Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також витрати пов'язані із розглядом справи судом. При цьому посилається на те, що 19.03.2008 р. між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір під № 280/40-356 на виконання якого ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник Акцірнерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» згідно статуту /а.с. 22-23/) надав [PERSON] кредит у сумі 25000,00 грн. за умов погашення його частинами і сплатою відсотків та остаточним терміном повернення не пізніше ніж 18.09.2009 р. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином загальна заборгованість станом на 02.04.2014 р. становить 26165,20 грн., яку у добровільному порядку [PERSON] погасити відмовляється. Сторони у судове засідання 31.07.2014 р. не з'явились. 29.07.2014 р. представник позивача - Комелін В.П. надав через канцелярію суду клопотання в якому просить розглядати справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував /а.с. 32/ Відповідач про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся судом у відповідності до вимог, передбачених статтями 74-76 ЦПК України, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим листом у зв'язку із закінченням терміну зберігання. /а.с. 30-31/ При цьому, заперечень на позов до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень частини другої статті 197 ЦПК України у зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалось. /а.с. 33/ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та уповноваженого представника позивача, що відповідає положенням, які передбачені частиною другою статті 158, частиною четвертою статті 169 та нормами статті 224 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступного. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 19.03.2008 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» згідно статуту) та [PERSON] укладений кредитний договір за № 280/40-356, на підставі якого останньому було видано кредит у сумі 25000,00 грн., за умов погашення частинами тіла кредиту і сплатою відсотків та з кінцевим терміном повернення - 18.09.2009 р. /а.с. 3-10/ У зв'язку із порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту і сплати відсотків станом на 02.04.2014 р. утворилась заборгованість у сумі 26165,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 13887,96 грн., заборгованість за відсотками - 8987,05 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1914,22 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1238,72 грн., заборгованість по інфляційним витратам за кредитом - 83,33 грн., заборгованість по інфляційним витратам за відсотками - 53,92 грн. /а.с. 18/ Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до норм статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 цього ж Кодексу встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що пред'явлені вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявленої суми. У відповідності до положень, що передбачені частиною першою статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved