Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

У квітні 2016 року до суду звернувся позивач з позовною заявою, в якій вказував , що 01.05.2010 року померла його мати [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 5,06 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, та належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-КВ № 081069. Земельну ділянку оформити він не має можливості , оскільки Державний акт, який посвідчував право власності на землю втрачено. ? частину спадкової земельної ділянки за рішенням Володарського районного суду Київської області визначено брату відповідачу по справі. Позивач просить суд визнати за ним, в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла 01.05.2010 року , право власності на ? частку земельної ділянки площею 5,06 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, та належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-КВ № 081069. Представник позивача в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений . На адресу суду надійшла заява , якою він просить суд провести розгляд справи без його участі, на підставі наявних матеріалів справи. Просить суд позов задоволити (а.с.25). Представник відповідача позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд ознайомившись із позовною заявою , заслухавши пояснення представника відповідача, взявши до уваги позицію представника позивача викладену у заяві , що надійшли до суду та дослідивши матеріали справи вважає , що позов підлягає задоволенню . По справі встановлено, що 01 травня 2010 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с.4). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за законом, зокрема, на земельну ділянку площею 5,06 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області та належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-КВ № 081069 (а.с.9-10). Зазначений Державний акт було втрачено, про що зазначено у рішенні Володарського районного суду Київської області, яке набрало чинності (а.с.12-13). 27.06.2013 року рішенням Володарського районного суду Київської області за відповідачем [PERSON] визнано право власності на ? частини земельної ділянки площею 5,06 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, та належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-КВ № 081069 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ( а.с.12-13). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що позивач має право на ? частку спадкового майна, що залишилась після [PERSON] в порядку спадкування за законом, відповідно до ст. 1265 ЦК України . Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідач по справі також є спадкоємцем першої черги, та як зазначив його представник в судовому засіданні не заперечує проти прийняття ? частини спадкового майна позивачем. Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку : оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено, нотаріус не має можливості оформити спадкове право позивача в установленому законом порядку , тому позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов базується на законі , є обґрунтованим тому його слід задоволити.

Outcome: approved