Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням під [ADDRESS] (підвал). В процесі розгляду справи ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2015 року позовну заяву залишено без розгляду в частині вимог [PERSON] В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала, що вона є одноосібним власником 84/100 частки нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: [ADDRESS] (підвал) загальною площею 489,7 кв.м. У грудні 2013 року [PERSON] самовільно зайняла частину вказаного приміщення, яке позначено у технічному паспорті як приміщення №9 площею 9,6 кв.м. та заблокувала доступ до нього. У січні 2015 року [PERSON] звернулася до відповідача із вимогою звільнити спірне приміщення, більше того до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо неправомірних дій [PERSON] При цьому, відповідач приміщення не звільнила, а Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві запропоновано з цього приводу звертатися до суду. Таким чином, [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні належним їй нежитловим приміщенням. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив про його задоволення. [PERSON] проти позову не заперечувала, погодилась у судовому засіданні із правомірністю вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне. Згідно договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 13.08.2013 року [PERSON] набула у власність 168/300 частки нежилих приміщень (2/3 частки від 84/100) за адресою: [ADDRESS] (підвал). У відповідності до Договору Дарування частки нежитлових приміщень від 17.04.2015 року [PERSON] набула у власність 84/300 частки нежилих приміщень (1/3 частки від 84/100) за адресою: [ADDRESS] (підвал). З огляду на зазначене та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є одноосібним власником 84/100 нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] (підвал) загальною площею 489,7 кв.м. Згідно технічного паспорта на нежитлове приміщення у м. Києві по [ADDRESS] (підвал) до нього також входить приміщення №9 площею 9,6 кв.м.. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося відповідачем, що вона самовільно зайняла нежитлове приміщенням [ADDRESS] і використовує його як підвальне приміщення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зверталася до відповідача із письмовою вимогою звільнити спірне приміщення. Більше того, 26.01.2015 року [PERSON] зверталась до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо чинення перешкод [PERSON] у користуванні приміщенням [ADDRESS] та вжиття заходів до припинення неправомірних дій. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності користування спірним приміщенням. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження цим майном. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням під [ADDRESS] (підвал) є законними та обґрунтованими. В судовому засіданні представник позивача не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат. Враховуючи наведене та

Outcome: approved