Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У жовтні 2015 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчатися, в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно до закінчення ВНЗу. Позов мотивний тим, що з 15.10.1994 року по 07.06.2001 року позивач перебувала в зареєстрованого шлюбі з відповідачем, від якого має сина [PERSON], що мешкає з позивачкою та на повному її утриманні. У 2001 році шлюб з відповідачем розірвано і він повинен був сплачувати аліменти на утримання сина. З 01.09.2014 року [PERSON] навчається у Національному авіаційному університеті на денному відділенні бюджетної форми навчання з терміном закінчення навчання - червень 2018 року. Позивачка працює, але має на утриманні, крім сина, ще й малолітню доньку. У позивачки тяжке матеріальне становище, і в звязку з тим, що відповідач зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею 23 років, позивачка вимушена просити стягнути з відповідача аліменти на утримання сина до закінчення його навчання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, доповнивши, що для надання матеріальної допомоги відповідач має всі можливості, оскільки є працездатним, здоровим за станом здоровя, інших утриманців не має. Проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, через позивача надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, прийшов до таких висновків. Позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с 2). З матеріалів справи вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 07 червня 2001 року, актовий запис № 336 (а.с.4). Відповідно до довідки Національного авіаційного університету від 19 жовтня 2015 року, [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання з терміном навчання з 01.09.2014 року по 30 червня 2018 (а.с.6). Матеріалами справи встановлено, що повнолітній син сторін по справі мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України позивач, як мати, з якою проживає повнолітній син, що продовжує навчання, реалізувала своє право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Повнолітній син сторін по справі підтримав позовні вимоги. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має на утриманні малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Згідно матеріалів справи, відповідач, [INFO], є людиною працездатного віку. Як пояснила позивачка в судовому засіданні, відповідач на своєму утриманні не має інших дітей, в повторному шлюбі не перебуває, проживає один, офіційно не працює, здоровий за станом здоровя. Як вбачається з наданої позивачем довідки від 10.12.2015 р. № 1301, виданої Національним університетом, студент [PERSON] не отримує стипендію з травня 2015 р. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що в звязку з навчанням повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач по справі [PERSON] може надавати таку допомогу. З огляду на те, що [PERSON] є студентом денної форми навчання, не працює, доходу не має, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд, враховуючи вимоги ст. ст. 182, 183, 200 СК України приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Суд вважає, що саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін по справі та чинному законодавству. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та заснованим на законі, позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 23 жовтня 2015 р. Згідно з ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 60 коп. На підставі ст. 367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, та

Outcome: approved