overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі по 200 грн. щомісячно на кожну дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щоз 18 грудня 2004 року сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає дітям матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з вересня 2011 року по вересень 2015 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 6, 7). Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дітей, оскільки відповідач зобов'язаний їх матеріально утримувати. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу дітям. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно на кожну. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щоз вересня 2011 року по вересень 2015 року сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає дітям матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з вересня 2011 року по вересень 2015 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 3, 4). Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дітей, оскільки відповідач зобов'язаний їх матеріально утримувати. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу дітям. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачі звернулися в суд із зазначеними позовами. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2016 року позови задоволені частково. Вирішено розділити майно подружжя [PERSON], виділивши в натурі: 1). [PERSON] автомобіль «ВАЗ-21099-110-00, 1.5 і 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 58183 грн. 2). [PERSON] : -компютер з монітором «Samsung» вартістю 5000 грн.; -Блендер «Philips» вартістю 1900 грн.; -стінку мебльовану вартістю 7000 грн.; -комод вартістю 1800 грн.; -зволожувач повітря вартістю 900 грн.; а всього майна на загальну суму 16600 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості її частки в сумі 20791,50 грн. При ухваленні судового рішення судом не було вирішено питання щодо судових витрат. Представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат за проведення експертизи в сумі 1107 грн. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з положеннями ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Згідно квитанції від 01.03.20016 року [PERSON] сплатила за проведення авто-товарознавчої експертизи 1107 грн., тому з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути ці витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачі звернулися до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Дзержинський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про виключення майна із опису. В обґрунтування свого позову, зазначили, що 27.04.2006 року гр. [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], придбали у гр. [PERSON] у спільну часткову власність квартиру №14, що знаходиться в будинку №15 по проспекту Леніна, що у місті Харкові. Але в серпні 2015 року позивачі дізналися, що на вказану квартиру, державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ [PERSON] був накладений арешт. Відповідно до постанови державного виконавця про арешт майна серії АК 993351 від 22.02.2008 року, арешт накладений в порядку забезпечення стягнення з гр. [PERSON] на користь [PERSON] суми у розмірі 13\~717 грн. 40 коп. У судове засідання представник позивачів не зявився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечував. У судове засідання\~відповідачі не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов\~підлягає\~задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні\~встановлено,\~що\~спірне майно, а саме квартира №14, що знаходиться в будинку № 15 по проспекту Леніна, м. Харків на правах спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] Право власності за позивачами на вказане майно було зареєстровано в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 31.05.2006 року. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п.4 Постанови Пленему Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві володіння ним. Відповідно до ч.1\~ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. З липня 2006 року у квартирі, за їх згодою був зареєстрований відповідач, який проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] З жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні стосунки, і відповідач виїхав з квартири, забравши свої речі. Посилаючись на те, що відповідач не проживає у квартирі 4 роки без поважних причин, позивачі просять визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України та зобовязати Броіварський відділ УДМС України в Київській області зняти його з реєстраційного обліку. У судове засідання позивачі не зявилися, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності. Відповідач по повторному виклику у судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований, але не проживає з жовтня 2011 року відповідач по справі, що підтверджується довідкою Требухівської сільської ради та актом, складеним 30.09.2015 року депутатом Требухівської сільської ради. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідач не проживає у належній позивачам квартирі більше одного року без поважних причин, доказів не проживання з поважних причин суду не надано, суд приходить до висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею підлягає задоволенню. Вимоги про зобовязання Броварського відділу міграційної служби зняти відповідача з реєстраційного обліку суд важає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не надано доказів, що вона зверталась з такими вимогами і їй було відмовлено в їх задоволенні. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з відповідною позовною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 19 серпня 1995 року Бердичівським міським відділом РАГСу Житомирської області, актовий запис №520. Від шлюбу сторони мають дітей синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що їх спільне життя не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені в наслідок чого їх спільне життя та збереження вказаного шлюбу стало суперечити її інтересам та дітей, а тому позивачка дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце був належним чином повідомлений згідно ст.74-78 ЦК України, причини неявки суду не відомі, заперечень, заяви на примирення до суду не надходило. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. За згодою позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.4) та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження вище вказаного шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивачки, понесені нею і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка - [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачем - [PERSON], зареєстрований 22 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського МУЮ у Житомирській області, за актовим записом №82. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що подружні відносини припинились досить давно, почали виникати непорозуміння щодо побудови сім'ї, подружжя втратило взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім'ю та ведення спільного господарства. Протягом останнього часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу та підстав для примирення немає. Від шлюбу є дитина - син [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечив проти його задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.6) та врахувавши обставини справи, викладені в позовній заяві, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Заяв від сторін щодо примирення подружжя суду не надавалось. Враховуючи вище викладене та те, що стосунки в сторін розладналися, вони як сім'я не проживають, миритися не бажають, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у на користь позивачки, понесені нею і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначала, що 21.06.2013 року в виконавчому комітеті Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 3, зареєструвала шлюб з відповідачем . Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне проживання припинили в червні 2014 року. Причиною розпаду сім'ї є те, що виникали постійні сварки та непорозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття любові і поваги один до одного. В даний час позивачка проживає з іншим чоловіком від якого чекає дитину. Позивачка прохала суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.06.2013 року в виконавчому комітеті Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 3 (а.с. 9). Від спільного проживання мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. (а.с.10). Шлюбні відносини припинили в червні 2014 року. Позивачка проживає з іншим чоловіком. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 21.10.1995 року в Кобеляцькому відділі РАГС Полтавської області, актовий запис № 125, зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання припинили в жовтні 2015 року. Причиною розпаду сім'ї є те, що виникали постійні сварки та непорозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Позивачка прохала суд розірвати шлюб . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що спільне проживання припинили у жовтні 2015 року, має іншу сім'ю . Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.10.1995 року в Кобеляцькому відділі РАГС Полтавської області, актовий запис № 125 (а.с.4). Від спільного проживання мають неповнолітнього сиа [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в жовтні 2015 року. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] та зареєстрований 05 березня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №106. Від спільного життя мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. З січня 2013 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, оскільки вони не підходять один одному, в них різні поглядів на життя. Відповідач забрав свої особисті речі та пішов з родини. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2010 року, шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №106. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя проживає разом, але спільного господарства не веде. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У жовтні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. У позовній заяві вказує, що 22.05.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.05.2013 року в відділі ДРАЦС РС Карлівського РУЮ Полтавської області (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, суд вважає стягувати з відповідача аліменти на корись позивачки на утримання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved