Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

У жовтні 2018 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - АТ КБ «Приватбанк», банк, позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 5 074,31 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 26.12.2007 [PERSON] , отримав кредит у розмірі 27 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Він підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті www.privatbank, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, та дає згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідачка порушила зобов`язання за договором і станом на 28.11.2014 заборгованість за кредитним договором б/н від 26.12.2007 становить в загальному розмірі 5 074,31 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 695,02 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 1536,94 грн., пені в сумі 2842,35 грн. Ухвалою від 29.11.2018 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 29.01.2019 відповідачка отримала ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, однаку встановлений судом строк вона не подала заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 26.12.2007 між АТ КБ «Приватбанк» (банком) та [PERSON] (клієнтом) шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено договір, предметом якого є видача банком клієнту кредитної картки у національній валюті України. Підписанням вказаної заяви відповідачка підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування та погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку. Враховуючи загальні ознаки зобов`язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є договором приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому (частина 1 статті 634 ЦК України). При встановленні та зміні кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг щодо згоди клієнта на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Пунктом 1.1.3.2.4. договору для банку передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Зміни в Умови та правила надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесення зміни шляхом використання різних каналів зв`язку серед яких: офіційний сайт банку www/ privatbank.ua, SMS-повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування (пункт 1.1.6.). Згідно з умовами, визначеним пунктом 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або в певній частці у разі невиконання клієнтом своїх боргових та інших зобов`язань за договором. Судом встановлено, що банк відкрив [PERSON] картковий рахунок, видав кредитну картку та здійснював їх обслуговування. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] користувалася кредитними коштами. [INFO] [PERSON] помер і з спадкоємцем який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Відтак на дату смерті [PERSON] 28.11.2014 заборгованість за кредитним договором б/н від 26.12.2007 становить в загальному розмірі 5 074,31 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 695,02 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 1536,94 грн., пені в сумі 2842,35 грн. Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписом частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже зважаючи на те, що позичальник [PERSON] не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 28.11.2014 боржник помер, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть. На виконання вимог норм закону позивачем 26.05.2016 була направлена претензія кредитора до Сьомої київської державної нотаріальної контори, а 18.06.2016 позивача повідомлено, що претензія кредитора переслали до приватного нотаріуса, за місцем заведення спадкової справи. 21.09.2017 відповідачці [PERSON] , як правонаступнику, який прийняв спадщину від [PERSON] , було направлено лист - претензію, згідно з яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю в межах вартості майна одержаного у спадщину. Таким чином позовні вимоги до [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідачку сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved