Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позивач в обґрунтування вимог позову посилається на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2018 по справі № 753/14802/18 з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.08.2018 та до досягнення дитиною повноліття, про що видано відповідний судовий наказ. Також зазначає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів з відповідача у законодавстві України відбулись суттєві зміни, які суттєво впливають на матеріальне благополуччя дитини, оскільки мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працює приватним підприємцем та приховує свій дійсний заробіток, він займається виробництвом та збутом паперових стаканів та збутом супутніх товарів, хоча офіційно зареєстрованої діяльності в цьому напрямку в нього нема. Домовленості про добровільну участь відповідача в утриманні дитини вони не досягли. Відповідач відмовляється від добровільної матеріальної учать в вихованні нашої їхньої спільної дитини, посилаючись на скрутні матеріальні обставини, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 02.11.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, зазначила, що з 26.07.2017 разом з відповідачем не проживає, жодного дня відповідач не проживав з дитиною, перша допомога від нього була коли дитині було три місяці він купив підгузки, коли дитині виконався рік відповідач подарував 1000 грн., коли був виданий судовий наказ, відповідач прийшов до виконавця і просив зарахувати попередні 1000 грн. Потреби дитини збільшуються, дитина росте. Вона зараз знаходиться в пошуках роботи. Відповідач в судове засідання не прибув проте направив заяву в якій просив справу слухати без його участі. Заслухавши думку позивача, відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, суд провів розгляд справи без відповідача. Судом не прийнята заява позивача про уточнення позовних вимог від 14.12.2018 та заява відповідача про долучення до матеріалів доказів від 29.01.2019, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів від 30.01.2019 . Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено та доданими документами підтверджується, що 15.08.2014 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений відповідний актовий запис № 1766, шлюб станом на день розгляду справи не розірваний (а.с. 14). У шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON], про що зроблений актовий запис № 1995 в Дарницькому районному у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у місті Києві, яка на день розгулу справи є малолітньою дитиною (а.с. 15). 17.08.2018 Дарницький районний суд м. Києва видав судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.08.2018 та до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 13). На обґрунтування вимог позивач надала роздруківку з сайту в якому зазначено, що [PERSON] є директором та продає паперові стаканчики на сайті зареєстрований з 28.09.2017. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.1, ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч.2 ст.182 СК викладено в такій редакції: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів». Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.181, 192 СК розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів того, що обставини щодо участі відповідача у вихованні та утриманні дитини змінилися, доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Посилання позивача на зміну законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину та рекомендованого розміру аліментів не є підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, а крім того ці зміни діяли на момент прийняття судом рішення про стягнення аліментів, тому судом не приймаються.

Outcome: dismissed