Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У жовтні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 17 серпня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 325. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що починаючи із квітня 2015 року відносини у сторін погіршилися, а з серпня 2015 року подружжя припинило проживати разом та вести спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальних характер. Від спільного подружнього життя мають двох дочок: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, посвідчену 22 грудня 2015 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В., в якій вказав, шлюб між ним та відповідачем набув формального значення, тому примирення між сторонами не можливе. Крім того, зазначив, що за весь період перебування даного позову у суді (понад три місяці) ніхто із подружжя не намагався примиритися, а навпаки, відносини між ним та відповідачем стали ще більше конфліктними. Тому вважає, що надання строку на примирення є не доцільним. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та також просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про місце час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. У судовому засіданні 21 грудня 2015 року представник [PERSON] - [PERSON] повідомив, що його довірителька не заперечує проти розірвання шлюбу, однак їй не зрозуміло, які причини звернення із даним позовом, з яких підстав позивач просить розірвати шлюб. А також у судовому засіданні [PERSON] просив з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей надати сторонам час на примирення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 17 серпня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини «[PERSON]» (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], про що свідчать наявні у матеріалах справи копії свідоцтв про їх народження (а.с. 14-15). Судом достовірно встановлено, з часу подачі даного позову до суду сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, після неодноразових відкладень судових засідань - примирення між сторонами не відбулося та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Як передбачено ч. 4 ст. 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved