overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 30.10.2010 року зареєстровано шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3368. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 30.10.2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3368. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 11.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1979. Від вказаного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 11.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1979. Від вказаного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя між подружжям не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства. З жовтня 2012 року проживають окремо, ведення сімейного бюджету та спільного господарства між сторонами припинено. Шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу не має. У зв'язку із чим позивач і звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 666 (а.с. 5). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 07 серпня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 406. Від шлюбу дітей вони не мають. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться з листопада 2016 року, і з цього часу фактично припинені шлюбно-сімейні відносини між ними, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 406, після розірвання шлюбу, змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]» та судові витрати покласти на відповідача. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 07 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 03 листопада 2017 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 406. Від шлюбу дітей вони не мають. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на подружнє життя та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться з листопада 2016 року, і з цього часу фактично припинені шлюбно-сімейні відносини між ними. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 травня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що було внесено актовий запис № 82. Від шлюбу вони мають дві дитини - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, оскільки у подружжя різні погляди на сімейне життя та сім'ю. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися, спільне господарство не ведеться, примирення між ними не можливе. Подружжя проживає в окремих помешканнях 3 місяці. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Відділомреєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний запис за № 82. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 10 травня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] видане 10 травня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 82. Від шлюбу вони мають дві дитини - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаємних почуттів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Спільного господарства подружжя не веде, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який зареєстровано Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області 24 липня 2014 року, актовий запис № 338. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося. Шлюбно-сімейні відносини між подружжям фактично припинилися, спільне господарство між ними не ведеться з серпня 2016 року. В сім»ї часто виникали сварки, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області 24 липня 2014 року. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 24 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], видане 24 липня 2014 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 338. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 06 березня 2015 року, серія [NUMBER] Подружнє життя між ними не склалося. Шлюбно-сімейні відносини між подружжям фактично припинилися, спільне господарство не ведеться з серпня 2016 року, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 01 квітня 2011 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №118. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] року народилася донька [PERSON] Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з жовтня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 01 квітня 2011 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2011 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №118 (а. с. 11). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] року народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 12). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з жовтня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 08 жовтня 2010 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1356. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 08 жовтня 2010 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 08 жовтня 2010 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1356 (а. с. 5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 6, 7). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 104, 112 СК України, та,

Outcome: approved