overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітні 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач вказує, що з 23.12.2017 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу спільних дітей не мають, спільної власності та майнових спорів на даний час немає. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, а головне психоемоційний стан відповідача, який лякає її та її дітей від першого шлюбу. З початку січня 2018 року проживають окремо, з цього часу не ведуть спільне господарство. Вважає, що збереження сімї неможливе і суперечить її інтересам. \~ \~ \~ \~Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 171400 від 23.12.2017 року зроблений актовий запис № 2305. З січня 2018 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. [PERSON] та [PERSON] спільних неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ майна відсутній. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

У квітні 2018року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позов в повному обсязі. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

У квітні 2018року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позов в повному обсязі. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітні 2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту , що має юридичне значення, а саме, що запис прізвища у заповіті від 17.06.1992 року «Пятак» вважати як записаним «Пятак». \~ \~ \~ \~В судове засідання заявник [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] надали на адресу суду заяву, в якій заяву підтримали та наполягали на її задоволенні. Заінтересована особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в яких прохали проводити судовий розгляд справи у її відсутність, при вирішенні спору покладалась на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлена вимога [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 17 червня 1992 року тітка заявника [PERSON] склала заповіт на імя заявника [PERSON]. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] 08 червня 2017 року була заведена спадкова справа від 20.07.2017 року № 29/2017 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, посвідченому 17.06.1992 року, державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 3-3972. \~ \~ \~ \~В заяві заявником вказувалось про те, що в даному заповіті прізвище спадкоємця вказано «Пятак», що суперечить паспорту громадянина України, виданого на імя заявника, де прізвище вказано «Пятак». Вказана обставина унеможливлює в оформлення права на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], тому заявник був змушений звернутися до суду з вказаною заявою. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ЯТ № 178159, [PERSON] батьком вказаний [PERSON] (зазначено в свідоцтві російською мовою). \~ \~ \~ \~При цьому, з матеріалів справи вбачається, що батько заявника - [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується посвідкою про народження № 0823541. \~ \~ \~ \~Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є рідним братом та сестрою. У відповідності до свідоцтва про народження серії ІІ УР № 639739 заявник [PERSON] є сином [PERSON]. Таким чином, заявник [PERSON] є племінником [PERSON], яка за життя склала на останнього заповіт та заповіла все належне їй майно. Згідно паспорта громадянина України, серія КН № 371601, виданого Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, прізвище заявника вказано [PERSON] ( а.с.3-5). У відповідності до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з прізвищем, ім.ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є законною та обґрунтованою. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

У квітні 2018 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла 16.08.2001 року, визнавши, що остання є його рідною бабою, а він її онуком. Вимоги обґрунтовує тим, що при зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті бабусі - [PERSON] виявилось, що в поданому ним заповіті, залишеному останньою на його імя та [PERSON], містяться розбіжності у написанні його прізвища, а саме «Кузьмінчук» замість правильного «Кузьменчук». Крім того, відсутній документ, який підтверджує зміну прізвища померлої з «Лукянець» на «Мельник». Вказана обставина ставить під сумнів факт родинних відносин з померлою [PERSON] та ускладнює прийняття спадщини після її смерті. Заявник та заінтересована особа в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути без їхньої участі, заявник заяву підтримав з підстав викладених у ній, просив задовольнити її у повному обсязі, проти чого заінтересована особа [PERSON], не заперечив. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 16.08.2001 року в с. Кануни Новоград-Волинського району Житомирської області у віці 85 років померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. 01.02.2018 року представник заявника [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після померлої бабусі [PERSON], однак постановою нотаріуса, цього ж дня йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 3,0276 га та 0,9855 га, що розташовані на території Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, через встановлення розбіжностей у написанні його прізвища в заповіті залишеному на його імя та [PERSON], а також відсутності документів, які підтверджували б зміну прізвища померлої з «Лукянець» на «Мельник». Той факт, що померла [PERSON] є рідною бабою заявника підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: довідкою Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 07.11.2017 про те, що на момент смерті [PERSON] проживала і була зареєстрована в [INFO] і разом з нею не менше шести місяців був зареєстрований її онук [PERSON], заявник по справі. Крім того, заінтересована особа по справі, брат заявника [PERSON], не заперечив проти задоволення заяви та підтвердив родинні стосунки з померлою [PERSON] Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник є рідним онуком померлої [PERSON] Оскільки встановлення даного факту не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявника певні юридичні наслідки та вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення його заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У квітні 2018 року заявник звернувся із заявою в суд, яку мотивує тим, що згідно рішення Лісовогринівецької сільської Ради № 5-А від 31 січня 1995 року йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,343 га, розташовану по вулиці Шкільній, 5 у с. Лісові Гринівці Хмельницького району та видано Державний акт серії ХМ, який зареєстрований в книзі записів Державних актів за № 970 від 27 грудня 1996 року. Однак у Державному акті допущена помилка по-батькові заявника, замість правильного «Людвикович» зазначено «Людвигович», що робить неможливим належним чином розпорядитися своєю власністю. Факт приналежності йому вказаного правовстановлюючого документу на прізвище [PERSON] підтверджується письмовими доказами. Просить задоволити заяву та встановити факт приналежності правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги щодо встановлення факту приналежності йому Державного акту на земельну ділянку підтримав та просить їх задовольнити. Представник Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району, просить справу слухати у відсутності представника заінтересованої особи, щодо розгляду справи покладається на думку суду. Заслухавши доводи заявника, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 грудня 1996 року Лісовогринівецькою сільською» радою Хмельницького району на підставі рішення Лісовогрнинівецької сільської ради № 5-А від 31.01.1995 року заявнику у приватну власність передана земельна ділянка площею 0,343 га, з них 0, 25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,093 га для ведення підсобного господарства. На підставі означеного рішення видано Державний акт серії ХМ, що посвідчує це право за № 970, який зареєстровано в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю. Однак у означеному правовстановлюючому документі допущена помилка по-батькові заявника, замість правильного «Людвикович» у виданому документі зазначено неправильно «Людвигович», що унеможливлює заявнику належним чином розпорядитися обєктом нерухомого майна. Виправили помилку у правовстановлюючому документі органом, що його видав, здійснити неможливо. Факт приналежності означеного правовстановлюючого документу [PERSON] підтверджується сукупністю доказів: копією паспорта заявника, копією свідоцтва про його народження, довідками Лісовогринівецької сільської, ради Хмельницького району від 11.04.2018 року та довідками № 420 та № 421 від 16.04.2018 року що дає підстави суду задоволити заяву. Тому слід встановити факт приналежності Державного акта на право приватної власності на землю заявнику. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

У квітні 2018 року заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання однією сім'єю із спадкодавцем - [PERSON], який помер [INFO], на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що є спадкоємицею за законом після померлого батька - [PERSON] З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталась, адже з січня 2007 року по жовтень 2007 року постійно проживала разом з померлим, доглядала його, оскільки він за станом здоров'я постійно потребував постійного стороннього догляду. Однак через відсутність у неї факту прийняття спадщини після смерті батька, їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з чим позбавлена права на спадкування майна, яке залишилось після його смерті. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не прибули. В письмових заявах до суду просили справу слухати у їх відсутності, заявниця заявлені вимоги підтримала, проти чого представник сільської ради не заперечив, вказані вимоги підтримав. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - рідний батько заявниці, після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно за заявою [PERSON] про видачу свідоцтв на спадкове майно від 19.03.2018 року.(а.с. 9, 11) У зв'язку з відсутністю у заявниці факту прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін, 20.03.2018 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно. З довідки виконавчого комітету Брониківської сільської ради від 11.04.2018 року судом встановлено, що заявниця дійсно постійно проживала (без реєстрації) разом з батьком [PERSON], який помер [INFO] та вела спільне господарство в селі Новозелене до дня його смерті, похорони батька здійснила за власний рахунок, а вказані обставини підтверджені підписами сусідів-свідків - [PERSON] та [PERSON](а.с. 12) Таким чином, в судовому засіданні достовірно з'ясовано, що заявниця та померлий [PERSON] дійсно постійно проживали однією сім'єю на час відкриття спадщини. Оскільки встановлення даного факту не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника певні юридичні наслідки, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

У квітні 2018 року заявниця звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та померлим [INFO] [PERSON], а саме того, що останній був її рідним братом. Приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області В.Ф. Сова Постановою від 20.02.2018 року за №337/02-31 відмовив у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що відсутні документи, які підтверджують родинні або інші відносини спадкоємця із спадкодавцем. Насправді у заявниці наявний оригінал свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], але приватний нотаріус не взяв до уваги вказаний документ з огляду на його стан та погану якість текстової інформації. Відповідно до довідки Державного архіву Київської області від 28.03.2018 року надати архівні документи про народження [PERSON], [INFO] та заявниці [PERSON], [INFO] немає можливості у зв'язку з відсутністю книг реєстрації актів про народження по Розсохівській сільраді Чорнобильського району за 1937 та 1940 роки. За таких обставин, заявниця позбавлена можливості оформити спадщину за законом, що й стало підставою для звернення до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявниця та представник останньої підтримали вимоги заяви та просили про задоволення її вимог. Представник Городнянської міської ради Чернігівської області подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності у якому не заперечували проти вимог заявниці. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд вислухавши заявницю та її представника, перевіривши матеріали справи встановив, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], померлий [INFO] - є родичами, а саме рідними братом та сестрою. Встановлення факту родинних відносин заявниці необхідно для реалізації своїх спадкових прав. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається що його батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с. 16). У відповідності до рішення Печерського районного суду м. Києва від 07.02.1989 року, яке набрало законної сили, встановлено факт того, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], померлого в Києві [INFO] (а.с.8, 9). З матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину. За таких обставин та наявних документів, у суду не має підстав ставити під сумнів пояснення заявниці і таких доказів суду не надано. З огляду на зазначене суд вважає, що факт родинних відносин [PERSON], [INFO], уродженки с. Розсоха Чорнобильського району Київської області та [PERSON], [INFO], уродженця с. Розсоха Чорнобильського району Київської області, померлого [INFO] - підтверджений. На підставі ст.ст. 12, 19, 80, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 315-319 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

У квітні 2018 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій посилається на те, що вона являється членом ОК «Садове товариство «Приозерное», що підтверджується довідкою № б/н від 02.12.2017 року, та власницею земельної ділянки № 045, площею 0.0601 гектарів, у вказаному кооперативі. При оформленні документів на дану земельну ділянку було виявлено, що у Державному акті невірно вказано прізвище заявниці, а саме як «Михалік», тоді як у паспорті громадянина України її прізвище вказано «Михалик». У звязку з цим просила суд встановити факт належності [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 2419 від 23.06.1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2483, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської районної Ради народних депутатів від 26.10.1994 року № 77/2. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки дає можливість провести державну реєстрацію земельної ділянки. Представник заявниці у судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та без участі заявниці. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надали письмову заяву, в якій просили розглядати справу без участі їх представника. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2\~ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи по встановленню факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначені в свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП 2419, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської районної Ради народних депутатів від 26.10.1994 року № 77/2, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка № 045, площею 0.0601 гектарів, надана для садівництва, реєстровий № 2483. При оформленні даного акту прізвище заявниці було зазначено як «Михалік», тоді як згідно паспорту громадянина України прізвище останньої «Михалик». Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки дає можливість провести державну реєстрацію земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

У квітні 2018 року надійшла до суду позовна [PERSON] ( 02121, [ADDRESS]) до [PERSON] ( [ADDRESS]) про розірвання шлюбу. Представник позивача підтримав заявлений позов в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved