Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач подав до суду позов, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору б/н від 25.01.2011 отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не повернула своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за отриманим кредитом та відсотками, у зв`язку з чим станом на 30.09.2019 виникла заборгованість у розмірі 128180 грн. 40 коп., в тому числі: 1674 грн. 20 коп. заборгованість за кредитом, 121941 грн. 26 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4564 грн. 94 коп. пеня та комісія. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на суму 127980 грн. 40 коп., з яких: 1674 грн. 20 коп. заборгованість за кредитом, 121941 грн. 26 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 4364 грн. 94 коп. заборгованість за пенею і комісією за період із 21.01.2011 по 30.05.2019, а також сплачені при подачі позову судові витрати на суму 1921 грн. судового збору. Ухвалою від 11.12.2019 прийнято до провадження дану цивільну справу, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 06.02.2020, на яке відповідач не з`явилась. Ухвалою від 06.02.2020 розгляд справи було відкладено на 24.03.2020 у зв`язку з поверненням від відповідача копій ухвали суду від 11.12.2019 разом із позовною заявою та доданими до неї документами з відміткою пошти про причини невручення: за закінченням строку зберігання. Ухвалою від 24.03.2020 розгляд справи було відкладено в зв`язку з відсутністю у суду відомостей щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи. Відповідач 29.04.2020 у судове засідання повторно не з`явилась, судова повістка направлялась відповідачу за адресою місця її реєстрації. Згідно з положеннями ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації. Представник позивача у позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи в його відсутність та надав згоду на заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.01.2011 відповідач [PERSON] відповідно підписала анкету-заяву про приєднання до «Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку», де зазначила зокрема про своє бажання оформити на своє ім`я пенсійну соціальну картку, про що мається відмітка у відповідному полі (а.с.7 та зворот). При цьому, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що підписані відповідачем 26.10.2011, за користування кредитними коштами встановлюється базова відсоткова ставка 3 % на місяць, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році. Також договором визначено розмір щомісячних платежів, які включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), а.с. 8. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже відповідач, підписавши 05.05.2008 заяву про отримання кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» приєднався також до Умов і Правил надання банківських послуг, приєднався та погодився з відповідними умовами, тарифами банку, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала, кредит та відсотки за його користування не сплатила у повному обсязі, порушивши вимоги\~ кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком (а.с. 5-6) відповідач\~ має заборгованість за кредитним договором перед позивачем станом на 30.09.2019 у розмірі 128 180 грн. 40 коп., яка складається з: 1674 грн. 20 коп. заборгованість за кредитом; 121941 грн. 26 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4564 грн. 94 коп. пені та комісії. При цьому, позивач заявив до стягнення 1674 грн. 20 коп. заборгованості за кредитом; 121941 грн. 26 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом та 4364 грн. 94 коп. заборгованість за пенею і комісією за період із 21.01.2011 по 30.05.2019. Як вбачається з вищевказаного розрахунку відповідачем здійснювалося зняття коштів з карткового рахунку, що свідчить про користування встановленим кредитним лімітом, при цьому погашення кредитної заборгованості відповідачем не здійснювалося в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом у розмірі 1674 грн. 20 коп., що підлягає стягненню з відповідача. Щодо нарахованих відповідачу відсотків у сумі 121941 грн. 26 коп. за період із 26.10.2011 по 30.09.2019 суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої-четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У даному випадку позивач змінив процентну ставку з 01.04.2015 в односторонньому порядку у бік збільшення, не попередивши відповідача за 7 днів до такої зміни, як цього вимагає п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Доказів належного повідомлення в будь-який передбачений умовами договору спосіб матеріали справи не містять. Те, що договором передбачено обов`язок відповідача отримувати виписки по картрахунку, не звільняє банк від належного виконання умов щодо його завчасного попередження про збільшення процентної ставки. Отже, зміна процентної ставки у бік збільшення відбулась без належного повідомлення та згоди відповідача. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відсоткова ставка стосовно використання кредитних коштів змінювалася, зокрема у період з 26 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року відсотки нараховувались у розмірі 36% річних, у період із 01 січня 2013 по 31 серпня 2014 року 30% річних, у період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року 34,8% річних, з 01 квітня 2015 43,2 % річних. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається з довідки про умови кредитування сторони погодили розмір процентної ставки на момент укладення кредитного договору на рівні 36% річних (3% на місяць). Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з відповідачем було погоджено підвищення процентної ставки до 43,2% річних позивачем всупереч положеннями ст. 81 ЦПК України суду надано не було. Відтак, з відповідача за період з 26.10.2011 по 30.09.2019 року підлягає стягненню заборгованість по відсоткам за користування кредитом, виходячи з відсоткової ставки 36 % річних, оскільки вимоги позивача стосовно застосування підвищеної процентної ставки є безпідставними. З урахуванням\~зазначеного,\~перевіривши правильність\~нарахування відсотків,\~суд дійшов\~висновку,\~що з\~відповідача за\~період із\~26.10.2011\~по 30.09.2019\~підлягають стягненню\~відсотки за\~користування кредитом\~в сумі\~3930\~грн.\~96\~коп. (1178\~грн.\~58\~коп.\~+\~2752\~грн.\~38\~коп.),\~з них:\~1178\~грн.\~58\~коп.\~розмір відсотків\~нарахованих банком\~з 26.10.2011\~по 31.03.2015, а 2752 грн. 38 коп. розмір відсотків, що підлягають стягненню за період з 01.04.2015 по 30.09.2019 (1644 днів прострочення) х 1674 грн. 20 коп. (заборгованість по кредиту) х 36 % (річна процентна ставка) / 360 (кількість днів у році). На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не виконала умови кредитного договору, тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість за ним у розмірі 5605 грн. 16 коп., в тому числі: 1674 грн. 20 коп. заборгованості за кредитом та 3930 грн. 96 коп. відсотків за користування кредитом за період із 26.10.2011 по 30.09.2019. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в сумі 4364 грн. 94 коп., то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки пеня це вид цивільно-правової відповідальності за порушення строків виконання грошового зобов`язання, а комісія це плата за надані послуги. Позивачем у розрахунку заборгованості наведена загальна сума нарахувань за різними видами зобов`язань, пенею та комісією, в загальній сумі 4364 грн. 94 коп., що унеможливлює перевірити вірність нарахувань за кожним зобов`язанням, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 84 грн. 13 коп. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 625, 629, 1049, 1050, 1054\~ ЦК України,

Outcome: partial