Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про визнання права власності на рухоме спадкове майно та усунення перешкод у праві користування квартирою шляхом виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем майна, що залишилося після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] Незважаючи на набуття позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування, відповідач відмовляється скласти акт опису спадкового майна, чинить позивачу перешкоди у користуванні квартирою, не надає доступу до спадкового рухомого майна. За таких обставин, позивач просить визнати за ним право власності на все спадкове рухоме майно, а саме: кухонний гарнітур, газову плиту, два холодильники, бібліотеку з художніх книг, меблеву стінку, два дивани та інші речі, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON], усунути позивачу перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження спірною квартирою шляхом виселення відповідача. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі, уточнив позовні вимоги в частині переліку рухомого майна, на яке позивач просить визнати право власності. Так, позивач просить визнати за ним право власності на наступне рухоме майно, що знаходиться у спірній квартирі,: кухонний гарнітур; холодильник «Мінськ»; електрична плита; радіоприймач; демонтовані двері; шафа платтяна - 3 шт.; журнальний стіл; меблева стінка; дивани 2 шт.; килим 2 шт.; стілець; посуд; трюмо дзеркальне; штори; тюль; тумба-пуфик; умивальник; унітаз; поличка; стілець на трьох ніжках; чавунна ванна; стіл на балконі, табурет, радіоприймач «Panasonic»; карниз; вхідні броньовані двері; приватизаційні документи на квартиру, свідоцтво про смерть [PERSON] Відповідач у судове засідання не з'явився, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням представника відповідача. Заяв, клопотань, письмових пояснень або заперечень з приводу заявлених позовних вимог до суду від відповідача або її представника не надходило. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 серпня 2013 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті співвласників такої квартири, які володіли нею в рівних частках, а саме: після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], баби [PERSON], померлої [INFO], рідного дядька [PERSON], померлого [INFO]. (а.с. 141-143) Рішення суду набуло законної сили 16 вересня 2013 року. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності спірна квартира належить позивачу на праві приватної власності. (а.с. 144) З листа Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори від 19 червня 2015 року вбачається, що про прийняття спадщини до майна померлого [PERSON] та [PERSON] звертався із заявами [PERSON] Про прийняття спадщини до майна [PERSON] із заявами зверталися [PERSON], [PERSON] Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 24 липня 2012 року [PERSON] було відмовлено у визначенні додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. (а.с. 156) Відтак, єдиним спадкоємцем щодо майна померлих [PERSON], [PERSON], [PERSON] є позивач. У відповідності до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Як убачається з матеріалів справи, позивач набув право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS]. Крім вказаної квартири, позивачем також успадковане усе рухоме майно, що залишилося після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] За актом опису й арешту майна від 28 липня 2015 року, складеного державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва Поліщук В.В., у спірній квартирі було виявлено та описано наступне майно: кухонний гарнітур - 1 шт., холодильник «Мінськ-12» - 1 шт., електрична плита - 1 шт., радіоприймач - 1 шт., демонтовані двері - 1 шт., шафа платтяна - 3 шт., стіл журнальний - 1 шт., люстра - 1 шт., меблева стінка - 1 шт., диван - 2 шт., килим - 3 шт., стілець - 1 шт., тарілки глибокі - 3 шт., фужери - 8 шт., графин - 2 шт., трюмо дзеркальне - 1 шт., штори, тюль, тумба-пуфик - 1 шт., стілець на трьох ніжках - 1 шт., стіл - 1 шт., чавунна ванна - 1 шт., умивальник - 1 шт., унітаз - 1 шт., поличка - 1 шт. Акт опису та арешту був складений в присутності відповідача [PERSON], на зберігання якій було передано виявлене рухоме майно. Акт підписаний відповідачем із зауваженнями, а саме: зазначено, що газова плита, умивальник, унітаз, чавунна ванна належать державі, оскільки були встановлені при здачі будинку до експлуатації. Крім того, відповідач зазначає, що їй належать вхідні броньовані двері, журнальний стіл, два дивани, дві ковдри та одна шафа. Доказів перебування на праві власності у відповідача зазначеного рухомого майна [PERSON] державному виконавцю не надано, до акту не долучено. Згідно з постановами державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Леонтьєва В.О. від 15 травня 2015 року представнику позивача відмовлено у видачі свідоцтв про право власності в порядку спадкування на рухоме майно, що залишилося після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки речі домашнього вжитку підлягають спадкуванню на загальних підставах. (а.с. 145-147) Зважаючи на те, що позивач є єдиним спадкоємцем до майна після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживали у вказаній квартирі на час відкриття спадщини, суд доходить висновку, що позивачем, крім об'єкту нерухомого майна, успадковано також усі рухомі речі, які виявлені та описані державним виконавцем у спірній квартирі. Відтак, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування на все рухоме майно, зазначене в акті опису й арешту майна від 28 липня 2015 року, складеного державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва Поліщук В.В., є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, право власності на вхідні броньовані двері також набуто позивачем, оскільки такі двері є невід'ємною частиною об'єкту нерухомого майна. Щодо визнання права власності в порядку спадкування на стіл на балконі, табурет, радіоприймач «Panasonic», карниз, приватизаційні документи на квартиру, свідоцтво про смерть [PERSON] суд вирішує відмовити у задоволенні позову в цій частині, оскільки позивачем не доведено існування такого рухомого майна в квартирі, а документи на квартиру та свідоцтво про смерть підлягають відновленню у встановленому законом порядку як втрачені або пошкоджені, право власності на документи (пошкоджені, втрачені) у судовому порядку не визнається. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року, встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що наразі відповідач [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS]. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до положень ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. (стаття 64 ЖК Української РСР) За правилами ст. 116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідач [PERSON] не є членом сім'ї [PERSON] у розумінні ст. 64 ЖК Української РСР, оскільки останні не є родичами першого рівня спорідненості, постійно разом не проживали, спільного господарства не вели. Згоди на вселення відповідача до спірної квартири позивач не надавав. Докази щодо виникнення у відповідача права користування спірною квартирою у матеріалах справи відсутні. Відтак, відповідач є особою, яка самоправно зайняла жиле приміщення, а тому підлягає виселенню без надання їй іншого жилого приміщення. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на рухоме спадкове майно та усунення перешкод у праві користування квартирою шляхом виселення з підстав, наведених вище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 730,80 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 1400 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial