Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 28 жовтня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 359. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. 22 квітня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано, рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно сина. Вказала, що з 2010 року дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку із чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 28 жовтня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 359, після чого дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 21.07.2006 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. 22 квітня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане 22.04.2010 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 64. У відповідності до свідоцтва про шлюб, виданого 20 липня 2010 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20 липня 2010 року, актовий запис № 226, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2016 року, яке набрало законної сили, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON]. Згідно довідки від 25.04.2016 року, виданої головою КСН «селище Садки-ІІ», [PERSON], [INFO], мешкає разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивача та платника аліментів, а також того, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дітей, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved