Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до суду, посилаючись на те, шо 29 листопада 2013 року між ним та ПАТ КБ «Південкомбанк» укладено договір банківського вкладу № 3156Д-60Ф «Акційний» без поповнення, згідно якого він передав банку 25 тис. доларів США строком на 120 днів під 10% річних. 26 березня 2014 року позивач листом повідомив відповідача про намір забрати депозитний вклад, проте у поверненні вкладу йому було відмовлено. У зв'язку з цим позивач просив суд стягнути з ПАТ КБ «Південкомбанк» 8 763 доларів США 65 центів банківського вкладу, шо еквівалентно 113 321 грн. 15 коп., 369 доларів С1І1А 70 центів пені, що еквівалентно 4 780 грн. 52 коп. та судові витрати. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позову та просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення представник відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 листопада 2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Південкомбанк» укладено договір банківського вкладу № 3156Д- 60Ф «Акційний» без поповнення, зі строком на 120 днів з процентною ставкою по вкладу 10% річних з виплатою процентів щомісячно (а. с. 5). 03 грудня 2013 року позивачем було внесено у касу банку 25 тис. доларів США (а. с. 6). 26 березня 2014 року позивачем листом було повідомлено банк про намір забрати депозитний вклад. Листом № 137 від 31 березня 2014 року відповідач відмовив [PERSON] у поверненні депозитного вкладу, посилаючись на напружену економічну ситуацію та підвищений попит на кошти, що призвело до дестабілізації банківської системи (а. с. 7-8). Як убачається з матеріалів справи, 26 травня 2014 року у ПАТ КБ «Південкомбанк» була запроваджена тимчасова адміністрація (а. с. 45-47), а з 26 вересня 2014 року розпочата процедура ліквідації банка (а. с. 83). Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», так як відкликання ліцензії відповідача та прийняття рішення про ліквідацію банку прийнято 26 вересня 2014 року, тобто у період дії цього Закону. Так, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. Як убачається з матеріалів справи 05 серпня 2014 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатив [PERSON] 200 тис. грн. (а. с. 93), що еквівалентно 17071,92 доларів США (курс гривні до іноземної валюти станом на день введення тимчасової адміністрації, як і передбачено в п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому решта коштів до виплати становить 7930,75 доларів США, що еквівалентно 102707,75 грн по курсу гривні до іноземної валюти станом на день введення тимчасової адміністрації. Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Відповідно до п. З ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Разом з тим, позивач, скористався правом наданим йому Законом України та 21.10.2014 року подав заяву на імя Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Південкомбанк» з вимогою визнати його кредитором банку у належній йому сумі залишку за всіма рахунками, відкритими в банку про предявлення кредиторських вимог, яка акцептована в повному обсязі на загальну суму 102707,75 грн, що підтверджується витягом з переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ КБ «Південкомбанк», акцептованих уповноваженою особою Фонду. З врахуванням вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити, оскільки порушиться черговість задоволення вимог інших кредиторів в зв»язку зі зверненням позивача із заявою на імя Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Південкомбанк».

Outcome: dismissed