Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 5 серпня 2009 року стягнуто з нього на користь повного товариства «Ломбард «Кредит-Оптіма», Рева і Компанія» грошові кошти в розмірі 126 701 грн. 68 коп., на підставі якого 30 вересня 2009 року було видано відповідний виконавчий лист. Цей виконавчий лист було подано на виконання до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (далі - Центрально-Міський ВДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області). Внаслідок проведення виконавчих дій з примусового виконання вказаного виконавчого листа 5 жовтня 2009 року державний виконавець Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області Павлова О.О. наклала арешт на все нерухоме та рухоме майно боржника і оголосила заборону на його відчуження. 26 грудня 2012 року виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа було закінчено та на виконанні у ВДВС не перебуває. При цьому арешт, накладений на його майно, знятий не був, а заборони, оголошені щодо майна, не скасовані. Наявність арешту майна та заборони його відчуження чинять йому перешкоди в розпорядженні цим майном. Посилаючись на викладене, позивач просив скасувати арешт, накладений на все належне йому нерухоме та рухоме майно, і зняти з нього заборону відчуження. Позивач у судове засідання не з'явився, від його представника Іванової С.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник повного товариства «Ломбард «Кредит-Оптіма», Рева і Компанія» у судове засідання не з'явився, від товариства до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Представник Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, від відділу до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника, просять прийняти рішення згідно чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на виконанні у Центрально-Міському ВДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області перебував виконавчий лист від 5 серпня 2009 року № 2-2449/2009р., виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] на користь повного товариства «Ломбард «Кредит-Оптіма», Рева і Компанія» грошових коштів у розмірі 126 701 грн. 68 коп. Внаслідок проведення виконавчих дій з примусового виконання вказаного виконавчого листа 5 жовтня 2009 року державний виконавець Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області Павлова О.О. наклала арешт на все нерухоме та рухоме майно [PERSON] і оголосила заборону його відчуження. 26 грудня 2012 року виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа було закінчено та на теперішній час виконавчий лист на виконанні у ВДВС не перебуває. При цьому арешт, накладений на майно позивача, знятий не був і майно перебуває під забороною відчуження. Листом від 28 квітня 2015 року № 7812 Центрально-Міський ВДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області повідомив позивача про те, що державний виконавець не має правових підстав для винесення постанови про звільнення майна з-під арешту та рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом. Наявність арешту майна та заборони його відчуження чинять позивачу перешкоди в розпорядженні цим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Разом з тим судом встановлено, що на даний час виконавче провадження закінчено, у зв'язку з чим позивач не має можливості отримати копії постанови про зняття арешту для пред'явлення її до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Як наслідок, позивач не може реалізувати свої права щодо розпорядження своєю власністю. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] слід задовольнити та зняти арешт, накладений на все належне йому нерухоме та рухоме майно, і заборону його відчуження. На підставі викладеного,

Outcome: approved