року він у цьому будинку не проживає, його особисті речі та майно у будинку відсутні. Свідки [PERSON] та [PERSON] у суді показали, що відповідач [PERSON] ніколи не проживав та не проживає на даний час у належному [PERSON] житловому будинку №\~16 по вулиці Луговій у місті Бровари Київської області, його речей у будинку нема. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт непроживання відповідача [PERSON] більше одного року без поважних причин у належному на праві власності позивачу [PERSON] житловому будинку №\~16 по вулиці Луговій у місті Бровари Київської області знайшов своє підтвердження в суді. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved