Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що 18.10.2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір № DNH4KS88460159, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 3062,80 грн., із сплатою за користування кредитом в розмірі 25,08 % річних. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути зазначені кошти Банку, у передбачені Кредитним договором строки, сплатити плату за користування кредитними коштами та виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 3062,80 грн. Відповідач порушила умови укладеного договору. Станом на 02.10.2014 року сума заборгованості перед позивачем складає 58350,15 грн., з яких заборгованість за кредитом - 3053,53 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 16919,41 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання - 35122,44 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2754,77 грн. З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача 58350,15 грн. заборгованості за кредитним договором, 583,50 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся з заявою, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду письмові заперечення проти позову посилаючись на те, що в серпні 2006 року втратила паспорт громадянина України і 18.10.2006 року в кредитні відносини з ПАТ КБ «ПриватБанк» не вступала, документів не підписувала. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 18.10.2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір № DNH4KS88460159, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 3062,80 грн., із сплатою за користування кредитом в розмірі 25,08 % річних. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути зазначені кошти Банку, у передбачені Кредитним договором строки, сплатити плату за користування кредитними коштами та виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 3062,80 грн. Відповідач порушила умови укладеного договору. Станом на 02.10.2014 року сума заборгованості перед позивачем складає 58350,15 грн., з яких заборгованість за кредитом - 3053,53 грн., заборгованість по відсоткам по користування кредитом - 16919,41 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання - 35122,44 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2754,77 грн. У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, та сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня прострочення платежу. За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст. 57-60 ЦПК України. Поряд з цим відповідач не довела обставину, що 18.10.2006 року в кредитні відносини з позивачем не вступала, документів не підписувала, оскільки з листа Сквирського районного сектору УДМС України в Київській області від 07.11.2014 року, вбачається, що із заявою про втрату паспорта серії СМ № 961108, виданого 07.04.2005 року Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області, [PERSON] звернулася 31.10.2006 року - після укладення правочину. Доказів, які підтверджують обставину, що 18.10.2006 року не підписувала кредитних документів, відповідач не подала. За ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд зазначає, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, відповідно до засад змагальності сторін за ст.10 ЦПК України. Заяви про застосування судом позовної давності від сторони у спорі, відповідно до ст.267 ЦК України, не зроблено. Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача 58350,15 грн. заборгованості за кредитним договором № DNH4KS88460159 від 18.10.2006 року та 583,50 грн. судових витрат.

Outcome: approved