Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 18 жовтня 2014 року із відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який був розірваний рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. У зв'язку з тим, що відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати кошти на утримання їхньої спільної дитини, просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги, щодо стягнення з нього аліментів на утримання їхнього з позивачкою сина визнає. Вислухавши сторонни, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи із наступного. З матеріалів справи вбачається, що 18 жовтня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який був розірваний рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 90 від 18 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київської області та видано Свідоцтво про народження серії І-ОК № 294085 (а. с.4). Як вбачається із матеріалів справи малолітня дитина сторін [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач необхідну матеріальну допомогу своєму малолітньому сину не надає. Відповідно до свідоцтва про народження, громадянин [PERSON], [INFO] є малолітнім та у 2033 році досягає свого повноліття. Відповідач позов визнав та не заперечив проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття щомісячно, з дня звернення до суду. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини відповідно до ст.ст.182, 183 СК України та вважає необхідним встановити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною - [PERSON] повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 27 квітня 2018 року, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з дня звернення до суду, а саме з 27 квітня 2018 року. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved