Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

У жовтні 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] (далі - Будинок). В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті батька позивача - [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина, яка складається з Будинку. Як спадкоємець за законом, позивач прийняв спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлому. Сторони в судове засідання не прибули. В письмових заявах до суду, просили справу розглянути без їхньої участі, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти чого представник відповідача не заперечив. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], батько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина, на Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, однак згідно погосподарської книги №3 належав померлому, що підтверджується довідкою Колодянської сільської ради від 20.01.2016 року. Відповідно до посвідчення інваліда І групи з дитинства від 05.02.2016 року та Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 31.05.2016 року, позивача [PERSON] визнано недієздатним та призначено йому опікуна - рідного брата і представника по справі - [PERSON] Спадкова справа № 258/2016 до майна померлого [PERSON] заведена 23.09.2016 року державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Ружицьким О.Д. за заявою опікуна позивача [PERSON], інші особи з заявами про прийняття та видачу спадщини не звертались, цього ж дня на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Вказані обставини підтверджуються листом державного нотаріуса Ружицького О.Д. від 08.10.2016 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.09.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Відповідно до довідки КП «Новоград-Волинське МБТІ» від 14.06.2016 року право власності на Будинок за [PERSON] дійсно не зареєстровано. 17.06.2016 року опікуном позивача виготовлено технічний паспорт на Будинок, відповідно до якого побудований він у 1962 році, загальною площею 67,9 м2, житловою площею 20,5 м2, з господарськими будівлями: сараєм та вбиральнею. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до чинного на час будівництва Будинку законодавства (1962 рік), яке не пов'язувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем - [PERSON] підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння ним цим майном. Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Так як до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті його батька [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved