Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

у жовтні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26.07.1996 р., був 11.06.2015 року розірваний рішенням Дарницького районного суду м. Києва. Від цього шлюбу має дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. До повноліття дітей відповідач сплачував за рішенням суду аліменти на їх утримання. Після досягнення повноліття діти продовжують навчання на денних відділеннях у вищих навчальних закладах. Син [PERSON] навчається у КПІ ім. Сікорського, а син [PERSON] у Національному університеті біоресурсів та природокористування, строк навчання в яких закінчується - 30.06.2024 року. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 29.10.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Розгляд справи двічі відкладався для належного повідомлення відповідача та надання можливості відповідачу подати свої заперечення проти позову. (а.с. 18-19,21,23). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Судова повістка та кореспонденція суду, що направлялася на адресу зареєстрованого проживання відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено що відповідач є батьком дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.10,11) які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Згідно з довідкою № 2025 від 15.10.2020 р виданою Національним університетом біоресурсів і природокористування України [PERSON] з 21.09.2020 року є студентом денної форми навчання, дата закінчення навчання 30.06.2024 року.(а.с.13). Згідно з довідкою № 1600-237с Національного технічного університету КПІ ім. Сікорського [PERSON] є студентом денної форми навчання з 05.09.2020 року, дата закінчення навчання 30.06.2024 року.(а.с.14). Відповідно до ст.199 СК України , якщо повнолітня дитина продовжує навчання в зв?язку з чим потребує матеріальної допомоги, то батьки зобов?язані утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку чи сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин , зазначених у статті 182 СК України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дітей і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та всі обставини що мають істотне значення. Істотних обставин, які б могли б унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків належним чином суду не наведено. У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: approved