overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Смордвівської сільської ради Млинівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS], які вона має намір успадкувати як спадкоємиця за заповітом. При зверненні в нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у його видачі по тій причині, що відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по [ADDRESS], що залишилися після смерті її матері. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві (а.с. 24). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій вказав, що Смордвівська сільська рада позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить справу розглядати за відсутності їх представника (а.с. 17). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13 листопада 2012 року, підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 21 (а.с. 6). З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що індивідуальний житловий будинок, рахується за [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 13-15). Відповідно до довідки приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу [PERSON] від 04.02.2014 року за №31/01-16, спадкоємцем на майно після смерті [PERSON] є її дочка - [PERSON] (а.с. 16). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З копії заповіту [PERSON] вбачається, що житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в селі Смордва Млинівського району Рівненської області вона заповіла дочці - [PERSON] (а.с. 8). Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, що відкрилась після смерті спадкодавця в суді не встановлено. Таким чином, [PERSON] на законних підставах набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], відповідно до ст.328 ЦК України. На підставі 15, 328, 392, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 30 червня 2007 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Ржищівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 22. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між подружжям зіпсувалося, сторони не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем. Сторони у справі проживають окремо близько двох років, чоловік має іншу сім'ю, шлюбні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Вважаючи, що примирення неможливе, позивач просила суд ухвалити рішення, яким укладений між ними шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь кошти на відшкодування судового збору. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечувала.. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі не надіслав, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони проживають окремо близько двох років, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, від шлюбу сторони мають малолітнього сина. Крім того, як вказала позивач в позовній заяві, відповідач має іншу сім'ю, чоловік проти розіврання шлюбу не заперечує, спору щодо розподілу майна між ними немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, тобто витрати позивача по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у січні 1998 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований ВРАГС Дніпровського району м. Києва. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2009 року, спільне життя не склалося. За таких обставин, позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов. Від відповідача на адресу суду надійшла заява, справжність підпису на якій засвідчений приватним нотаріусом, в якій [PERSON] визнає позов, не заперечує проти задоволення позову про розірвання шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 30 січня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 89. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення по цивільній справі № 2-318/11 за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про визнання права власності, посилаючись на те, що в рішенні не вказано ідентифікаційний номер позивача та площу гаража, що заважає останній зареєструвати право власності. Заявник в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради, в судове засідання також не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява [PERSON] про винесення додаткового рішення є такою, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Так, в судовому засіданні встановлено, що рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2011 року по цивільній справі № 2-318/11 за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про визнання права власності, позов [PERSON] задоволено. Визнано право власності за [PERSON] на гараж [ADDRESS], як за спадкоємцем після померлого [PERSON]. Проте, у вищевказаному рішенні суду не вказано ідентифікаційний номер позивача та площу гаража на який визнавалось право власності. Відповідально до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що необхідно задовольнити заяву [PERSON] та винести додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, зацікавлена особа - Шарівська сільська рада. [PERSON] у своїй заяві посилалася на те, що проживала однією родиною з [PERSON], [INFO], в період з листопада 2000 року по [INFO], тобто по день смерті [PERSON], але під час спільного проживання шлюб не було зареєстровано, тому просить визнати факт проживання однією сім'єю за період з листопада 2000 року по 22 грудня 2013 року. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи не заперечувала щодо задоволення вимог заяви та встановлення факту проживання однією сім'єю. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. За життя, [PERSON], перед смертю, проживав разом з заявницею з листопада 2000 року, мали спільний побут та бюджет. Між [PERSON] та [PERSON] існувало почуття кохання. Факт прожиття підтверджується показами свідків: [PERSON] та [PERSON], які є сусідами та підтвердили факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією родиною, яка була побудована на почутті любові, взаємоповаги та спільних інтересах. