Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

У квітні 2016р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк»), яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» (далі - АКБ «Правекс-Банк»), звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, процентів за користування кредитом та пені, посилаючись на те, що 25 квітня 2008р. між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №6649-032/08ВР, згідно з яким АКБ «Правекс-Банк» надав, а [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в сумі 11154 доларів США 00 центів, зі сплатою 11,99% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 25 квітня 2015р. Відповідно до п.4.4 кредитного договору, позивальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 133 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору позичальник несвоєчасно здійснював платежі для погашення процентів по кредиту платежів для погашення основного боргу, чим порушив взяті на себе договірні зобовязання. З урахуванням вищевикладеного ПАТ КБ «Правекс-Банк» просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за кредитним договором №6649-032/08ВР від 25 квітня 2008р. в розмірі 3371 доларів США 44 центів, яка складається з: заборгованості за кредитом 2457,00 дол. США; заборгованості за процентами 692,36 дол. США, пеню у розмірі 222 доларів США 08 центів, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00грн. Представник позивача, діючий за довіреністю від 30 травня 2016р. в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у звязку з неявкою відповідача в судові засідання (а.с.35-36). Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.29). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 25 квітня 2008р. між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №6649-032/08ВР, згідно з яким АКБ «Правекс-Банк» надав, а [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в сумі 11154 доларів США 00 центів, зі сплатою 11,99% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 25 квітня 2015р. (а.с.7-12). Відповідно до п.4.4 кредитного договору, позивальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 133 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» 26 березня 2015 були внесені зміни у Статут АКБ «Правекс-Банк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: ПАТ КБ «Правекс-Банк» (а.с.15,16-18). З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідач здійснював порушення графіку платежів. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Через невиконання зобовязань за кредитним договором №6649-032/08ВР від 25 квітня 2008р. у відповідача станом на 15 липня 2015р. склалася заборгованість перед ПАТ КБ «Правекс-Банк», в сумі 3371 доларів США 44 центів, яка складається з: - заборгованості за кредитом 2457,00 дол. США; - заборгованості за процентами 692,36 дол. США, - пені у розмірі 222 доларів США 08 центів. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору №6649-032/08ВР від 25 квітня 2008р. (а.с.5-6). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином АКБ «Правекс-Банк», як фінансова установа, міг укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, оскільки в нього наявна банківська ліцензія та відповідний письмовий дозвіл (а.с.19,20). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. При цьому позивач просить стягнути заборгованість за договором кредиту в доларах США, не визначаючи еквівалент у гривні. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 3149 доларів США 36 центів , яка складається з: заборгованості за кредитом 2457,00 дол. США; заборгованості за процентами 692,36 дол. США, підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 222,08 доларів США, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2. даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення (а.с.9). Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові ВСУ від 01.04.2015 року у справі №909/660/14 встановлено наступне. Згідно ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок визначено Декретом КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року №15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодам, укладеними між резидентами на території України. Згідно ст. 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки НБУ. Оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення НБУ облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися лише у національній валюті України - гривні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, у звязку з тим, що сума пені зазначена у доларах США у розмірі 222,08 доларів США у перерахунку до гривні за офіційним курсом НБУ станом на 15.07.2015 року не перевищує подвійної облікової ставки НБУ за період стягнення зазначеної пені, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, шляхом її стягнення в національній валюті України гривні, у розмірі 4883, 54 грн. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 1378,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial