overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи Індустріальний районний відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб м. Дніпропетровська ДМС в Дніпропетровській області, Комунальне підприємство «Житлово-ремонтно експлуатаційне підприємство Індустріального району» ДМР про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного, просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в квартирі за № 55 в будинку за № 9 по вул. Осінній в м. Дніпропетровську та зобовязати Індустріальний районний відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб м. Дніпропетровська ДМС в Дніпропетровській області зняти з реєстрації відповідачів в квартирі [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, на його задоволенні наполягав. Відповідачі у судові засідання у справі не зявлялися, про час і місце їх проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] постійно мешкає в квартирі за № 55 в будинку за № 9 по вул. Осінній в м. Дніпропетровську. Окрім позивача в спірній квартирі також зареєстровані: його брат [PERSON] та мати позивача [PERSON]. В січні 2006 року у зв?язку з сімейними обставинами відповідачі поїхали до м. Тольяті Російської Федерації. Останній раз позивач спілкувався з відповідачами у квітні 2012 року. Відповідачі з 2006 року в квартирі не проживають, особистих речей у спірній квартирі не має. Факт реєстрації відповідачів у спірній квартирі порушує права та інтереси позивача, оскільки останній оплачує низку комунальних послуг (поставку гарячої та холодної води та ін.) виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у звязку з чим несе невиправдані додаткові витрати. Відповідно до ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа, відсутня у жилому приміщенні понад вищезазначеного строку, в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування відповідним приміщенням. Оскільки відповідачі не проживають у спірному жилому приміщенні на протязі більше, ніж шести місяців, не виконують своїх обов'язків, що випливають з договору найму, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачами судовий збір підлягає стягненню з відповідача на їх користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за укладеним договором №500971547 від 13 лютого 2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 25047,68 гривень. Відповідачка умови кредитного договору належно не виконала і станом на 01 березня 2016 року має заборгованість в сумі 31108,30 гривні. Просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13 лютого 2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 25047,68 гривень, що підтверджується копіями кредитного договору №500971547 від 13 лютого 2015 року (а.с.5-8) додатку №1 до кредитного договору (а.с.8), заяви-анкети на отримання кредиту (а.с.9), новою редакцією статуту ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.17-18). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.12) станом на 01 березня 2016 року сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 31108,30 грн. в тому числі: 25047,68 грн. - заборгованість за кредитом; 2964,57 грн. - заборгованість за відсотками; 3696,05 грн. - заборгованість за комісією; 2400,00 грн. - штраф. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2007 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В останні три роки між ними постійно виникають сварки, оскільки мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинені. Тому вважає, що шлюб існує формально та просив його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 11 серпня 2007 року перебувають в зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна, шлюбі, від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4) та копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач проти примирення заперечує, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

у квітні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надає послуги з центрального опалення квартири [ADDRESS], загальною опалювальною площею 37,1 кв. м. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» відповідач зобов'язана вносити плату за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця в розмірі 8,83 грн./кв.м. за місяць. Свої зобов'язання по оплаті послуг теплопостачання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого за період з 01.09.1999 по 01.03.2015 утворилась заборгованість, яка з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає 20986,27 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати. У судове засідання представник позивача Бондаренко В.Г. не з'явилася, надала заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату і час розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення у пресі. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, встановив наступне: взаємовідносини між позивачем та відповідачами врегульовано Житловим кодексом України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 76 від 17.05.2005. З розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання, наданого позивачем до позовної заяви вбачається, що відповідач має заборгованість за послуги теплопостачання за опалення квартири [ADDRESS] за період з 01.09.1999 по 01.03.2015 в розмірі 12777,33 грн., а також 6451,33 грн. індекс інфляції та 1757,61 грн. - 3% річних, всього 1887,2 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в добровільному порядку відповідач не здійснює оплату за спожиті послуги теплопостачання, внаслідок чого станом на 01.03.2015 виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 20986,27 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2003 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачкою є не можливим. Майнового спору між ними не має, а дитина залишиться проживати з відповідачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON], просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2003 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, Україна, актовий запис № 484. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з відповідачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачкою є не можливим. Майнового спору між ними не має. Спор щодо місця проживання дитини відсутній. Посилаючись на наведене, [PERSON], просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідач також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2005 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 462. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом із відповідачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування збитків суму 13 223, 14 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову зазначив, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідачів представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 29 листопада 2013 року було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі поза приладу обліку, приховано. Такі дії є порушенням в електроенергетиці, що прямо передбачено ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН, Правила). Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування збитків суму 21 359, 31 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову зазначив, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 10 грудня 2013 року було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі поза приладом обліку, таким чином електроенергія споживається, але приладом обліку не враховується. Такі дії є порушенням в електроенергетиці, що прямо передбачено ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН, Правила). Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування збитків у розмірі 14 586, 97 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову зазначив, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідачів представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 23 листопада 2013 року було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі поза приладом обліку з метою безоблікового споживання електроенергії. Такі дії є порушенням в електроенергетиці, що прямо передбачено ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН, Правила). Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

\~\~У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 284 розірвати. В обґрунтування позову вказує на те, що від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у позивача не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя та питань щодо утримання та виховання дитини на даний момент немає. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 07 серпня 2010 року між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 284, відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-НО № 223195 від 07 серпня 2010 року (а.с.18). Причиною розпаду сім'ї стало те, що під час проживання з відповідачем сумісним сімейним життям, спільне життя у них не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2015 року, сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть.\~\~ Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 12 листопада 2011 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 909 - розірвати. В обґрунтування позову вказує на те, що від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки у подружжя різні характери, різні погляди на життя та на виховання дітей. З вересня 2012 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, тавони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство. Позивач переконаний, що збереження шлюбу з Відповідачем є неможливим. У позовній заяві не порушуються питання щодо розділу спільного майна, встановлення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 12 листопада 2011 року між сторонами Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 909, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають різні характери, різні погляди на життя та на виховання дітей. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з вересня 2012 року, протягом тривалого часу сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved