Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У квітні 2016 року Печерська районна у м. Києві державна адміністрація, як органу опіки та піклування звернулась до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатним [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи подану заяву заявник зазначив, що 30.09.2015 року до органу опіку та піклування Печерської районної в м.Києві державної адміністрації з Київського міського психоневрологічного диспансеру №2 надійшло повідомлення щодо громадянина [PERSON], 1971 р.н., зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], стосовно того, що він внаслідок стійкого психічного розладу не здатен самостійно захищати свої права та виконувати свої обов'язки, зокрема: володіти та розпоряджатися належним йому майном, житлом, соціальними виплатами, просив суд ухвалити рішення про визнання [PERSON] недієздатним та призначити йому опікуна [PERSON]. Представник Печерської районної у м. Києві державна адміністрація, як органу опіки та піклування у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.09.2015 року до органу опіку та піклування Печерської районної в м.Києві державної адміністрації з Київського міського психоневрологічного диспансеру №2 надійшло повідомлення щодо громадянина [PERSON], 1971 р.н., зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], стосовно того, що він внаслідок стійкого психічного розладу не здатен самостійно захищати свої права та виконувати свої обов'язки, зокрема: володіти та розпоряджатися належним йому майном, житлом, соціальними виплатами. Згідно довідки від 30.09.2015 року № 1023 Київського міського психоневрологічного диспансеру №2 Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради, громадянин [PERSON] перебуває на обліку у лікаря - психіатра з 1976 року, є інвалідом І групи б/с з 1987 року по психічному захворюванню. Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно пункту 2 ч. 1 ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. Аналогічне правило закріплено в статті 239 ЦПК України. За клопотанням заявника на підставі ухвали суду, Київським міським центром судово-психіатричної експертизи проведено експертизу з метою з'ясування питання чи страждає [PERSON] на психічне захворювання, чи розуміє він значення своїх дій та чи може керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №609 від 18.08.2016 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом: тяжка розумова відсталість (МКХ-10, F 72.0). [PERSON] за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи викладене, суд вважає, що існують законні підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. 10.10.2016 року Печерська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування подало до суду подання про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON]. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити подання про призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON].

Outcome: approved