Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати пов'язані із розглядом справи. При цьому посилається на те, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02.07.2013 р. відповідач отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у сумі 35259,80 грн. зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків і комісії не проводила, таким чином загальна заборгованість станом на 09.02.2014 р. становить 41637 грн. 74 коп., яку у добровільному порядку [PERSON] погасити відмовляється. /а.с. 2-3/ Сторони у судове засідання 20.10.2014 р. не з'явились. Уповноважений представник позивача подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. /а.с. 45-47/ Відповідач про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялась судом згідно вимог статей 74-76 ЦПК України, що підтверджується наявними у справі матеріалами. Заперечень на даний позов до суду не надходило, щодо поважності причин відсутності, суд не повідомлено. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. /а.с. 48/ Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані ПАТ КБ «ПриватБанк» письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 02.07.2013 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднали до Умов та правил надання продукту кредитних карт, у відповідності до якої відповідачу надано кредит у сумі 35259,80 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. /а.с. 5, 6/ У зв'язку із порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 09.02.2014 р. утворилась заборгованість у сумі 41637 грн. 74 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 35259,82 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3596,20 грн., штрафи за несвоєчасне виконання зобов'язань згідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг - 2458,94 грн. (500 грн. - фіксована частина та 1958,94 грн. - процентна складова), штрафи згідно п. 2.2. Генеральної угоди - 322,78 грн. /а.с. 4/ У відповідності із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно із ст. 625 цього ж Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до норм статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявлених вимог. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved