Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У жовтні 2014 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що 22.11.2007 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №11/2007/980/0415/ЮМК, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах зебезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 30 000,00 грн. на споживчі потреби. Відповідно до п.1.2.1 Договору гроші були надані під 25,00% річних. Договором передбачений кінцевий строк повернення коштів 20.11.2009 року. В якості забезпечення зобов'язань щодо погашення кредиту Позичальник уклав з Банком: договір застави транспортного засобу №11/2007/980/0415/ЮМК-1 від 22.11.2007 року; договір застави транспортного засобу №11/2007/980/0415/ЮМК-2 від 22.11.2007 року. В якості забезпечення повернення кредитних коштів Позичальником Банку, між останнім та [PERSON] 22.11.2007 р. був укладений договір поруки №11/2007/980/0415/ЮМК-1, а також між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки №11/2007/0415/ЮМК-2. Згідно вказаних договорів поручителі зобов'язуються відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань. Позичальник свої зобов'язання належним чином не виконував тривалий час, через що утворилася заборгованість, яка станом на 11.09.2014 р. становить 70 723,48 грн. яка складається з наступного: 15 723,76 грн. - сума для погашення заборгованості за кредитом; 40 139,61 грн. - заборгованість за відсотками; 947,21 грн. - заборгованість за пенею за користування кредитом; 5 214,01 грн. - інфляційна складова по кредиту. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість та суму судового збору сплаченого позивачем при поданні позовної заяви. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 224 ч. 1 в даному випадку суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заперечень проти позову від позивача не надходило. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] 22.11.2007 р. було укладено договір №11/2007/980/0415/ЮМК, що підтверджується матеріалами справи, за яким ПАТ КБ «Надра» (кредитор за договором) надав [PERSON] (позичальнику) кредит в сумі 30 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25% річних (а.с.5-9). 22.11.2007 р. у забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] перед Банком, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір поруки №11/2007/980/0415/ЮМК-1, що підтверджується копією договору (а.с. 10-11). Для забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] перед Банком, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір поруки №11/2007/980/0415/ЮМК-2 від 22.11.2007 року, про що свідчить копія відповідного договору (а.с. 12-13). У відповідності зі ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Частина 2 ст. 536 ЦК України регламентує, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частина 1 ст. 550 ЦК України зазначає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Стаття 1049 ЦК України зазначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно cт. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Станом на 11.09.2014 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 70 723,48 грн. яка складається з наступного: 15 723,76 грн. - сума для погашення заборгованості за кредитом; 40 139,61 грн. - заборгованість за відсотками; 947,21 грн. - заборгованість за пенею за користування кредитом; 5 214,01 грн. - інфляційна складова по кредиту, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с. 18-25). При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). У той же час суд не погоджується з позивачем в частині солідарного стягнення з відповідачів сплаченого позивачем судового збору. Так, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Вказана норма права не передбачає стягнення судових витрат у солідарному порядку, тому судові витрати підлягають стягненню у частковому порядку з кожного відповідача.

Outcome: approved