Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], згідно якої просив: визначити [PERSON] спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], шляхом спілкування з ним та виховання під час: систематичних зустрічей з сином з правом забирати дитину зі школи щовівторка та щочетверга та повертати його за місцем проживання не пізніше 20-00 години. - систематичних зустрічей з сином з правом забирати дитину за місцем проживання, щосуботи о 09-00 год. та повертати за місцем проживання матері дитини щонеділі не пізніше 12-00 год. - проводити щорічну відпустку з дитиною, у літній період з метою оздоровлення тривалістю не менше 15 календарних днів; - визначити святкування дитини - сина [PERSON] з [PERSON] свят: Нового року по непарних роках, Різдва по парних роках, Великодня по непарних роках, день народження дитини по парних роках, день народження [PERSON] щорічно, усі державні офіційні свята протягом поточного року-одне свято з [PERSON], інше з матір'ю почергово. При цьому посилаючись на те, що він з 08 жовтня 2006 року перебуває у шлюбі з [PERSON]. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області про що вчинено актовий запис №369 (Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] додається). Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина, відповідно до довідки, проживає за адресою: 65029, [ADDRESS] та знаходиться на спільному утриманні. Позивач зазначив, що син проживає з матір'ю, однак бажає приймати участь у його вихованні та бажає з ним постійно спілкуватись. Наразі відповідач пішла разом із сином з постійного місця проживання та йому невідомо де вона реально мешкає. Сина він не бачить вже кілька місяців, вона чинить перешкоди у спілкуванні з ним, змінила його номер мобільного телефону. На прохання привести дитину на зустріч відповідач відмовляє в грубій формі. Син є здоровим, активним, проте він потребує батьківської уваги, а матір позбавляє його такого права. Таким чином між ними з відповідачем існує спір щодо порядку виховання сина, у зв'язку із чим був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати цивільну справу за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої просила відкласти слухання справи, у зв'язку з хворобою дитини, проте доказів останнього суду надано не було, у зв'язку із чим, суд вважає причину неявки відповідача в судове засідання неповажною та вирішив розглядати справу за відсутності відповідача по справі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщався належним чином. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON], з 08 жовтня 2006 року перебуває у шлюбі з [PERSON]. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Білгород-Дністровський. Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про що зроблено актовий запис №369, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 168612 від 08.04.2009 року, актовий запис № 315, копія якого наявна в матеріалах справи, від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина, відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та прописки) від 20.09.2017 року, проживає за адресою: 65029, [ADDRESS]. Позивач зазначив, що син проживає з матір'ю, однак він бажає приймати участь у його вихованні та бажає з ним постійно спілкуватись. Відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідно до положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений нормами СК України. Зокрема, особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей визначені главою 13 СК України. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особистої прихильності дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, інших обставин, що мають істотне значення, у тому числі психічного здоров'я одного з них, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами. З матеріалів справи вбачається, що позивач працює в ТОВ «Інжиніринг-жилстрой» на посаді інженера 1-ї категорії у відділі та отримує заробітну плату в розмірі 3670,00 гривень, що підтверджується довідкою Вих. № 33-С від 29 серпня 2017 року. Аліменти на виховання сина стягуються на підставі судового наказу від 01.09.2017 року № 522/16381/17. Згідно характеристики з місця роботи Вих № 2928/4 від 18 грудня 2017 року, позивач працює у відділі підготовки будування ТОВ «Інжиніринг-жилстрой», З 1 березня 2016 року на посаді інженера 1 категорії, виконуючи функції отримання технічних умов для будування об'єктів та погодження проектної документації із зацікавленими організаціями. За весь період роботи проявив себе дисциплінованим, ініціативним працівником тощо, в колективі підтримує нормальні ділові стосунки, шкідливих звичок не має. Позивач є здоровим, та здатним піклуватись про свого сина, жодних протипоказань чи інших обмежень, обумовлених станом здоров'я не має, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного хворого. Розпорядженням Приморської районної адміністрації від 09.11.2017 року № 487, про надання дозволу на вчинення правочину на ім'я малолітнього [PERSON], 31,03 2009 року народження, право користування якою має малолітній [PERSON], [INFO], надано дозвіл відповідачу на вчинення правочину щодо укладання договору дарування на імя малолітнього [PERSON], [INFO], ? частини двокімнатної, самостійної квартири [ADDRESS] (Ковалевського), у м. Одесі, загальною площею 71 кв. м., житловою площею 39,4 кв. м., право користування якою має малолітній [PERSON], [INFO]. З огляду на вищевикладене та виходячи із загальних засад рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, суд враховує бажання позивача спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, наявність у нього стабільного заробітку та позитивної характеристики за місцем роботи та добровільну участь в утриманні дитини, з урахуванням того що дитина є малолітньою та потребує батьківського виховання, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Вирішуючи позов, суд відзначає як позитивний аспект наміри кожної з сторін створити найкращі умови для розвитку та вихованні дитини, разом з тим такі умови не можливі без атмосфери взаєморозуміння та толерантності у підході до реалізації прав кожного з батьків на спілкування та вихованні при виникненні різних життєвих обставин та врахування при цьому першочергово інтереси дитини. Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема батько зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини постійно, а не тільки за домовленістю із матір'ю. Не врахування цього при вирішенні спору і встановлення способу спілкування відповідача з дитиною виключно за домовленістю з позивачем та у його присутності, може протиправно обмежити їх участь у вихованні дитини. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved