Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 20 вересня 2008 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 328. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося через протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Між ними часто виникали сварки, іноді із застосуванням до неї фізичної сили, що призвело до припинення подружніх відносин. Протягом останнього року приблизно сім місяців вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним. Примирення між ними неможливе. Крім того, вона і відповідач мають намір створити інші сім'ї. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 20 вересня 2008 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 20 вересня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 328. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони протягом більше семи місяців проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved