overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

У квітні 2016 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, у якому зазначають, що їм на праві спільної часткової власності, в рівних частинах, належить земельна ділянка площею 0,0535 га та розташований на ній житловий будинок за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS]. Власником суміжної земельної ділянки за адресою [ADDRESS] є [PERSON], яка проживає разом із сином [PERSON] та його сім'єю. Позивачі зазначають, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні належною їм земельною ділянкою, а саме: перешкоджають встановленню огорожі по межі між ділянками; встановили на належній позивачам земельній ділянці, на відстані 30 см від межі, огорожу довжиною 8,7 м та виростили на ній виноградник; побудували некапітальне складське приміщення, яке задньою частиною шириною 5,5 м знаходиться на належній їм земельній ділянці на відстані 70 см від межі; не допускають позивачів на територію свого домоволодіння для обьслуговування задньої стіни свого будинку. У зв'язку з наведеним та з урахуванням збільшених позовних вимог позивачі просять зобов'язати відповідачів: сприяти їм у встановленні межі між домоволодіннями; не чинити перешкод у встановленні огорожі від [ADDRESS] до їх будинку на рівні задньої стіни будинку; демонтувати огорожу довжиною 8,7 м та виноградник, що виріс на ній; звільнити територію їх домоволодіння від складського приміщення шириною 5,5 м, яке на 70 см заходить за межу між домоволодіннями; надавати їм доступ на територію свого домоволодіння для проведення необхідних робіт по догляду та ремонту задньої стіни будинку та фундаменту; відповідно до ст. 106 ЗК України зобов'язати управління Держземагенства у м. Бровари встановити тверді межі між домоволодіннями сторін. У судове засідання позивач не з'явилася, повідомивши письмово про розгляд справи без її участі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, тому суд за згодою позивачів вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачам на праві спільної часткової власності, в рівних частинах, належить земельна ділянка площею 0,0535 га та розташований на ній житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Власником суміжної земельної ділянки за адресою [ADDRESS] є [PERSON], яка проживає разом із сином [PERSON] та його сім'єю. З наданого позивачами збірного кадастрового плану, вбачається порушення відповідачами меж земельної ділянки, тому суд задовольняє позовні вимоги щодо демонтажу огорожі довжиною 8,7 м з виноградником та звільнення території домоволодіння позивачів від складського приміщення шириною 5,5 м, яке на 70 см заходить за межу між домоволодіннями. Що стосується інших позовних вимог, то суд вважає їх необгрунтованими та недоведеними, а тому відмовляє в їх задоволенні. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

У квітні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з відповідною позовною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 25.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 174. Від шлюбу сторони мають дитину доньку Злату, [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що подружні стосунки припинені протягом останнього часу, їх спільне життя не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені в наслідок чого їх спільне життя та збереження вказаного шлюбу стало суперечити її інтересам, а тому позивачка дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце був належним чином повідомлений згідно ст.74-78 ЦК України, причини неявки суду не відомі, заперечень, заяви на примирення до суду не надходило. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. За згодою позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.6), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження вище вказаного шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивачки, понесені нею і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

У квітні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з відповідною позовною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 26 березня 2014 року відділом ДРАЦС по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського МУЮ у Житомирської області, актовий запис № 130. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що подружні стосунки припинені протягом останнього часу, їх спільне життя не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені в наслідок чого їх спільне життя та збереження вказаного шлюбу стало суперечити її інтересам, а тому позивачка дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце був належним чином повідомлений згідно ст.74-78 ЦК України, причини неявки суду не відомі, заперечень, заяви на примирення до суду не надходило. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. За згодою позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.5), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження вище вказаного шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивачки, понесені нею і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У квітні 2016 року позивачка - [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачем - [PERSON], зареєстрований 12 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 498. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що подружні відносини припинились, почали виникати непорозуміння щодо побудови сім'ї, подружжя втратило взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім'ю та ведення спільного господарства. Протягом останнього часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу та підстав для примирення немає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечив проти його задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.6) та врахувавши обставини справи, викладені в позовній заяві, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Заяв від сторін щодо примирення подружжя суду не надавалось. Враховуючи вище викладене та те, що стосунки в сторін розладналися, вони як сім'я не проживають, миритися не бажають, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у на користь позивачки, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

У квітні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог Чортківської районної державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивачка вказала, що 27 лютого 1997 року в с. Мазурівка Чортківського району помер її батько [PERSON]. 5 січня 2015 року в с. Білобожниця Чортківського району померла її баба [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку (пай), яка належала їй на праві приватної власності згідно Державного акту на землю. Відповідно до чинного законодавства [PERSON] та [PERSON], як внуки [PERSON], є спадкоємцями за правом представлення. Позивачка пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини у звязку з тим, що перебувала на роботі за межами України. Відповідач [PERSON] спадщини після смерті баби не приймав і на неї не претендує. Тому позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, з якої вбачається, що він позов визнає, просить справу розглядати без його участі. Представник третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачкою пропущено з поважних причин, то

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

У квітні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] та зареєстрований 26 січня 2013 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис № 52. Від спільного життя мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. З вересня 2015 року шлюбні відносини припинено, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, постійних сварок. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2013 року, шлюб зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис №52. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя проживає окремо, спільного господарства не веде. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У квітні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстрований 25 червня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 401. Від спільного життя мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. На протязі останнього року в родині виникають сварки з причин різних поглядів на життя. З квітня 2016 року відповідач пішов з родини. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, спільного господарства не веде. Просила суд розірвати шлюб. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2011 року, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 401. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя не проживає разом, спільного господарства не веде. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У квітні 2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05 квітня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на спільне проживання. В квітні 2015 року шлюбні відносини між ними припинені, з цього часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач не надає коштів на утримання сина. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розміром 1293 гривні, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав частково, просив шлюб з позивачкою розірвати та оскільки він працює, стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку, щомісячно. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 05 квітня 2011 року перебувають в шлюбі зареєстрованому виконкомом Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу та оскільки відповідач має постійне місце роботи, та постійний дохід, суд вважає за необхідне частково задовольняючи позов, шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 487,20 грн. та в дохід бюджету судовий збір в сумі 551,2 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

У квітні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 08 листопада 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за №362. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з травня 2015 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, у зв'язку з тим що відповідач ображав позивачку та постійно між сторонами виникали варки. Зазначені причини призвели до розпаду сім'ї. На підставі зазначеного, позивачка просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила присвоїти прізвище - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 листопада 2014 року між позивачкою та [PERSON] у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №362. [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved