overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справ був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 07 червня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (арк.с.4). Малолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2014 року і до його повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 18 квітня 2008 року (арк.с.6). [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 01 жовтня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (арк.с.7). Неповнолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень 00 копійок щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до ЖБК «Річковик-2» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги мотивує тим, що з січня 2001 року працювала у відповідача за сумісництвом на посаді паспортиста. 02 червня 2014 року, згідно з наказом № 15 від 02.06.2014 року звільнена з займаної посади відповідно до ст. 43-1 КЗпП України. З урахуванням вищевикладеного позивач вважає, що такі дії є неправомірними, наказ таким, що виданий із грубим порушенням норм чинного законодавства, а її звільнення незаконним. На підставі викладеного, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд скасувати наказ № 15 від 02.06.2014 року, поновити її на посаді паспортиста та стягнути з ЖБК «Річковик-2» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позивач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає та підтримує в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлений належним чином. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 21.09.2007. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинено з квітня 2012 року. Примирення та подальше спільне життя з ним не можливе. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Майновий спір та спір про проживання дитини відсутні. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 21.09.2007 між сторонами Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 698, що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Із пояснень сторін встановлено, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого шлюбні стосунки припинено більше двох років і намірів їх поновлювати вони не мають. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню, прізвище позивача залишити без змін. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26.04.1986 року, від якого мають повнолітню дочку [PERSON]. Внаслідок вживання відповідачем спиртних напоїв його поведінка є неконтрольованою та агресивною і він застосовує до неї фізичну силу, знищує їхнє майно, через що вона втратила почуття поваги та любові. Вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до 4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 26.04.1986 року між позивачем та відповідачем Відділом запису громадянського стану виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про її народження. Неповнолітніх дітей сторони від шлюбу не мають. У зв'язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім'ю не мають, примирятись не бажають, мір для цього не приймають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Зазначала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей. Відносини в сім'ї не склалися, часто виникають сварки. На даний момент сторони проживають разом, але фактично не спілкуються, побутові та особисті проблеми вирішують окремо. Позивач вважає недоцільним подальше перебування у шлюбі з відповідачем та просить його розірвати. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16 листопада 2005 року серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.5,6). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено 243,60 грн. судового збору, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини із відповідачем припинені на початку вересня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Відповідач працює, отримує заробітну плату і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Однак в добровільному порядку допомогу не надає, тому позивачка бажає стягувати аліменти в встановленому законом порядку. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. А саме стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, при цьому пояснив, що дійсно мали місце затримки зі сплати коштів на утримання дитини, які були викликані тимчасовими фінансовими труднощами. В порядку ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матір»ю і перебуває на її утриманні, [PERSON] проживає окремо. Згідно з ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює керівником гуртка спеціалізованої школи №239 м. Києва і має дохід, при цьому кошти на утримання дитини надає не систематично та не в повному обсязі. Оцінивши зібрані по справі матеріали та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбу та мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, частих сварок, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом ухвалено про слухання справи в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позовної заяви і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а статті 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони знаходяться у шлюбі з 02.11.1996 року (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане Новопетрівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області.) Сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], (свідоцтва про народження [NUMBER] та [NUMBER]) Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено, проти можливості примирення заперечують обидва з подружжя. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню із залишенням після розірвання шлюбу позивачу шлюбного прізвища. В силу ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений під час звернення до суду із позовом судовий збір на користь позивача у розмірі 243грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.06.2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають трьох дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні представники позивачки підтримали позовні вимоги та просили суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 50 % заробітку /доходу/ відповідача щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дітей. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просив суд його задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.06.2010 року, від якого мають трьох дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи обставини справи, перебування дітей на утриманні позивачки, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання трьох дітей, аліментів в розмірі 1/2 частини заробітку /доходу/ щомісячно від дня пред'явлення позову до суду, а саме : 03.10.2014 року до повноліття дітей але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 01.06.2013 року було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу у сторін дітей немає. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. З травня 2014 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовні вимоги не надав та не просив суд розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2013 року, від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що з травня 2014 року шлюбні стосунки між ними припиненні. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу позивачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved