overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2013 р. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] Сім'я фактично розпалась в грудні 2017 року та існує лише формально. Сімейне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.11.2018 р. прийнято позовну заяву до свого провадження, та викликано сторін в підготовче судове засідання. Позивач подав до суду заяву в якій справу просив розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не наполягає га розподілі судових витрат. Відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі. Просив справу розглянути без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство з грудня 2017 року та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 5 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають двоє неповнолітіх дітей, спільне життя не склалося, оскільки з 2018 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, а тому позивач вважає збереження шлюбу неможливим. \~ \~ \~ \~Позивач, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подавав. \~ \~ \~ \~Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів і, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 5 березня 2015 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище Дудняк) і [PERSON] Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку Анну, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З 2018 року сторони не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №132918 від 05.03.2015 (а.с. 9); свідоцтвом про народження дитини серії І-БВ №248801 від 05.05.2015 (а.с. 4); свідоцтвом про народження дитини серії І-БВ №308175 від 01.12.2017 (а.с. 7); довідкою про склад сімї [PERSON] №3784 від 16.10.2018 (а.с. 8). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судові витрати на користь позивача з відповідача не стягуються за клопотанням позивача. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 04.01.2008 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Кошти на утримання дитини відповідач не надає, мотивуючи це тим, що позивач витрачає їх на себе. Відповідач повинен виконувати свої обов»язки батька та утримувати свою дитину. Оскільки він добровільно цього не робить, позивач вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів у розмірі ј частки з усіх видів заробітку на утримання дитини. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.10.2018 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання . 11.03.2019 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті. Позивач у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином про місце, дату та час розгляду справи, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов та заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПрАТ «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позов обґрунтовано наступним. [PERSON] була співробітником ВАТ «Укрдіпродеревпром», яке наразі припинено 10.03.2005. Відповідно до договору № 3 від 16.02.1971 Дарницький фанерний завод передав у користування ВАТ «Укрдіпродеревпром» гуртожиток, що знаходиться за адресою: м [ADDRESS] . В даному гуртожитку проживають та зареєстровані співробітники ВАТ «Укрдіпродеревпром», у томи числі й позивач, яка з 2001 року безперервно і відкрито проживає у вказаній квартирі, у повній морв несе тягар власника, повністю її утримує, здійснює поточні та планові ремонтні роботи. Власником гуртожитку є ПрАТ «ФАНЕРИ ТА ПЛИТИ», згідно відомостей з державного реєстру. Гуртожиток не було передано у комунальну власність відповідно до Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад на 2012- 2015 роки, а тому приватизація спірного майна не є можливим. Позивач 14.12.2001 року була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Тобто давність володіння позивача майном складає 17 років на день звернення з позовом до суду; позивач є добросовісним фактичним володільцем вказаної квартири; при цьому позивач вважала себе власником майна

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 03.10.1998 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Відділі реєстрації АГС Розівськогї райдержадміністрації Запорізької області, актовий запис № 29. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначала, що шлюбні відносини між ними припинені з січня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Вважала, що збереження сім'ї неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище Скицька. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 03.10.1998 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації АГС Розівськогї райдержадміністрації Запорізької області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 000178, виданим 03.10.1998 року. 24.09.2002 року від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 10.01.2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 05. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З січня 2017 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна.\~ Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Калініна». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 10.01.2012 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 15.08.1990 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Торезькому міському відділі РАЦС Донецької області, актовий запис № 496. Від шлюбу сторони дітей не мають. На теперішній подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна.\~ Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Шмирьова». Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 30.01.2019 року ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 15.08.1990 року сторони зареєстрували шлюб в Торезькому міському відділі РАЦС Донецької області, актовий запис № 496, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії V-НО №464528, виданого 15.05.1990 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 16.11.2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 348. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна.\~ Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Зіпа-Черникова». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 16.11.2012 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 348, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 24.12.2010 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 531. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З лютого 2016 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна.\~ Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Краснокутська». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 24.12.2010 року сторони зареєстрували шлюб в Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 531, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved