Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 14 жовтня 2010 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу а відповідач прийняв гроші у розмірі 64000 грн., що на момент укладення договору еквівалентно 8000 доларів США. Сторони домовились, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 14 жовтня 2011 року. У зв'язку з тим, що відповідачем не повернуто суму позики, позивач має право просити суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних за весь час прострочення. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму основної заборгованості у розмірі 64000 грн., 3% річних у розмірі 5728,44 грн., інфляційні втрати у розмірі 10236,78 грн., а всього 79515,22 грн. У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, його представник просила розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З огляду на ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За приписами ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом установлено, що 14 жовтня 2010 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу а відповідач прийняв гроші у розмірі 64000 грн., що на момент укладення договору еквівалентно 8000 доларів США. Сторони домовились, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 14 жовтня 2011 року. Проте всупереч умов договору, відповідач суму позики не повернув. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу за договором позики - 64000 грн.; 3% річних у розмірі - 5728.44 грн.; та інфляційні втрати у розмірі - 10236.78 грн. відповідно до розрахунку наданого позивачем, який суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved