overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», третя особа служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов'язання припинити дії та відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 24.10.2016 року провадження у справі відкрито. 26.10.2016 року [PERSON] подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони представникам відповідача заходити до квартири [ADDRESS], підходити до дітей, змінювати замки у вхідних дверях, встановлювати сигналізацію, вселятися, виселяти позивачів, чинити перешкоди у проживанні, користуванні квартирою позивачам, а також передавати в оренду/суборенду, лізинг будь-яким третім особам. Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За змістом ч.ч. 1 і 2 цієї статті суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Стаття 152 ЦПК України передбачає види забезпечення позову. Разом з тим, всупереч вищевикладеним правилам процесуального закону заява позивачкине містить належного обґрунтування припущення останньої про те, що невжиття заходівзабезпеченняпозову вказаних у її заяві може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що з 02 березня 2013 року вони перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на шлюб, сім'ю, ведення спільного господарства. У судове засідання заявники не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримали у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 березня 2013 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 43 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02 березня 2013 року). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 31 травня 2013 року). Спір про місце проживання дитини відсутній. Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Також заявники надали копію договору про сплату аліментів на дитину та участь у її вихованні від 25.10.2016 року, посвідченого ПН ХМНО Адамовою Л.А., зареєстрованого за № 917. Згідно договору [PERSON], [INFO], буде проживати з [PERSON], [PERSON] зобов'язується щомісячно сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в сумі 500,00 грн. до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права, а також права їхніх дітей, суд вважає за можливе заяву подружжя про розірвання шлюбу задовольнити. Згідно ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON], від імені якої на підставі довіреності діє [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить визначити місце проживання їх спільного з відповідачем малолітнього сина [PERSON], [INFO], разом із нею за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] посилається на те, що 18 серпня 2008 року, під час спільного проживання позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] без реєстрації шлюбу, народилася їхня спільна дитини син [PERSON]. Після народження сина відповідач зареєстрував його за адресою своїх батьків в с. Попівці Старокостянтинівського району Хмельницької області, оскільки іншого житла у сторін на той час не було. На початку 2014 року позивачка та відповідач припинили спільне проживання як чоловік й жінка однією сімєю без реєстрації шлюбу, й дитина залишилася фактично проживати у будинку відповідача. Питання щодо місця проживання дитини було вирішено у травні 2014 року комісією з питань захисту прав дитини при Старокостянтинівській райдержадміністрації, й позивачці було визначено час спілкування з сином [PERSON] з пятниці з 16 години до неділі 16 години кожного тижня місяця за місцем проживання матері за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що через декілька тижнів після цього відповідач віддав сина [PERSON] позивачці, й з того часу дитина проживає разом із матірю. Відповідач на підставі рішення суду сплачує аліменти на утримання сина [PERSON]. Починаючи з другої половини 2014 року по даний час між сторонами триває спір щодо визначення місця проживання дитини, який в добровільному порядку вони вирішити не в змозі. Оскільки дитина проживає із матірю [PERSON], й дитині створені всі належні умови для проживання, між позивачкою її теперішнім чоловіком [PERSON], з яким вона зареєструвала шлюб 16 серпня 2016 року, та дитиною склалися гарні відносини, тому просить визначити місце проживання сина сторін [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON] за місцем її проживання за адресою: [INFO]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позов визнали в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради - [PERSON] та [PERSON] при вирішенні справи покладаються на думку суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2008 року позивачка [PERSON] проживала з [PERSON] у цивільному шлюбі. Під час спільного проживання у сторін 18 серпня 2008 року народився син [PERSON]. З 2014 року сторони перестали проживати однією сімєю та вести спільне господарство, син [PERSON] проживає із позивачкою [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON]. звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи це тим, що в державному акті на право власності на земельну ділянку площею 1,910 га., кадастровий номер 6825255100:02:002:0042 серії ЯА № 976462, що розташована за межами населеного пункту Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району виданого на підставі розпорядження Чемеровецької РДА від 21.11.2005 року за № 621 допущено помилку в написанні його імені, а саме зазначено [PERSON], а не [PERSON] у звязку з чим, звернувся в суд з даною заявою. В судове засідання заявник зявився, заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи: в судове засідання зявилася, заявлені вимоги визнає та не заперечує в їх задоволенні. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що згідно копії паспорта серії НА731795 від 18.08.1999 року, копії свідоцтва про народження серії ЯЕ № 512840 від 14.09.1954 року прізвище імя та по батькові заявника зазначено - [PERSON], [INFO], що також підтверджується випискою згідно запису карток обліку громадян за 2001-2016 роки проте, що в господарстві по вул.. Підлісна, 12 (Горького) числиться [PERSON], [INFO] виданою Чемеровецькою селищною радою від 18.10.2016 року за № 1997. В матеріалах справи міститься відповідь Чемеровецької РДА від 18.10.2016 року № 27/08-27-2268 на звернення [PERSON], щодо внесення виправлень у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 976462, згідно якого Чемеровецька РДА не проводить виправлення та застереження в державному акті та рекомендовано заявнику звернутися в суд. В судове засідання зявилися свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що дійсно на території Чемеровецької селищної ради в смт. Чемерівці по вул. Підлісна (Горького),12 Чемеровецького району проживає [PERSON], [INFO], а [PERSON] не проживає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою, оскільки факт правовстановлюючого документу ніким не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин з батьком [PERSON], який помер 02.04.1996 року. В даний час заявник має намір провести у відповідність свої метричні документи, а тому йому потрібно довести факт родинних відносин із батьком, вказуючи, що у заявника відсутнє свідоцтво про своє народження. Із відповідною заявою для підтвердження родинних відносин заявник звернувся до відділу ДРАЦС Чемеровецького РУЮ, однак йому було відмовлено, через відсутність відповідних актових записів, які за період з 1938 по 1944 роки не збереглися, а тому йому було рекомендовано звернутися в суд з відповідною заявою. В судове засідання заявник зявився, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи: Кормильчанської сільської ради Чемеровецького району в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, згідно якої проти задоволення заяви не заперечує, а справу просить слухати у його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, свідків дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що згідно паспорта серії НА 220617 від 1996 року [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. Згідно повного витягу з Держвного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00017284628 від 03.11.2016 року [PERSON] помер 02.04.1996 року в с.Кормильче, Чемеровецького району Хмельницької області. Відповідно до виписки із по господарської книги виданої Кормильчанською сільською радою Чемеровецького району вбачається, що в с. Кормильче по вул. Першотравнева, 18 Чемеровецького району за 1955-1957 роки, за 1958-1960 роки, за 1961-1963 роки, за 1964-1966 роки проживали: голова двору - [PERSON]С, [INFO], дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], за 1996 рік проживали: голова двору [PERSON], [INFO], який помер 02.04.1996 року та син [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виданої Кормильчанською сільською радою Чемеровецького району від 19.10.2016 року № 643 вбачається, що [PERSON], проводив поховання свого батька [PERSON], який помер 02.04.1996 року. Згідно листа-повідомлення Чемеровецького РВ ДРАЦС за № 02.06-93/2031 від 07.10.2016 року вбачається, що [PERSON] було розяснено, звернутися в суд з відповідною заявою для встановлення факту родинних відносин між ним та батьком [PERSON], через відсутність відповідних актових записів, які за період з 1938 по 1944 роки не збереглися. Як вбачається з повідомлення виданого приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу [PERSON] за № 2072 від 04.11.2016 року проте, що [PERSON] відмовлено у видачі Свідоутва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки він не надав документів про родинні відносини між ним та його батьком [PERSON] Крім того, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], та [PERSON] про те, що батьком [PERSON]А, [INFO] був [PERSON]С, який помер у квітні 1996 року. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою, оскільки факт родинних відносин ніким не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому зазначає, що між ним та відповідачкою [PERSON] 26 травня 1991 року було зареєстровано шлюб Пнівненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис № 18. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим, оскільки за час спільного проживання зясувалося, що у них різні погляди на сімейне життя, виникали постійні протиріччя. Близько семи років він проживає у Республіці Білорусь з іншою жінкою та має намір створити нову сімю. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідачки судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав і просив шлюб розірвати, а понесені ним судові витрати по справі з відповідачки не стягувати. Відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності або про відкладення розгляду справи суду не подала. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. У відповідності до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 травня 1991 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 18, місце реєстрації шлюбу Пнівненська сільська рада Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 4). Від шлюбу у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Близько семи років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин, суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї сторін є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, у зв'язку з чим шлюб належить розірвати. За згодою позивача суд не стягує з відповідачки судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між ними 04 липня 2014 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що від даного шлюбу вони мають двоє малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], однак подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Поступово сімейне життя між ними погіршувалося та це призвело до того, що вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Спору про поділ майна та місця проживання дітей, які проживають з відповідачкою, між ними немає. Оскільки шлюб носить формальний характер, він вирішив звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, та додатково пояснили, що наданий судом термін для примирення належних наслідків не дав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечила та пояснила, що сім'я розпалась остаточно та збереження шлюбу є неможливим. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони з червня 2016 року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Наданий судом шестимісячний строк для примирення сторін позитивних наслідків не дав, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судом також встановлено, що спору про поділ майна та місця проживання дітей, які проживають з відповідачкою, між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 липня 2013 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 85. Від шлюбу строни мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя та різні характери. Подружні відносини між сторонами припинені. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є не можливим, у зв'язку з чим просить його розірвати, судові витрати залишити за ним. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність. В судове засідання відповідач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла письмова заява, в якій позовні вимоги [PERSON] нею визнаються у повному обсязі, також вона просить розглянути справу у її відсутність. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 18 липня 2013 року, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області 18 липня 2013 року, про що зроблено актовий запис № 85 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області 19 серпня 2013 року (а.с.5). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи, вони проживають окремо та шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 жовтня 2008 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб Виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 17. Від шлюбу строни мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через низку причин, в тому числі і через те, що вони не зійшлись характерами, мають різні погляди на всі життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Впродовж останніх трьох років вони проживають окремо за різними адресами та з того часу між ними припинені шлюбні відносини. За таких обставин позивач вважає, що примирення з відповідачем не можливе, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу у його відсутність та наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання відповідач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла письмова заява, в якій позовні вимоги [PERSON] вона визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 060218, виданого 23 жовтня 2008 року, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 23 жовтня 2008 року, про що зроблено актовий запис № 17 (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження виданого Виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 18 грудня 2012 року (а.с.6). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи, впродовж останніх трьох років вони проживають окремо за різними адресами, шлюбних відносин не підтримують. В поданих до суду заявах і позивач, і відповідач наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у звязку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного та

Outcome: approved