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності зі ст. 271 ЦПК України, судам підвідомчі справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявниця довела вимоги заяви, тому вони підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд дійшов висновку, що позивачем сплачено судовий збір у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 10 січня 2007 року Хімчинською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 1. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала і в їх обгрунтування послалася на наступне. У шлюбі з відповідачем вони перебувають з січня 2007 року. Разом подружнім життям прожили сім років. Шлюб для обох перший. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спочатку їх сімейне життя проходило нормально, але згодом відповідач почав пиячити та застосовувати до неї фізичну силу, а також ображати її в присутності малолітньої доньки. З грудня 2013 року між ними припинено шлюбні стосунки та вони не спілкуються, оскільки вона пішла проживати до іншого чоловіка із яким у майбутньому планує створити нову сім`ю. Спору про поділ майна набутого під час шлюбу та місце проживання дитини між ними не існує, оскільки згідно їхньої спільної домовленості вирішено, що після розірвання шлюбу донька залишиться проживати разом з нею. Подальше збереження їхнього шлюбу не можливе, оскільки суперечить її інтересам та інтересам дитини, у зв`язку з чим строк на примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на дошлюбному прізвищі. Сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу, просить покласти на відповідача і за викладених обставин позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав та проти його задоволення не заперечував, пояснивши, що на сьогоднішній день зберегти їхню сім`ю не можливо, тому строк на примирення просить не надавати. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступними підставами. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 10 січня 2007 року Хімчинською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а. с. 4/. За час подружнього життя у подружжя [PERSON] народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] /а. с. 5/. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження їх шлюбу не можливе, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припиненні з грудня 2013 року і в даний час шлюб носить формальний характер, кожна зі сторін проживає окремо своїм життям, тому позов підлягає задоволеню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 12 березня 2005 року вона уклала шлюб із [PERSON], який зареєстрований виконкомом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 06. Від шлюбу мають двох синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через певний проміжок часу у них почалися сварки, в ході яких відповідач принижував її та застосовував фізичну силу. За таких обставин шлюбні відносини між ними припиненні з 01 січня 2010 року, спільне господарство не ведеться, подальше проживання разом та збереження шлюбу є неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з?явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення з відміткою про отримання поштових відправлень, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 березня 2005 року виконкомом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 06, зареєстровано шлюб між сторонами. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON]- розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 21, 24, 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом,в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] який був зареєстрований 02.11.2001 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №778 , посилаючись на те, що через різні погляди на життя та втрату взаємного інтересу з серпня 2013р. вона та відповідач проживають окремо не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] [INFO]. Подальше спільне життя збереження сім'ї , вважає, неможливим та таким, що перешкоджає її інтересам та інтересам їх спільної дитини. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі просив його задовольнити. Спору щодо проживання неповнолітнього сина [PERSON] та розподілу спільного майна у нього не має. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2001 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №778(а.с. 4). Від цданого шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], актовий запис №2307 за домовленістю сторін проживає та проживатиме в майбутньому з матір'ю (а.с. 5). Сторони проживають окремо з серпня 2013 року, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, через постійні конфлікти та суперечки не підтримують шлюбних стосунків. Заперечують можливість примирення. Майнового спору між подружжям немає. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 12 серпня 2012 року у виконкомі Метанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №05. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у стосунках взагалі відсутнє порозуміння та повага, шлюб носить формальний характер, особисті відносини з відповідачем уже тривалий час мають негативний характер. Фактичні шлюбні відносини припинені з жовтня 2013 року, відповідач залишив сім?ю та проживає в помешканні своїх батьків. Миритися не бажає, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить залишити їй прізвище «[PERSON]». У разі неявки відповідача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, про причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що подальше сімейне життя суперечить інтересам сім'ї, сторони миритися не бажають. Позивачка після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а тому з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з 05 листопада 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з позивачем. Спільне життя не склалося. Шлюбні відносини припинені з листопада 2013 року. Подальше сімейне життя неможливе. Позивачка просить шлюб розірвати. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач проти позову не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 листопада 2010 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Діти мешкають разом з позивачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з листопада 2013 року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved