Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом і визнання права на продовження приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 07 жовтня 2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого в с. Лука, вул. Шевченка, 50-б, земельної ділянки, на якій розташований даний будинок, земельної ділянки площею 0,0776 га, розташованої на території Петрушківської сільської ради та земельної ділянки площею 0,3874 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради. Спадкоємцями першої черги є вона, як дружина, та їхні діти-відповідачі у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вона фактично прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з [PERSON]. В свою чергу діти подали заяви до нотаріальної контори про відмову у прийнятті спадщини. В подальшому вона звернулась із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 8-2015 від 17 березня 2015 року. Після цього їй було видано свідоцтва про право на спадкове майно в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0776 га, яка розташована на території Петрушківської сільської ради та земельну ділянку площею 0,3874 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок та земельну ділянку, на якій розташований даний будинок, їй було відмовлено, так як на це майно вона не надала правовстановлюючих документів. Відповідно до будівельного паспорта на земельну ділянку даний будинок почав будуватись ще у 1979 році, а введення в експлуатацію будинку відбулось 01 грудня 1991 року. Відповідно до запису у будинковій книзі та довідки сільської ради [PERSON] був власником даного будинку з моменту введення його в експлуатацію по час смерті. Що стосується земельної ділянки, на якій розташований будинок, то рішенням ХУІІ сесії ХХУ скликання [PERSON] сільської ради № 4/43 від 17 червня 2008 року [PERSON] надано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в с. Лука, вул. Шевченка, 50-б, площею 0,15 га. 18 вересня 2009 року [PERSON] написав заяву про оформлення та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку. Відповідно до цього були встановлені на місцевості та погоджені зовнішні межі земельної ділянки (акт від 17 червня 2008 року). В подальшому ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовив технічну документацію на земельну ділянку. Однак, [PERSON] за життя не встиг закінчити приватизацію та отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати за нею право власності на жилий будинок з господарськими спорудами, що розташований у с. Лука, вул. Шевченка, 50-б, визнати за нею право на продовження та закінчення приватизації земельної ділянки площею 0,15 га, що розташована у с. Лука, вул. Шевченка, 50-б. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала суду заяву, у якій вона просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідачі надали суду заяву, в якій просили розглядати справу у їхню відсутність, позов визнали і не заперечували проти його задоволення. У судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, суду надана заява про розгляд справ у відсутності представника відповідача. Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть 07 жовтня 2014 року помер [PERSON]. Позивач [PERSON] звернулась 17 березня 2015 року із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] в порядку спадкування за законом. 18 березня 2015 року [PERSON] і [PERSON] звернулись із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], в якій відмовились від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON]. 30 березня 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], в якій відмовились від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 червня 2015 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок та земельну ділянку, що розташовані по вул. Шевченка, 50-б, с. Лука, Києво-Святошинського району, Київської області, після померлого 07 жовтня 2014 року [PERSON], оскільки не надано правовстановлюючих документів на вказане майно. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи до майна померлого 07 жовтня 2014 року [PERSON], наданої приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON]. Як встановлено судом, на день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на жилий будинок № 50-б по вул. Шевченка в с. Лука, Києво-Святошинського району, Київської області.. На вказаний будинок № 50-б по вул. Шевченка в с. Лука був складений КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» технічний [NUMBER] вересня 2016 року, інвентаризаційна справа № 100. В тому, що вказаний жилий будинок № 50-б по вул. Шевченка в с. Лука, Києво-Святошинського району, Київської області належав на праві власності [PERSON], підтверджується наступними письмовими доказами: Актом державного прийняття в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 05 грудня 1991 року, випискою з по господарської книги 1991-1995 р.р., книга № 11, сторінка 89, особовий рахунок № 64, наданої 13 грудня 2016 року [PERSON] сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, довідкою [PERSON] сільської ради від 24 листопада 2016 року, що [PERSON] був власником домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лука, вул. Шевченка, 50-б з 05 грудня 1991 року по 07 жовтня 2014 року, відповідно до запису по господарської книги по [PERSON] сільській раді, рішенням виконкому Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих від 19 березня 1979 року № 115/5 «Про надання свідоцтва на будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON]Є.», протоколом № 1 виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17 січня 1979 року «Про виділення шиферу забудовникам», копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають [INFO] «б» в с. Лука, вул. Шевченка, Києво-Святошинського району, Київської області, копією Будівельного паспорту на земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку в с. Лука, вул. Шевченка [PERSON], Актом про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку, копією свідоцтва на будівництво, перебудову індивідуального житлового будинку. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання за нею права власності на жилий будинок № 50-б по вул. Шевченка в с. Лука, Києво-Святошинського району, Київської області в порядку спадкування за законом після смерті 07 жовтня 2014 року [PERSON], і тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню. Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ХУІІ сесії ХХУ скликання від 17 червня 2008 року № 4/43 «Про надання земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON]» вирішено надати [PERSON] безкоштовно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Лука, вул. Шевченка, № 50-б, площею 0,15 га, та надати дозвіл [PERSON] звернутись до землевпорядної організації по питанню виготовлення державного акта на право приватної власності на землю. В матеріалах справи також наявна копія Акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 17 червня 2008 року і копія технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Шевченка. 50-б, с. Лука, [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до вимог п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 116 Земельного кодексу України в редакції станом на 2004 рік, громадяни та юридичні особи набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначають розміри та мету її використання. Відповідна міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється на замовлення громадян організаціями, які мають відповідні дозволи. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічними органами, та подається на розгляд органу місцевого самоврядування. Місцева рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки, виготовлення технічної документації на земельні ділянки, визначення меж земельної ділянки в натурі, погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами, одержання у встановленому порядку Державного акта на землю, реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавця не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування-права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім»я спадкоємця. Якщо ж видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством України у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України). Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивачем [PERSON] відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України надано суду докази, що земельна ділянка загальною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Лука, вул. Шевченка, № 50-б, передавалась органом місцевого самоврядування у власність [PERSON] за його життя. За таких обставин суд вважає, що позивач [PERSON] набула права на завершення в порядку спадкування за законом після померлого 07 жовтня 2014 року [PERSON] процедури приватизації на безкоштовне отримання у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Лука, вул. Шевченка, № 50-б, Києво-Святошинського району, Київської області, шляхом здійснення від свого імені дій, пов»язаних з приватизацією та державною реєстрацією права власності на цю земельну ділянку, оскільки вказана земельна ділянка у встановленому законом порядку передавалась за життя її чоловіку [PERSON] органом місцевого самоврядування, і тому позов в цій частині вимог також підлягає задоволенню.

Outcome: approved