Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

У жовтні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Запорізький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1996. Шлюб був розірваний на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016. Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] 02.01.2019 Ленінським районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ №\~334/9706/18, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Як стверджує позивачка, відповідач вчасно отримав копію даного судового наказу та йому було достовірно відомо про його обов`язок сплачувати аліменти. 29.08.2019 [PERSON] виповнилось 18 років, але заборгованість по аліментам не погашена. На виконанні Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 58620314 з примусового виконання судового наказу № 334/9706/18 від 02.01.2019 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шваковою А.А. був складений розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 25.09.2019 включно становить 16779 грн. 18 коп. Згідно з наданим позивачкою розрахунком, загальна сума неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, станом на 27.08.2019 складає 25080 грн. 22 коп. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 29.12.2018 по 29.08.2019 у розмірі 25080 грн. 22 коп. 28.11.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому [PERSON] зазначає, що він не визнає позовні вимоги та заперечує проти обставин, на які посилається позивач в обґрунтування свого позову. Відповідач зазначає, що регулярно надає грошову допомогу на утримання дитини. Починаючи з вересня 2019 року з його заробітної плати утримуються аліменти. У відповіді на відзив представник позивача не погодилась із доводами, які містяться у відзиві на позов, вказавши, що позивач єдина утримує дитину, а відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який складено старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шваковою А.А. не скасовано та не оскаржено. У судовому засіданні 30.01.2020 представник позивача [PERSON] . позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що містяться у позові та відповіді на відзив. У подальшому представник позивача участі у розгляді справи не брала, у заяві від 03.02.2020 просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. У судовому засіданні 30.01.2020 відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову з підстав, що зазначені у відзиві на позов. Також відповідач зазначив, що діти проживають з матір`ю з вересня 2018 року. Меншій донці він добровільно сплачував 1500,00 грн. аліментів а старшій 1000,00 грн. Кошти сплачував безпосередньо дітям за домовленістю з дітьми та матір`ю. Так, сума 6600,00 грн. ним сплачена як аліменти з вересня по грудень 2018 року включно, а 5000,00 грн. з січня по березень 2019 року включно. У подальшому позивач участі у розгляді справи не брав, у заяві від 18.02.2020 просив розглянути справу за його відсутності. Інші учасники справи до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Допитана у судовому засіданні 30.01.2020 свідок [PERSON] зазначила, що позивач та відповідач є її батьками. З грудня 2018 року вони не отримували аліменти від батька, він лише здійснив оплату лікування зубів. Коли матір їхала до Польщі, то у них дійсно була домовленість щодо сплати коштів за грудень 2018 року, січень та лютий 2019 року. Матір знала про надходження цих коштів, не була проти. Виплата аліментів розпочалась приблизно на початку вересня 2019 року. Гроші пішли на оренду житла. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської райадміністрації м. Запоріжжя 03.09.1996, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 08.06.1996. У шлюбі у подружжя народилось двоє доньок [PERSON] (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 30.11.2018) та [PERSON] (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 30.11.2018). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2019 відкрито виконавче провадження № 58620314 щодо примусового стягнення на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/9706/18 від 12.02.2019 аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 29.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості № 21185/6 від 25.09.2019, складеного старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шваковою А.А., станом на 25.09.2019 заборгованість [PERSON] становила 16779,18 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч. 4 ст. 155 СК України. \~ \~ \~ \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. З матеріалів справи вбачається, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів, свої зобов`язання належним чином не виконував. Згідно розрахунку представника позивача від 15.10.2019, пеня за несвоєчасну (щомісячну) несплату аліментів станом на 27.08.2019 складає 25080 грн. 22 коп. Перевіривши зазначений розрахунок, суд приходить до висновку, що він не у повній мірі є обґрунтованим, виходячи із наступного. Згідно квитанції від 09.10.2018 [PERSON] зробив грошовий переказ на банківську картку [PERSON] на суму 6600,00 грн. в рахунок сплати аліментів за вересень-січень. Згідно квитанції від 01.11.2018 [PERSON] зробив грошовий переказ на банківську картку [PERSON] на суму 6600,00 грн. в рахунок сплати аліментів за січень-березень 2019 року. Зазначені платежі не були враховані представником позивача у розрахунку. Разом з тим, вони підлягають урахуванню, адже як зазначила у судовому засіданні свідок [PERSON] , такий спосіб сплати коштів був узгоджений із [PERSON] . Як зазначив у судовому засіданні [PERSON] , зазначені платежі повинні бути розподілені на рівні щомісячні частини. Так, сума у розмірі 6600,00 грн. фактично сплачена за 4 місяці (вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року), тобто по 1650,00 грн. щомісячно. Сума у розмірі 5000,00 грн. фактично сплачена за 3 місяці (січень, лютий, березень 2019 року), тобто по 1666,67 грн. У грудні 2018 року [PERSON] мав сплатити аліменти у сумі 1944,70 грн. Враховуючи, що відповідачем за грудень 2018 року добровільно сплачено 1650,00 грн., недоплата складає: 1944,70 1650,00 = 294,70 грн. Розмір пені є наступним: 294,70 грн. * 239 * 1% = 704,33 грн. У січні 2019 року [PERSON] мав сплатити аліменти у сумі 1716,38 грн. Враховуючи, що відповідачем за січень 2019 року добровільно сплачено 1666,67 грн., недоплата складає: 1716,38 1666,67 = 49,71 грн. Розмір пені є наступним: 49,71 грн. * 208 * 1% = 103,40 грн. У лютому 2019 року [PERSON] мав сплатити аліменти у сумі 1792,52 грн. Враховуючи, що відповідачем за лютий 2019 року добровільно сплачено 1666,67 грн., недоплата складає: 1792,52 1666,67 = 125,85 грн. Розмір пені є наступним: 125,85 грн. * 180 * 1% = 226,53 грн. У березні 2019 року [PERSON] мав сплатити аліменти у сумі 2090,20 грн. Враховуючи, що відповідачем за березень 2019 року добровільно сплачено 1666,67\~грн., недоплата складає: 2090,20 1666,67 = 423,53 грн. Розмір пені є наступним: 423,53 грн. * 149 * 1% = 631,06 грн. У квітні 2019 року [PERSON] мав сплатити аліменти у сумі 1983,80 грн. Розмір пені є наступним: 1983,80 грн. * 119 * 1% = 2360,72 грн. У травні 2019 року [PERSON] мав сплатити аліменти у сумі 1702,74 грн. Розмір пені є наступним: 1702,74 грн. * 88 * 1% = 1498,41 грн. У червні 2019 року [PERSON] мав сплатити аліменти у сумі 1769,01 грн. Розмір пені є наступним: 1769,01 грн. * 58 * 1% = 1026,03 грн. У липні 2019 року [PERSON] мав сплатити аліменти у сумі 1889,92 грн. Розмір пені є наступним: 1889,92 грн. * 27 * 1% = 510,28 грн. У серпні 2019 року [PERSON] мав сплатити аліменти у сумі 1889,92 грн. Оскільки у позові заявлені вимоги щодо стягнення неустойки (пені) станом на 27.08.2019, про що складено відповідний розрахунок розміру неустойки (пені), підстав для нарахування та стягнення пені за серпень 2019 року немає. Таким чином, загальний розмір неустойки (пені) станом на 27.08.2019 складає: 704,33 +103,40 + 226,53 + 631,06 + 2360,72 + 1498,41 + 1026,03 + 510,28 = 7060,76 грн. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15.05.2006\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені). Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів суду не подано, відтак неустойка (пеня) у розмірі 7060,76 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial