Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просив суд: стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення в сумі 65493,03 грн.; інфляційну складову боргу в сумі 15396,22 грн., 3 % річних в сумі 4304,07 грн., та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідач є наймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордера на житлове приміщення від 17.05.1989, а позивач надає для зазначеного будинку послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач з липня 2014 року не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення, гарячого постачання, що обумовило виникнення заборгованості, яка станом на 01.08.2019 (з врахуванням оплат у серпні 2019 року) становить 65493,03 грн. Відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язаний також сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової та трьох процентів річних. Ухвалою суду від 27.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористалась своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг врегульовані Законом України «Про житлово - комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (діяв до 01.05.2019), ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (введено в дію 01.05.2019 відповідно до п.1 прикінцевих та перехідних положень), п.п. 18,20,30 Правил надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги ц строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової електроенергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа не пізніше 20 числа поточного місяця. Відповідно до ст. 61 ЖК Української РСР, договір найму житлового приміщення у житлових будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем, громадянином України на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ордеру на житлове приміщення від 17.05.1989, відповідач є наймачем квартири [ADDRESS] , на її ім`я відкрито особовий рахунок, а позивач надає послуги для зазначеного будинку з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідно до переліку, затвердженого Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією. Положеннями ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 7 ст. 26 вказаного Закону, договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, гарячого водопостачання, водовідведення, що укладається виконавцем із споживачем є договором приєднання. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладено лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 23.07.2014 в газеті Хрещатик (№ 103(4503) позивачем розміщено відповідне повідомлення із пропозицією укладання договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014. Оскільки в силу вимог ч. 2 ст. 641 ЦК України реклама або інші пропозиції адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням укласти договір (оферту) то відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особі, якій адресована пропозиція украсти договір повинна бути повною та безумовною. Як вбачається з матеріалів справи 06.06.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір № 450343/226 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. За умовами п. 1 вказаного Договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачені договором. П.9 Договору передбачено, що розрахунковий період є календарним місяцем з оплатою до 20 числа поточного місяця. Договір укладається на строк до 05.05.2019, що передбачено п. 31 та продовжує свою дію, у разі якщо однією із сторін не буде заявлено про його розірвання. У зв`язку з відсутністю заяв від відповідача договір продовжено до 05.05.2020. Разом з тим, відповідач вчасно не сплачувала за отримані послуги, відтак з липня 2014 року та з жовтня 2014 року утворилась заборгованість, яка станом на 01.08.2019 (з врахуванням оплат у серпні 2019) склала 65493,03 грн. (39894,51 грн. - заборгованість за послугу з постачання гарячої води, 25598,52 грн. - заборгованість за послугу з централізованого опалення). Звернень від відповідача про надання позивачем неякісних послуг не надходило. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 525,526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 612 ЦК України закріплено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідач заперечень на позов не надав. Відтак, зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку про правомірність заявлених позивних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення в сумі 65493,03 грн.; інфляційну складову боргу в сумі 15396,22 грн., 3 % річних в сумі 4304,07 грн., оскільки позивачем в повній мірі надано послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідачем вказані послуги не оплачені. При визначенні суми боргу, суд бере за основу долучений позивачем розрахунок заборгованості, який складений у повній відповідності з чинним законодавством та перевірений судом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

Outcome: approved