Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання рішень суду. В обґрунтування пред'явлених вимог позивач вказав на те, що вироком Харківського районного суду Харківської області від 18 вересня 1998 року з [PERSON] на його користь стягнуто 9 278 грн. 50 коп. у рахунок відшкодування шкоди завданої злочином. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2012 року збільшено розмір відшкодування шкоди встановленої вироком Харківського районного суду Харківської області від 18 вересня 1998 року на величину індексу інфляції та стягнуто з [PERSON] на користь позивача 47 459 грн. 52 коп. Листом ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області від 11 лютого 2015 року позивача повідомлено про неможливість виконання вищевказаних рішень суду, у зв'язку з відсутністю у [PERSON] майна на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом. Посилаючись на те, що ухвалені судом рішення належним чином не виконуються у зв'язку з відсутністю майна у боржника, що позбавляє його права отримати присуджену судом грошову суму, позивач просив стягнути з Кабінету міністрів України на його користь грошову суму у 47 459 грн. 52 коп. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив суду письмові заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Харківського районного суду Харківської області від 18 вересня 1998 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто 9 278 грн. 50 коп. у рахунок відшкодування шкоди завданої злочином. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2012 року збільшено розмір відшкодування шкоди встановленої вироком Харківського районного суду Харківської області від 18 вересня 1998 року на величину індексу інфляції та стягнуто з [PERSON] на користь позивача 47 459 грн. 52 коп. Як вбачається з матеріалів справи, вищевказані судові рішення набрали законної сили на у встановленому законом порядку звернені до примусового виконання. Державним виконавцем ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області 16 грудня 2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Листом ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області від 11 лютого 2015 року позивача повідомлено про неможливість виконання рішень суду, у зв'язку з відсутністю у [PERSON] майна на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що ухвалені судом рішення належним чином не виконуються у зв'язку з відсутністю майна у боржника, що позбавляє його права отримати присуджену судом грошову суму, відтак вважає, що грошова сума має бути відшкодована Урядом України у порядку ст. 1177 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Редакція статті 1177 ЦК України, на яку посилається позивач у своїй позовній заяві, втратила чинність у зв'язку з прийняттям Закону України від 16.05.2013 № 245-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення законодавства у відповідність з Кримінальним процесуальним кодексом України», відтак у відповідності до ст. 5 ЦК України не може бути застосована до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 1177 ЦК України у чинній редакції визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. Положення вказаної статті передбачають можливість компенсації шкоди, завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, за рахунок Державного бюджету України виключно у випадках та порядку, передбачених законом. Механізм відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок коштів Державного бюджету на сьогодні законодавчо визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». В той же час вказаний Закон передбачає можливість реалізації норми цивільного законодавства про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок коштів Державного бюджету лише у випадку, коли кримінальне правопорушення вчинено спеціальним суб'єктом (працівник правоохоронного органу, прокуратури) і набуло вигляду незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою тощо. З аналізу наведених норм та обставин за яких позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права, вказаний Закон не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки ним врегульовані інші правовідносини, ніж ті, що виникли у даній справі. Враховуючи зазначене, суді дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed