Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 06 грудня 2016 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по вул. Барвінковій, 52 в м. Вознесенську Миколаївської області, що був побудований після знесення старого будинку, розташованого за цією ж адресою. Будівництво здійснювалося попереднім власником майна [PERSON] (який 10 серпня 2005 року помер) на підставі всіх необхідних дозволів, в тому числі й на будівництво, відповідно до проектної документації, проте за життя забудовник, завершивши будівництво, не встиг здійснити відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ та не зареєстрував право власності щодо спірного майна. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 05 вересня 2016 року за [PERSON] визнано права та обов'язки забудовника житлового будинку по вул. Барвінковій, 52 в м. Вознесенську Миколаївської області в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] Оскільки спадкодавець, успадкувавши права та обов'язки забудовника, також не встигла здійснити відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримала правовстановлюючий документ та не зареєструвала право власності щодо спірного майна, а тому нотаріус відмовив позивачу, як спадкоємцю першої черги за законом, що належним чином прийняв спадщину, в оформленні прав на вказане майно. Тому [PERSON] просив визнати за ним права та обовязки забудовника житлового будинку по вул. Барвінковій, 52 в м. Вознесенську Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, проте останній надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Вознесенської міської ради - в судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник відповідача - Управління державної архітектурно-будівельної інспекції - в судове засідання не зявився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вирішення питання щодо задоволення позову залишив на розсуд суду. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглядати справу у відсутності позивача та представників сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, оглянувши матеріали цивільної справи №473/2439/16-ц за позовом [PERSON] до Вознесенської міської ради, ДАБІ в Миколаївській області про визнання прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 06 грудня 2016 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по вул. Барвінковій, 52 в м. Вознесенську Миколаївської області, що був побудований після знесення старого будинку, розташованого за цією ж адресою. З матеріалів цивільної справи №473/2439/16-ц вбачається (і це встановлено рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 05 вересня 2016 року по справі №473/2439/16-ц), що будівництво здійснювалося попереднім власником майна [PERSON] (який 10 серпня 2005 року помер) на підставі всіх необхідних дозволів, в тому числі й будівництво, відповідно до проектної документації, проте за життя забудовник, завершивши будівництво, не встиг здійснити відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ та не зареєстрував право власності щодо спірного майна. Тому вказані обставини в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню. Разом з тим рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 05 вересня 2016 року за [PERSON] визнано права та обов'язки забудовника житлового будинку по вул. Барвінковій, 52 в м. Вознесенську Миколаївської області в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] Оскільки спадкодавець, успадкувавши права та обов'язки забудовника, також не встигла здійснити відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримала правовстановлюючий документ та не зареєструвала право власності щодо спірного майна, а тому нотаріус відмовив позивачу, як спадкоємцю першої черги за законом, що належним чином прийняв спадщину, в оформленні прав на вказане майно. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З положень ст. 331 ЦК України вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію, а якщо таке право підлягає державній реєстрації - з моменту його державної реєстрації. До закінчення будівництва забудовник вважається власником не будівлі або споруди, як окремого обєкта, а власником будівельних матеріалів, обладнання, а також відповідних майнових прав. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 177 та ч. 1 ст. 178 цього Кодексу визначають, що обєкти цивільних прав (в тому числі майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невідємними від фізичної чи юридичної особи. Водночас згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. З положень ст.ст. 1217, 1223 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом, а в разі його відсутності та в інших випадках, визначених Цивільним кодексом України - за законом. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини в спосіб, передбачений законом. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини незалежно від її оформлення. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та постійно проживав зі спадкодавцем за однією адресою на момент смерті останньої. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені обставини, а також те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через нотаріальні органи, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право останнього підлягає захисту шляхом визнання його власником прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом. В той же час суд вважає, що Управління державної архітектурно-будівельної інспекції не є належним відповідачем по справі, а тому в позові до вказаного відповідача слід відмовити.

Outcome: approved