Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

У квітні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 19 жовтня 2013 року був укладений договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] станом на 30 квітня 2016 року має заборгованість 22\~976,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1998,59 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 16\~157,34 грн., пеня в розмірі 3250 грн., а також штрафи 500 грн. штраф (фіксована частина), 1070,30 грн. штраф (процента складова). Тому просив суд стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 22\~976,23 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та у відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У звязку з чим змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк». 28 березня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, який складається із заяви та Умов та правил надання банківських послуг. З заяви [PERSON] вбачається, що остання ознайомлена та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послугу разі невиконання зобовязань за Договором на вимогу Банку виконати зобовязання з повергнення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строк платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. З поданого суду розрахунку, встановлено, що [PERSON] у порушення вимог кредитного договору не вносив, передбачених платежів. Станом на 30 квітня 2016 року має заборгованість 22\~976,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1998,59 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 16\~157,34 грн., пеня в розмірі 3250 грн., а також штрафи 500 грн. штраф (фіксована частина), 1070,30 грн. штраф (процента складова). За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем, позичальником, строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 22\~976,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1998,59 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 16\~157,34 грн., пеня в розмірі 3250 грн., а також штрафи 500 грн. штраф (фіксована частина), 1070,30 грн. штраф (процента складова). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжне доручення від 01 червня 2016 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved