Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] , який зареєстрований 20 листопада 2009 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 874. В обґрунтування позову зазначав, що 20 листопада 2009 року він і [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем у них не склалося, через різні, принципово несумісні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними часто виникали непорозуміння і сварки, що призвело до втрати почуттів любові і взаєморозуміння. За таких обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спроби налагодити сімейні відносини позитивних результатів не дали. Рік тому сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір про поділ майна подружжя на даний час відсутній. За домовленістю між сторонами після розірвання шлюбу їхня дочка залишиться проживати разом із матір`ю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов визнає, просила суд розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити та розірвати укладений нею із позивачем шлюб. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 20 листопада 2009 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 874. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що більше року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved