Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач - [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання до відповідача - [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1996 року, який було розірвано 13 березня 2003 року на підставі рішення суду. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка в даний час навчається в Новочорторійському державному аграрному технікумі з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року, що стверджується відповідною довідкою навчального закладу. У зв'язку з навчанням вище вказаної доньки, позивач витрачає свої кошти для її забезпечення, а відповідач в добровільному порядку не бажає надавати кошти, хоча має таку можливість. Після розлучення жодної добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надав. Він повністю самоусунувся від покладеного на нього чинним законодавством обов'язку утримувати та піклуватися про неї. Всі турботи по утриманню дитини відповідач переклав на позивача. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушена звертатися до суду, прохаючи задовольнити її позов та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 22.10.2015 року і до закінчення навчання, а саме по 30 червня 2016 року. Крім того, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 08.02.2005 року відповідача було оголошено у розшук. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити з наведених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином згідно ст.74-78 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню. Згідно із положенням ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі діти, які продовжують навчання. Відповідно до положень ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми донькою, сином. Виходячи з положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судові витрати згідно статей 79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved