Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

у квітні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06.03.2014 між ним та відповідачем укладено договір - заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Класік до 8-го Березня» на 370 днів в іноземній валюті № 331832/29014/370-14 на суму 12000 доларів США під 11% річних на строк із 06.03.2014 по 11.03.2015 по 10.02.2015 та під 19% річних за період з 11.02.2015 по 11.03.2015. Після закінчення строку договору вона звернулася до відповідача з заявою про повернення банківського вкладу, однак отримала відмову у зв'язку з обмеженням НБУ у видачі готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. У зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути на її користь із відповідача кошти в рахунок виконання договору № 331832/29014/370-1 про банківський строковий вклад (депозит) від 06.03.2014у сумі 12000 доларів США, відсотки в сумі 1273,08 доларів США та 3% річних в сумі 30,55 доларів США. Представник позивача [PERSON] судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача у судове зсідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку: 06.03.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір - заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Класік до 8-го Березня» на 370 днів у іноземній валюті за № 331832/29014/370-14 на суму 12000 доларів США на час дії із 06.03.2014 по 11.03.2015 під 11% річних - за період з дня, наступного за днем розміщення вкладу по 10.02.2015 та за період з 11.02.2015 по 11.03.2015 під 19% річних. Згідно п.6 Договору після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов. 11.03.2015 позивач звернулася до ПАТ «Фінанси і кредит» з вимогою видати їй депозитний банківський вклад за договором № 331832/29014/370-14 від 06.03.2014 в сумі 12000 доларів США та відсотки в сумі 1273 доларів США у зв'язку із закінченням строку дії договору. На заяву позивача [PERSON] відповідачем надано відповідь, в якій зазначено, що Постановою Правління НБУ за № 160 від 03.03.2015 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» обмежено видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ, а тому повернення вкладів фізичних осіб, залучених в іноземній валюті, строк розміщення яких закінчився, може здійснюватися, за наявності достатніх коштів в касі відділення частинами в межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача в частині повернення суми вкладу за Договором № 331832/29014/370-14в розмірі 12000 доларів США та відсотків в розмірі 1273,08 доларів США підлягають до задоволення. Крім цього, суд вважає за необхідне задовольнити позов і в частині стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми виходячи із розрахунку наведеного позивачем в позовній заяві, а саме: (12000,0+1273,08) х 3% х 28/365 = 30,55 доларів США. Пленум Верховного Суду України у Постанові № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України- гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. За курсом встановленим відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.06.2015 -1 долар США складає 21 грн. Таким чином,заборгованість за депозитними коштами з переведенням в українську валюту на день ухвалення рішенняскладає: сума вкладу 12000 доларів США х 21=252000 грн., відсотки- 1273,08 доларів США х 21 = 26734,68 грн., всього 13273,08 доларів США, що дорівнює 278734,68 грн., а також 3%річних- 30,55 доларів США х 21= 641,550 грн., Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем при подачі позову до суду не було сплачено судовий збір на підставі п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню із відповідачів в дохід держави. Окрім цього, позивач просить суд стягнути на її користь судові витрати, витрачені нею на правову допомогу у розмірі 6500 грн. Відповідно до ст.ст. 84,88 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать витрати на правову допомогу. За нормами ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу, представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 08.04.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved