Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], Гаражного кооперативу «Автоколектив «Будівельник», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Ленінської районної у м. Полтаві ради, Реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції в Полтавській області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 15.10.2014р. придбав гараж [NUMBER] загальною орієнтовною площею 20,0 кв.м., що розташований в Кооперативі за адресою: м. Полтава, вул. Зелений Острів, 6, його було прийнято до членів Кооперативу. Згодом позивач звернувся до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції в Полтавській області з метою оформлення права власності на належний йому гараж, але рішенням державного реєстратора речових прав на нерухоме майно йому було відмовлено в реєстрації права власності на гараж та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Вважаючи, що його права порушені, позивач просив суд визнати за ним право власності на гараж [NUMBER], розташований в Гаражному кооперативі (Автоколектив «Будівельник») за адресою: м. Полтава, вул. Зелений острів, 6, який складається з гаражу літ. А-1 пл. 19,3 кв.м. та погрібу літ. а пл. 23,7 кв.м. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направивши свого представника. Представник позивача у судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові. Відповідач [PERSON] та представник Гаражного кооперативу «Автоколектив «Будівельник» у судове засідання не з'явились, надали суду заяви, у яких проти задоволення позовних вимог не заперечують та просять справу розглядати без їх участі. Представник третьої особи Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради при розгляді справи проти позову не заперечував, у вирішенні справи поклався на розсуд суду. Третя особа Реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції в Полтавській області свого представника у судове засідання не направила, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зважаючи на подані відповідачами заяви, прийшов до висновку про можливість розглянути справу за відсутності учасників, що не з'явились. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є членом ГК «Автоколектив «Будівельник» з 2014 року, що підтверджується довідкою б/н від 21.10.2014р. Відповідно до зазначеної довідки позивач займає гараж [NUMBER]. Заборгованість перед кооперативом відсутня. Гараж зведений у березні 1992 року. Між позивачем [PERSON], [PERSON] та ГК «Автоколектив «Будівельник» 15.10.2014 р. було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до п.1.1. якого продавець продає, а покупець купує майнові права на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором та у відповідності до норм ЦК України. Сторони домовились, що об'єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об'єкт нерухомості, розташований в Кооперативі за адресою: м. Полтава, вул. Зелений Острів, 6, з наступними характеристиками: гараж [NUMBER] загальною орієнтовною площею 20,0 кв.м. Факт передачі гаражу засвідчується актом прийому-передачі від 15.10.2014р. Факт сплати коштів підтверджується довідкою, виданою [PERSON] Відповідно до довідки №1/32 від 10.03.2015р., виданої Кооперативом, зазначається, що гараж [NUMBER] було збудовано [PERSON], попереднім членом Кооперативу, за його власний кошт, Кооперативом кошти на будівництво гаражу не залучались. Згідно даних технічного паспорту, виготовленого ФОП [PERSON] станом на 24.10.2014р. гараж складається з гаражу літ. А-1 пл. 19,3 кв.м. та погрібу літ. апл. 23,7 кв.м. Гаражний кооператив відповідно до виписки з ЄДР юридичних осіб та ФОП зареєстрований 18.05.1989р. Земельна ділянка перебуває у постійному користуванні кооперативу на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 01.08.2000 р. Відповідно до листа Департаменту ДАБІ у Полтавській області № 1016/1-16/18 від 16.01.2015р. спірний гараж не потребує прийняття в експлуатацію. У відповідності до звіту про технічне обстеження гаражу [NUMBER], що знаходиться в ГК «Автоколектив «Будівельник», виготовленого ФОП [PERSON] 09.04.2015р., об'ємно-планувальне та конструктивне рішення, вимоги пожежної безпеки будівлі гаража відповідають державним будівельним вимогам, що діють на території України та висуваються до гаражів для легкових автомобілів. Ступінь фізичної готовності складає 100%. Всі збудовані конструкції знаходяться у доброму технічному стані, придатному до експлуатації. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 20501611 від 03.04.2015р. позивачу було відмовлено у реєстрації за ним права власності на спірний гараж. Відповідно до ст. 19-1 ЗУ «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно ст. 190 майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ст. 178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону: 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді: 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved