Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.08.2006 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір та надано кредит у розмірі 26035,00 дол. США на термін до 04.08.2013 року. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань між позивачем та відповідачем [PERSON] 04.08.2006 року укладено договір поруки, за яким він зобов'язався відповідати в солідарному порядку з позичальником за невиконання умов договору. У порушення умов договору позичальник зобов'язання за договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості на 24.03.2015 року становить 134279,02 дол. США, яка складається з: 24338,73 дол. США - заборгованість за кредитом, 24035,30 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3775,22 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 82129,77 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Оскільки позичальником умови договору не виконані, тому позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 134279,02 дол. США, що за курсом 23,28 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.03.2015 року складає 3126015,59 грн., та судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. До суду надійшли поштові відправлення із судовою повісткою у зв'язку із закінченням терміну зберігання. За письмовою згодою представника позивача на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 04.08.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ZRH0AN02003378, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 26035,00 дол. США на термін до 04.08.2013 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, а також сплатити інші платежі в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку зі сплати коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором та процентів за користування кредитом, станом на 24.03.2015 року заборгованість становить 134279,02 дол. США, яка складається з: 24338,73 дол. США - заборгованість за кредитом, 24035,30 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3775,22 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 82129,77 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 543, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. виконання позичальником зобов'язань У забезпечення виконання позичальником зобов'язань між позивачем та відповідачем [PERSON] 04.08.2006 року укладено договір поруки № ZRH0AN02003378/1, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за належне виконання боржником [PERSON] зобов'язань, що виникають з указаного кредитного договору. Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання, санкція у вигляді пені спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Враховуючи зазначенні обставини, вочевидь не співмірність між передбаченою санкцією і порушенням зобов'язання, значний розмір пені,

Outcome: partial