Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У квітні 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1500 грн. з індексацією, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини та стягнути аліменти на її утримання у розмірі по 500 грн. починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 25.06.2017 р. В обґрунтування позову зазначала, що з 14.02.2014 р. перебуває з відповідачем у шлюбі і мають дитину. З липня 2015 р. разом не проживають, з часу припинення сімейних стосунків відповідачі надавав матеріальну допомогу на утримання спільної доньки нерегулярно і в розмірі, який не забезпечував її належного утримання та лікування, скільки у дитини ще під час сумісного проживання виявлено захворювання, яке потребує постійного лікування та нагляду лікарів. Зазначає, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, вважає, що має право на утримання від чоловіка - батька спільної дитини, яка проживає разом із нею, до виповнення їй трирічного віку. Відповідач постійного місця роботи не має, його доходи мають мінливий характер, тому вона просить стягнути аліменти на утримання дитини та на її утримання у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним, додавши, що з відповідачем не проживають разом з липня 2015 р., він надавав матеріальну допомогу у розмірі 1000 грн. раз на три місяці. Зазначений розмір аліментів просить стягнути ,оскільки дитина часто хворіє і потребує додаткових витрат на лікування. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлявся про час і місце розгляду справи, уся кореспонденція, яка направлялася на його адресу повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача , виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO], батьками якої у свідоцтві про народження [NUMBER], яке видане 02.07.2014 р., зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а в разі ухилення від цього обов'язку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Відповідач є батьком дитини, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, доказів іншого суду не надано, тому з нього підлягають стягнення аліментів на утримання дитини. Оскільки, дитина проживає із позивачем, знаходиться на її утриманні і потребує матеріальної допомоги, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 1 травня 2016 року у розмірі - 1228 гривень. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 368 грн. 40 коп. Приймаючи до уваги, що відповідач офіційно не працевлаштований, має нестабільний дохід, суд , враховуючи матеріальне положення сторін задовольняє позов та стягує з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 800 грн. щомісяця до досягнення нею повнолітнього віку. Стягуючи аліменти у такому розмірі, суд виходить із того, що позивачем, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано суду доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн., до того ж позивач розраховуючи таку суму виходить із того, що дитина часто хворіє та потребує ліків, однак не надає жодних доказів на підтвердження цих обставин. І з вимогами про стягнення додаткових витрат на лікування дитини до суду не зверталася. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Оскільки, позивач знаходиться декретній у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні, вона потребує матеріальної допомоги, у зв'язку із чим, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання позивача у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. У разі зміни матеріального положення сторін вони не позбавлені можливості вирішувати питання про збільшення або зменшення розміру аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial