Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] пред'явила через суд позов до [PERSON] на предмет встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], який був її троюрідним дідом. На момент його смерті позивач проживала зі спадкодавцем в його квартирі [ADDRESS] більше ніж 7 років, а з 13 червня 2014 року була зареєстрована за цією адресою. Протягом семи років вона піклувалася про діда, сплачувала всі платежі, вони мали спільний бюджет та взаємні права та обов'язки. Позивач вважає, що після смерті [PERSON] вона фактично прийняла спадщину, але приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин, позивач [PERSON] просить суд встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримавши позов у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомила, не надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Нугаєва О.М. до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 13 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 746 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 серпня 2013 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням від 28 серпня 2013 року №5/30-13. На момент смерті [PERSON] в квартирі були зареєстровані сторони по справі - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], але остання в квартирі не проживала. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Нугаєвої О.М. від 02 жовтня 2015 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачем не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Розглядаючи справу, суд вважає, що позивач використав позасудовий шлях оформлення спадкових прав і отримав відмову. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідач про свої спадкові права на спірне майно не заявила згідно ст. 1269 ЦК України та за оформленням у відповідності з вимогами ст. 1297 ЦК України не звернулася. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. З огляду на клопотання позивача суд згідно ст. 88 ЦПК України вважає за можливе віднести судові витрати на її рахунок.

Outcome: approved