overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 30 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №\~527. В обґрунтування позову зазначав, що з 30 серпня 2008 року він перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу їхнє сімейне життя почало поступово погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони мають різні погляди шлюб та сімю, у звязку з чим примирення та подальше спільне сімейне життя є неможливим. Позивач [PERSON] у суді позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у суді позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, оскільки більше року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розяснивши наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. 30 серпня 2008 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №\~527. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони більше одного року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Майновий спір відсутній. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON], звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 04.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградській області (актовий запис № 21) між нею та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обставини з ведення спільного господарства та виховання дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Пояснила, що з відповідачем не проживають разом з червня 2016 року. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення за наявності всіх умов, передбачених ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2012 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградській області про що зроблено актовий запис № 21 та видано відповідне свідоцтво (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві про що зроблено актовий запис № 3683 (а.с.7). Із пояснень позивача вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 29.10.2005 року Міським віддіом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області (актовий запис № 650) між ним та [PERSON] посилаючись на різні характери та погляди на життя, шлюб та сім'ю та фактично окреме проживання. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. У судовому засіданні [PERSON], позов підтримує та просить його задовольнити. Пояснив, що з [PERSON] вони разом не проживають біля одного року, спорів пов'язаних зі сплатою аліментів, поділу майна наразі немає. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію суду надала заяву про визнання позову та просить розглядати справу за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2005 року, про що в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зроблено актовий запис № 650 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Із пояснень позивача вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 лютого 1995 року з відповідачкою зареєстрували шлюб. У сторін немає неповнолітніх дітей. Відповідачка не бажає у добровільному порядку розірвати шлюб. За період проживання у сторін виникали сварки, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. З 2001 року сторони проживають окремо. У судове засіданні позивач [PERSON] не зявився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, просить понесені судові витрати залишити за ним, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась про час і місце розгляду справи, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Оскільки відповідачка, яка належним чином повідомлена й від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності в судове засідання не зявилась, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] у цій справі поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. Згідно заяви [PERSON], просить залишити за ним понесені судові витрати. Беручи до уваги принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, суд уважає залишити за позивачем понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 жовтня 1979 року з відповідачкою зареєстрували шлюб. У сторін є дві доньки, які проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, відповідачка зраджує позивачеві, підтримувала та підтримує зв'язки з іншим чоловіком. За цієї обставини з грудня 2015 року сторони проживають окремо. [PERSON] зазначає, що шансів на збереження шлюбу не залишилось, категорично наполягає на розірванні шлюбу. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суду пояснила, що не визнає обставин за яких відповідач просить розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] у цій справі поніс судові витрати. У судовому засіданні [PERSON] попросив суд залишити за ним понесені судові витрати. Беручи до уваги принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, суд уважає залишити за позивачем понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 липня 2003 року з відповідачкою зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги один до одного, взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів. Тепер сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому збереження сімї та спільне життя неможливе. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить за ним залишити судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] у цій справі поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. Згідно заяви [PERSON], просить залишити за ним понесені судові витрати. Беручи до уваги принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, суд уважає залишити за позивачем понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зняти арешт з належного йому рухомого майна, а саме: автомобілю CHRYSLER DODG CARAVA, реєстраційний номер [NUMBER]; з транспортного засобу ЛАЗ 695, реєстраційний номер: 010345 ХО; та з транспортного засобу КМЗ Днепр11, реєстраційний номер: 6471 ХО. Позовні вимоги мотивовано тим, що в ході проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 38198103 було накладено арешт на належні позивачу транспортні засоби. В подальшому виконавчий документ було повернуто стягувачеві, однак при цьому не було знято арешт з належного йому майна. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити із зазначених в позові підстав. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала, надала свої письмові заперечення проти позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на примусовому виконанні Дніпровського РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області перебувало виконавче провадження за виконавчим листом № 2-3135, виданим 16.10.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Сведбанк» боргу в сумі 219851,26 грн. 29.05.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно довідки МРЕВ ДАІ за боржником зареєстровано рухоме майно, а саме: автомобіль CHRYSLER DODG CARAVA, реєстраційний номер [NUMBER]; транспортний засіб ЛАЗ 695, реєстраційний номер: 010345 ХО; транспортний засіб КМЗ Днепр11, реєстраційний номер: 6471 ХО. В подальшому 16.09.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанову про розшук вказаних транспортних засобів. 05.12.2014 року на підставі п. 7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій) виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, у звязку з тим, що майно боржника не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку. Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій) арешт з майна боржника знімається у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу який його видав, в даному випадку виконавчий документ був повернутий стягувачу, що виключає можливість звільнення майна з - під арешту. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.10.2016 року) боржнику надається строк для предявлення виконавчого листа до примусового виконання протягом трьох років. Таким чином, суд дійшов висновку, що підстави для зняття арешту з рухомого майна позивача відсутні. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], а [INFO] року - баба [PERSON]. Він є єдиним спадкоємцем майна померлих, однак у зв'язку із розбіжностями в написанні їх імені у документах, які підтверджують родинні стосунки, не може оформити спадщину, з огляду на що просить суд його заяву задовольнити та встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, була для нього рідною матір»ю, а для [PERSON], яка померла [INFO] року, - рідною донькою. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі та просить її задовольнити. Заінтересована особа - Немиринецька сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, надіславши письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти заяви не заперечує. Заслухавши заявника, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Деркачі Старокостянтинівського району Хмельницької області померла [PERSON]. До складу спадщини після її смерті увійшло право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Немиринецька» розміром 3,04 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала по [ADDRESS] й після її смерті з 23 лютого 2003 року в управління і розпорядження спадковим майном вступив онук [PERSON], мати якого [PERSON] померла [INFO] року. 18 грудня 2015 року за заявою [PERSON] Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №944/2015 до майна померлої [INFO] року [PERSON] Той факт, що померла [INFO] року [PERSON] є рідною матір»ю [PERSON] підтверджується наступними письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], де в графі «народився» зазначено «[PERSON]», а в графі «мати» значиться «[PERSON]», свідоцтвом про народження [PERSON], де в графі «народився» зазначено [PERSON], а в графі «мати» значиться «[PERSON]», довідкою виконкому Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №283 від 18 березня 2016 року, якою підтверджується, що [PERSON] є донькою [PERSON]. Крім того, той факт, що померла [PERSON] є матір»ю [PERSON] та бабою заявника підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Отже, досліджені судом докази достовірно вказують на те, що [PERSON], яка померла [INFO] року, була матір»ю [PERSON], яка померла [INFO] року, й відповідно бабою [PERSON], [INFO]. Разом з тим, із наданого заявником свідоцтва про його народження серії [NUMBER] вбачається, що він народився [INFO] року і його матір»ю записана [PERSON]. Оскільки факт родинних відносин заявника із матір»ю встановлено свідоцтвом про його народження, тому необхідності встановлювати факт родинних відносин між ним та матір»ю в судовому порядку немає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та припинення державної реєстрації місця проживання. В обґрунтування позову зазначив, що він перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який у 2003 році було розірвано. Від шлюбу у них народилась донька, яка є відповідачем по справі, та яку після народження було зареєстровано за місцем його проживання: [ADDRESS]. У 2009 році позивача за рішенням суду було позбавлено батьківських прав стосовно відповідача та з цього моменту вона за вказаною адресою не проживає. В судове засідання позивач не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання був належним чином повідомлений, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 16.10.2003 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, від шлюбу вони мають дитину [PERSON], яка після народження була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2009 [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно [PERSON], після чого, як стверджує позивач, вона не проживає за вищевказаною адресою. Відповідно до акту «ЖЕД Печерська брама» від 09.09.2016 [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS]. За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За правилами ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач відсутня без поважних причин за місцем своєї реєстрації, у квартирі позивача, понад один рік, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність їх задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved