Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 2500 грн. на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання 1218 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивачка та представник позивача вимоги підтримали. Просили задоволити позов. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме погоджувався сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. та утримання позивачки в розмірі 1000 грн. Просив задоволити позов частково. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що 28 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. З довідки №512 від 01 квітня 2014 року КП УМГ Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS], та разом з нею проживає [PERSON], [INFO]. З свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 02 квітня 2014 року. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, стану здоров'я дітей, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, відповідач має на утриманні ще одну дитину та його дохід є мінливим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячну на дитину до досягнення нею повноліття, як це передбачено ст. 183 СК України. За ст.91 СК України жінка та чоловік мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-4 ст. 84 та ст.ст.86, 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.2, ч.4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення нею трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи працює вона, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При розгляді справи судом встановлено, що позивачка [PERSON] в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, самостійного доходу не має, тому потребує матеріальної допомоги. Доказів того, що позивачка має постійний дохід, достатній для забезпечення її потреб, а відповідач не може надавати таку допомогу, суду подано не було. З огляду на наведене, суд вважає доведеними позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved