overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] при зверненні до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, сплатив кошти на оплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2016 року позовну заяву повернуто позивачу. [PERSON] звернувся до суду з заявою про повернення коштів за оплату судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що сплачені [PERSON] кошти на оплату судового збору в у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягають поверненню, а заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У жовтні 2016 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та коштів на утримання. Позивачка [PERSON] у позові зазначає, що з 15 липня 2014 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач допомоги на утримання доньки не надає. Донька потребує матеріальної допомоги, калорійного харчування, одягу, взуття. Відповідач [PERSON] працює в ПрАТ «ЗЗрК». Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, у звязку з чим [PERSON] опинилася у скрутному матеріальному становищі. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частині усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] трирічного віку, тобто до 01 червня 2018 року. В судове засідання позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не зявилися, але надали суду заяви із клопотаннями розгляду справи без їхньої участі, проти задоволення позову відповідач не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач допомоги на утримання доньки не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто, у звязку з чим, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також кошти на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] трирічного віку. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У жовтні 2016 року до Василівського районного суду звернувся ПАТ КБ «Приватбанк» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29 липня 2008 року відповідачка отримала кредит у розмірі 7100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. [PERSON] з «Умов та правил надання банківських послуг» та [PERSON] з «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У жовтні 2016 року до Запорізького районного суду Запорізької області від лікаря психіатра КЗ «Запорізька центральна районна лікарня» [PERSON] надійшла заява про призначення примусових заходів медичного характеру у формі амбулаторного примусового психіатричного лікування [PERSON]. В заяві зазначила, що останній вперше знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «Запорізька центральна районна лікарня» з кінця 2010 року з діагнозом: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, афективно-маячний синдром. Згодом неодноразова госпіталізувався до лікарні на протязі 2011 - 2014 років. 03.08.2015 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя було призначено примусове стаціонарне психіатрічне лікування в КЗ «Запорізька обласна психіатрична лікарня». 21.09.2016 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів та складено висновок, відповідно до якого [PERSON] страждає хронічним маячним розладом, в стані медикаментозної ремісії. Враховуючи формальну критику к психотичному розладу, а також часті загострення психічного захворювання, [PERSON] потребує в продовженні примусового стаціонарного психіатричного лікування. У судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, хворого, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 21.09.2016 року [PERSON], 1971 р.н., який проживає за адресою: [ADDRESS], страждає хронічним маячним розладом. На проведеному лікування стан хворого покращився, але враховуючи часті загострення психічного захворювання, потребує продовження амбулаторного психіатричного лікування. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 05 серпня 2006 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-КЕ № 018113, актовий запис № 632. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище «Прозуровська») [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 05 серпня 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-КЕ № 018113, актовий запис № 632. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року. На думку сторін відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 03 вересня 2010 року зареєстрував шлюб із відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №071075, актовий запис №688. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу у добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 20.08.2016. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище «Шоріна») [PERSON] 03 вересня 2010 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №071075, актовий запис №688. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу у добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 20.08.2016. На думку сторін відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. З метою збереження сімї сторонам було надано строк для примирення 4 місяці, оскільки судом повинні прийматися всі міри для збереження сімї. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 12 березня 1999 року зареєстрував шлюб із відповідачем у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ № 111329, актовий запис № 179. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу у добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з червня 2015 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище «Шрамко») [PERSON] 12 березня 1999 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ № 111329, актовий запис № 179. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з червня 2015 року. На думку сторін відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. З метою збереження сімї сторонам було надано строк для примирення 4 місяці, оскільки судом повинні прийматися всі міри для збереження сімї. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 17 жовтня 1998 року зареєстрував шлюб із відповідачем у Палаці шлюбів м. Кременчука, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №030580, актовий запис №1033. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу у добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з липня 2015 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із Василенко (дошлюбне прізвище «Іванова») [PERSON] 17 жовтня 1998 року у Палаці шлюбів м. Кременчука, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №030580, актовий запис №1033. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу у добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з липня 2015 року. На думку сторін відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 23 лютого 2013 року зареєстрував шлюб із відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №101069, актовий запис №90. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2015 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище «Довбенко») Рітою Борисівною 23 лютого 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №101069, актовий запис №90. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2015 року. На думку сторін відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.04.1984 року, який є для сторін перший. Від сумісного шлюбу мають дорослих дітей. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2016 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просив шлюб розірвати. Позивач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав вказаних у письмових запереченнях. Відповідач у судове засідання не прибула. Про слухання справи повідомлялася належним чином. Ч. 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 14 квітня 1984 року, який зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 205. Від спільного шлюбу мають дорослих дітей. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з жовтня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Сторони проживають окремо. Ухвалою суду від 22.11.16 року сторонам надано строк на примирення 2 місяці. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище відповідача [PERSON] необхідно залишити [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved