Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

У квітні 2017 р. позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що з 22 серпня 2009 року по 01 квітня 2013 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не дивлячись на свій обов'язок не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. В зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини з моменту подання позову до досягнення нею повноліття. Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що з 22 серпня 2009 року по 01 квітня 2013 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від спільного проживання сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 02 від 12.02.2010 року, вчиненого Тишківською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. Дитина сторони проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сімї за № 227 від 11.04.2017 року виданої Тишківською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. За змістом ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не дивлячись на свій обовязок участі у вихованні дітей в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання в достатній мірі не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК України ) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява [PERSON] надійшла до суду і зареєстрована 18 квітня 2017 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У звязку з цим, суд вважає, що аліменти повинні стягуватися з [PERSON] з дня предявлення позову, а саме з 18 квітня 2017 року. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved