Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті її дядька (рідного брата матері заявниці) [PERSON], померлого 18 січня 2017 року. В обґрунтування заяви зазначає, що її дядько, рідний брат матері заявника, - [PERSON], 25.07.1996 року склав заповіт, яким заповів [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці будинку № 78-А по вул. Менжинського (Древлянська) у м. Новоград-Волинському. Однак, 25.06.2015 року [PERSON] померла. Починаючи з листопада 2015 року вона проживала разом з [PERSON], постійно його доглядала, вела домогосподарство, утримувала будинок в належному стані. 18.01.2017 року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина. Похованням дядька займалась заявник, оскільки інших родичів у нього немає. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на 1/2 частинну будинку за законом, однак нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній факт її проживання зі спадкодавцем однією сімєю. Таким чином, вона як спадкоємець позбавлена можливості оформити спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину у позасудовому порядку у нотаріуса. В судове засідання заявник не прибула, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Новоград-Волинська міська рада участь представника у судовому засіданні не забезпечила, подали заяву, у якій просять розгляд справи провести у відсутність представника. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки доказів, які б свідчили щодо існування спору про право в розумінні ч. 6 ст. 235 ЦПК України не встановлено, тому суд приходить до висновку про можливість розгляду поданої [PERSON] заяви в порядку окремого провадження. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. 18.01.2017 року в м. Новоград-Волинському помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, на його майно (а.с.6). [PERSON] 25.07.1996 року склав заповіт, яким заповів [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині будинку № 78 А по вул. Менжинського (Древлянська) в м. Новоград-Волинському (а.с.8). 25.06.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської відмовлено [PERSON]. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого, 18.01.2017 року, оскільки відсутній факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю у відповідності до вимог ст. 1264 ЦК України (а.с.5). Відповідно до акту про фактичне проживання від 29.08.2017 року на момент смерті [PERSON] разом з ним з листопада 2015 року проживала без реєстрації та вела спільне господарство племінниця [PERSON] за адресою вул. Древлянська, 78-А, м. Новоград-Волинський (а.с.9). Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року розяснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] на момент смерті її дядька - [PERSON], померлого 18 січня 2017 року, постійно проживала разом з померлим, а тому [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Оскільки встановлення факту проживання однією сімєю разом з спадкодавцем [PERSON], померлим 18 січня 2017 року, на час відкриття спадщини породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved