Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У жовтні 2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»(далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON],[PERSON], посилаючись на те, що 07.12.2007р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого єТОВ «ОТП Факторинг Україна»та [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-502/059/2007 від 07.12.2007р., згідно умов якого останній був наданий кредит в сумі 52000,00 дол. США, зі сплатою фіксованої процентної ставки 3,99% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та плати за кредит 07 грудня 2025р. В забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним договором, між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № SR - 502/059/2007 від 07.12.2007р., відповідно до якого, остання взяла на себе зобовязання відповідати як солідарний боржник по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору від 21.02.2008 р. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Оскільки відповідачі ухиляються від належного виконання своїх зобовязань, позивач просив суд стягнути солідарно з останніх загальну суму заборгованості за кредитним договором №ML-502/059/2007 від 07.12.2007р. в розмірі 24708,29 долара США, що всього за курсом НБУ на 16.05.2015р. (21,4488 грн. за 1долар США) становить 529963,17 грн. та 70000,00грн. та судовий збір в сумі 9058,92 грн. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна», діюча за довіреністю від 11.03.2016р. в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності в порядку заочного провадження, у звязку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання (а.с.76,77). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК Україна (а.с.78,79). Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 07.12.2007р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого єТОВ «ОТП Факторинг Україна»та [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-502/059/2007 від 07.12.2007р., згідно умов якого останній був наданий кредит в сумі 52000,00 дол. США, зі сплатою фіксованої процентної ставки 3,99% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та плати за кредит 07 грудня 2025р. (а.с. 8-26). В забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним договором, між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №SR - 502/059/2007 від 07.12.2007р. відповідно до якого, остання взяла на себе зобовязання відповідати як солідарний боржник по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору від 21.02.2008р. (а.с.27-28). Судом встановлено, що 23.09.2011р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ПАТ «ОТП Банк» відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв права вимоги за договорами, в тому числі і за кредитним договором №ML-502/059/2007 від 07.12.2007р. (а.с.35-57). ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.58-65). Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором №ML-502/059/2007 від 07.12.2007р.виконав в повному обсязі. Через невиконання відповідачами зобовязань за кредитним договором від №ML-502/059/2007 від 07.12.2007р., у останніх склалася заборгованість перед ПАТ «ОТП Банк» в сумі 599963,17 грн., що складається з: -заборгованості за кредитом 24708,29 дол. США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2015р. становить 529963,17 грн.; -суми пені за прострочення виконання зобовязань - 70000,00 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №ML-502/059/2007 від 07.12.2007р. (а.с.33-34). Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобовязань ухиляються. Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, позивач звертався до відповідачів з повідомленням про виконання зобовязань по кредитним договорам в добровільному порядку, але останні свої зобовязання відповідно до кредитних договорів не виконували (а.с.29-32). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки, для досудового врегулювання спірних правовідносин. Правовими наслідками порушення основного зобовязання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова (субсидіарна) відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобовязання, кредитор має право вимагати виконання зобовязання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох. У разі субсидіарної відповідальності кредитор зобовязаний спочатку предявити вимогу до боржника і, якщо останній не задовольнить її, він вправі вимагати виконання зобовязання від поручителя. Установлено, що умовами п.1.2 договору поруки №SR - 502/059/2007 від 07.12.2007р. укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. Тому позивач має право вимагати виконання зобовязання як від боржника так і від поручителя. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки, для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядилися на власний розсуд. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитними договорами та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 9058,92грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках (а.с.6).

Outcome: approved