Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в якій просила визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 7,35 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, [NUMBER], кадастрові номера [NUMBER], [NUMBER], яка розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. В подальшому [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 09.10.2003 року, у частини визнання за нею, право на спадщину на земельну частку (пай) [NUMBER], площею 8,6 га, яка перебуває у колективної власності КСП «Перемога», що розташована на території с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області та визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 7,35 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, [NUMBER], кадастрові номера [NUMBER], [NUMBER], яка розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому земельної ділянки площею 7,35 га, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. За життя померлий [PERSON] залишив заповіт, яким вищезазначену земельну ділянку заповів позивачу. Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви була заведена спадкова справа №382/03. Державним нотаріусом, [PERSON], Роздільнянської державної нотаріальної контори, 09.11.2003 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатами [NUMBER], [NUMBER], у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, виданого на ім'я спадкодавця Роздільнянською райдержадміністрацією, на підставі виписок із проколу №1 до державного акту на колективну власність КСП «Перемога» ОД № 20-156, виданих районним відділом земельних ресурсів 17.09.2003 року за № 461, №462. Пізніше, згідно розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації від 21.04.2004 року № 234/а-04 27.07.2004 року на ім'я померлого [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 7,35 га, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за № 124. Вона звернулася до державного нотаріуса Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 7,35 га, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського р-ну Одеської обл., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], [NUMBER], на підставі державного акту [NUMBER], зареєстрованого Роздільнянським районним відділом земельних ресурсів 27.07.2004 року. Однак листом № 844/02-14 від 26.02.2018 року, державного нотаріуса Ворсуляк А.М., їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку у зв'язку з тим, що вищезазначений державний акт на право приватної власності на земельну ділянку видано та зареєстровано після смерті [PERSON], а саме 27.07.2004 року та рекомендовано звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши заяву про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у її відсутність ( а.с.40 ) Відповідач - Старостинська сільська рада Роздільнянського району Одеської області про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином, надали суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнали повністю та просили слухати справу у відсутність їх представника. ( а.с. 43). Третя особа: приватний нотаріус Роздільнянського нотаріального округу в Одеській області [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду про розгляд справи у її відсутність. ( а.с. 50) У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого 17.02.2003 року Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №8 (а.с.9). При житті [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого 29.03.1997 року Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області належала земельна ділянка площею 8,6 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Перемога», що розташована в с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області ( а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому вищезазначену земельну ділянку. Спадкуванням згідно ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя [PERSON] склав заповіт від 22.08.2001 року, посвідчений виконкомом Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №82, згідно якого заповів [PERSON] право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатами [NUMBER], [NUMBER], у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області( а.с.22). Державним нотаріусом, [PERSON], Роздільнянської державної нотаріальної контори, 09.11.2003 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатами [NUMBER], [NUMBER], у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, виданого на ім'я спадкодавця Роздільнянською райдержадміністрацією, на підставі виписок із проколу №1 до державного акту на колективну власність КСП «Перемога» ОД № 20-156, виданих районним відділом земельних ресурсів 17.09.2003 року за № 461, №462 ( а.с.22, 51). Однак, після отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 8,6 га, яка перебуває у колективний власності КСП «Перемога», що розташована у с.Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, позивачу стало відомо із отриманих документів, що при житті її батько [PERSON] виконав дії по виділенню земельної частки (паю) в натурі, для чого виготовив проектну документацію по виділенню ділянки. Даній земельній ділянці (яка складається з двох ділянок площею 5,73 га та 1,62 га), присвоєні кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER]. Однак при житті [PERSON] не встиг отримати Державний акт про право власності на земельну ділянку. Так, лише після смерті [PERSON], згідно розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації від 21.04.2004 року № 234/а-04 27.07.2004 року на ім'я померлого [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 7,35 га, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за № 124. ( а.с. 20). Відповідно до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікат на право на земельну частку(пай) є дійсним до виділення земельної ділянки в натурі( на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю( п.17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України). Таким чином на момент видачі [PERSON] нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 8,6 умовно кадастрових га, яка перебуває у колективний власності КСП «Перемога», та розташована у с.Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, вказаний предмет спадкування вже був відсутній, так як земельна ділянка була виділена в натурі з присвоєнням їй кадастрового номеру. За ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Оскільки предмет спадкування - земельна частка (пай) площею 8.6 га , яка перебуває у колективний власності КСП «Перемога», що розташована у с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, на момент видачі свідоцтва про право на спадщину [NUMBER] від 09.10.2003 року, був відсутній, земельна ділянка була виділена в натурі на місцевості, з присвоєнням кадастрового номеру та з видачою державного акту про право власності, а належний [PERSON] сертифікат, на підставі якого було видано свідоцтво, втратив свою чинність, тому це є підставою, для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину в частині успадкування мною права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату. Фактично [PERSON] за життя належала земельна ділянка загальною площею 7,35 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, [NUMBER], кадастрові номера [NUMBER], [NUMBER]. ( а.с.20) Відповідно до довідки № 149 виданої Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області від 02.04.2018 року, земельна ділянка, площею 7.35 га на яку було видано Державний акт про право власності на земельну ділянку [NUMBER], дійсно була виділена при розпаюванні земель [PERSON], за його життя. ( а.с. 27) Тобто, хоча рішення Роздільнянської державної адміністрації про визнання [PERSON] власником земельної ділянки було прийнято після його смерті, фактично право на дану земельну ділянку він здобув за життя. Таким чином, оскільки з часу отримання спадкодавцем [PERSON] Державного акту про право власності на земельну ділянку з відповідним присвоєнням кадастрового номеру, він набув статусу власника земельної ділянки, в зв'язку з чим змінився предмет, стосовно якого на момент смерті спадкодавець розпорядження не зробив, оскільки спадкування за заповітом можливо лише при волевиявленні спадкодавця, то в даному випадку спадкування спірної земельної ділянки настає за законом, а не за заповітом. Згідно зі ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Оскільки, вищевказане нерухоме майно не увійшло до складу спадкового майна за заповітом, то підлягає спадкуванню за законом на загальних підставах. Згідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У даному випадку має місце спадкування за законом. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], є його донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис №10 (а.с.17). В подальшому донька померлого одружилась та обрала прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, [NUMBER], актовий запис №7 (а.с.16) Після смерті [PERSON], його донька [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину, вступила у володіння даним спадковим майном, обробляє дану земельну ділянку, збирає врожаї, що підтверджується довідкою № 148 виданої Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області.( а.с.26) [PERSON] успадкувала за законом право власності на земельну ділянку, на яку видано Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] на ім'я [PERSON], площею 7,35 гектара, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, належала [PERSON] за життя, тому що це одна і таж земельна ділянка. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку у зв'язку з тим, що вищезазначений Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку видано та зареєстровано після смерті [PERSON], а саме 27.07.2004 року. ( а.с. 23). Згідно довідки відділу у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеської області № 29-15-0 370-609/117-18 від 04.04.2018 року, нормативна вартість земельної ділянки площею 7,35 гектара, яка розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, складає 200343,10 гривень. ( а.с.21) Відповідно до п.3.1 листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України) Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку. На час розгляду справи в суді право власності на земельну частку (пай) ніким не оспорюється. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 09.10.2003 року, у частини визнання за нею, право на спадщину на земельну частку (пай) [NUMBER], площею 8,6 га, яка перебуває у колективної власності КСП «Перемога», що розташована на території с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області та визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 7,35 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, [NUMBER], кадастрові номера [NUMBER], [NUMBER], яка розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст.ст.328, 334,392,1217,1223,1225,1268-1270,1301ЦК України,

Outcome: approved