Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

У жовтні місяці 2017 року [PERSON] звернулася із заявою в суд, яку мотивує тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON]. З 1995 року по день смерті батька, по [INFO] він постійно проживав з ним житловому будинку [ADDRESS], хоча і не був зареєстрований у ньому. Вказані обставини підтверджуються актом комітету самоорганізації населення мікрорайону Гречани та постійно проживає у ній без реєстрації до цього часу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді однієї третьої частини житлового будинку з надвірним будівлями, яка належала йому на підставі свідоцтва пр право на спадщину за заповітом серії ВЕР № 572093, виданого Другою державною нотаріальною конторою. Інших спадкоємців після смерті батька немає. На час відкриття спадщини він постійно проживав з батьком однією сім'єю і відповідно до положень статті 1268 ЦК України, прийняв спадщину, при цьому протягом Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із пропуском шестимісячного строку визначеного законом для прийняття спадщини. Просить встановити факт спільного проживання із спадкодавцем однією сім'єю. В судовому засіданні заявник та його представник подану заяву підтримали, просять її задовольнити. Суду пояснили, що факт проживання спільно із спадкодавцем з 1995 року підтверджується актом комітету самоорганізації населення мікрорайону Гречани та показами свідків. Представник Хмельницької міської ради не заперечує щодо задоволення заяви. Заслухавши доводи заявника та представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що [INFO] помер батько заявника - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть та свідоцтвом про народження заявника. Після його смерті відкрилась спадщина на його майно у вигляді однієї третьої частки будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори 06.07.2007 року. Однак, нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із пропуском строку прийняття спадщини. Факт постійного проживання заявника однією сім'єю з 1995 року в будинку за [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] та ведення з ним спільного господарства в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Означені обставини підтверджуються і актом комітету самоорганізації населення мікрорайону Гречани за № 44 від 21.10.2014 року, проводив його поховання. Інші спадкоємці за законом у спадкодавця відсутні. Суд вважає необхідним застосувати до вказаних правовідносин ч.1 ст.29 ЦК України та положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово Згідно зі ст. 3 цього Закону України місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Реєстрацією визнається внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації . Суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.2 Закону реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За таких обставин, хоча заявник [PERSON], і не зареєстрований за місцем проживання спадкодавця, але актом комітету самоорганізації та показаннями свідків підтверджено, що він з 1995 року і по даний час проживав разом з своїм батьком, тобто проживав більше шести місяців, і таке проживання за змістом ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є постійним. Із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Другої державної нотаріальної контори заявник звернувся 25.09.2014 року до нотаріальної контори та йому було відмовлено з підстав пропуску строку прийняття спадщини. Відповідно до положень частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд вважає, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], оскільки постійно проживав із спадкодавцем в одному будинку, хоча і не був зареєстрований у ньому, що підтверджується документально та не заявив відмову від неї. Тому слід з цих підстав заяву задоволити. На підставі наведеного та

Outcome: approved