Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.08.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №400/48/06-П, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти з максимальним лімітом заборгованості в сумі 256000 доларів США, зі сплатою 13% річних, з кінцевим терміном повернення 10.06.2020 року. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно у терміни визначені договором. Зазначив, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо місячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 146646 доларів США 48 центів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 13.11.2015 року складає 3360731,17 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15.08.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №400/48/06-П, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти з максимальним лімітом заборгованості в сумі 256000 доларів США, зі сплатою 13% річних, з кінцевим терміном повернення 10.06.2020 року. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором кредиту №400/48/06-П від 15.08.2006 року належним чином не виконав. Згідно п.п. 4.2 договору кредиту у разі прострочення позичальником строків/термінів повернення кредиту чи відповідної його частини та/або строків/термінів сплати процентів за кредитом чи комісій у випадках, визначених в будь-якому з п.п. 1.1, 2.4, 2.6.2, 3.2.3, 4.4, 5.5 цього договору, позичальник має сплатити кредиторові пеню в розмірі 1% (одного) відсотка від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої у період порушення.. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 13.11.2015 року становить 146646 доларів США 48 центів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 13.11.2015 року становить 3360731,17 грн., яка складається з: сума заборгованості за кредитом 73582 доларів США 41 цент, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1686305,01 грн.; сума заборгованості за відсотками 56563 доларів США 82 центи, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1296286,17 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 16500 доларів США 25 центів, що згідно офіційного курсу НБУ становить 378139,98 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови договору кредиту №400/48/06-П від 15.08.2006 року, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 146646 доларів США 48 центів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 13.11.2015 року становить 3360731,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 50418,99 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved