Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У квітні 2014 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом з тих підстав, що з травня 1973 року по жовтень 2013 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON]. За період шлюбу подружжя придбало двокімнатну квартиру [ADDRESS] в Жовтневому районі м. Маріуполя, а також легковий автомобіль марки ВАЗ 21070, 1999 року випуску. Ордер на квартиру за вищезазначеною адресою був отриманий [PERSON] на сім'ю з двох осіб, на себе та дружину, на підставі рішення виконкому Жданівської міської Ради депутатів трудящих від 17.05.1978 року № 123/3.Пай за квартиру був сплачений подружжям повністю, у зв'язку з чим 07.05.1999 року на ім'я [PERSON] було видано реєстраційне посвідченнявід № 170. В жовтні 2013 року шлюб між ними було розірвано, але заявниця продовжувала проживати зі [PERSON] однією сім'єю та вести з ним спільне господарство до дня його смерті, тобто до [INFO], оскільки він тяжко хворів та вимагав стороннього догляду. [INFO] року [PERSON] помер. Дітей у подружжя не було.Заявниця є спадкоємицею четвертої черги. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представники вимоги підтримали з вищевказаних підстав та додатково пояснили, що факт спільного проживання чоловіка та жінки без шлюбу підлягає підтвердженню лише за період з 12.10.2013 року по [INFO] рік , тобто протягом 5 місяців, враховуючи те, що до 12.10.2013 року подружжя перебувало в зареєстрованому шлюбі.Відповідний факт підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема, довідками голови ЖБК «Жовтневий-125», квитками на ім'я [PERSON] та [PERSON] на 05.01.2014 року, напрямок Маріуполь-Ростов, та на 08.01.2014 року, напрямок Ростов-Маріуполь (подружжя їздили до родичів заявниці на різдвяні свята), квитанціями про поховання [PERSON], тощо. Окрім того,на теперішній час [PERSON] є власницею 1/2 частини квартири за вищевказаною адресою на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21 серпня 2012 року про поділ спільного майна подружжя. Представник зацікавленої особи Маріупольської міської ради заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитані в судовому засіданні, пояснили, що заявниця по справі з 1973 року перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] та проживала з ним за адресою: [ADDRESS], до дня його смерті. Оскільки [PERSON] був інвалідом першої групи, він часто хворів, йому важко було навіть ходити,заявниця весь час за ним доглядала, готувала їжу, вони разом вели спільне господарство. Окрім [PERSON], який доводиться заявниці рідним племінником, ніхто навіть не здогадувався, що подружжя в жовтніі 2013 року розлучилося. Допитавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, у відповідності з вимогами ст.212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно відмітки у паспорті заявниці 11.05.1973 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.10.2013 серія [NUMBER], виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що зроблено актовий запис № 188. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.03.2014 року серія [NUMBER], виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 530. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] в Жовтневому районі м. Маріуполя, автомобіля марки ВАЗ 21070, 1999 року випуску. Ордер № 937 серія КО на квартиру за вищезазначеною адресою був отриманий [PERSON] на сім'ю з двох осіб, на себе та дружину [PERSON], на підставі рішення виконкому Жданівської міської Ради депутатів трудящих від 17.05.1978 року № 123/3. Відповідно до свідоцтва про право власності від 7.05.1999 року № 170, право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] Маріупольським БТІ, реєстровий № 35071. 1/2 частина вказаної квартира належить [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21.08.2012 року, про що видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.03.2014 року № 19202820. Відповідно до особового рахунку [NUMBER], а також відміток у паспорті [PERSON] з 28.12.1978 року до 15.10.2013 року була зареєстрована у [ADDRESS], де також з 28.12.1978 року мешкав померлий [PERSON] Згідно довідки від 21.03.2014 року, виданої головою ЖБК «Жовтневий-125», [PERSON] з 1978 року по день смерті [INFO] року проживала зі [PERSON] та вела з ним спільне господарство. Згідно довідки від 23.03.2012 року серія 10 ААБ № 285515, виданої міжрайонною МСЕК № 1 м.Маріуполя Міністерства охорони здоров'я, [PERSON] був інвалідом першої групи та вимагав стороннього догляду. Згідно автобусних квитків, придбаних на ім'я заявниці та померлого [PERSON], а також зі слів [PERSON] з 05.01.2014 року по 08.01.2014 року вони разом перебували в Ростові-на-Дону в Російській Федерації на святах у її далеких родичів. Згідно квитанцій на поховання, похованням [PERSON] займався рідний племінник заявниці [PERSON] Зі слів [PERSON] він займався організаційними питаннями, кошти надавала його тітка [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб. У відповідності з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які сумісно проживають, пов'язані сумісним господарством, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з вимогами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, що проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Отже, законодавець чітко визначив 3 юридичні ознаки, які складають поняття сім'ї: 1) спільне проживання, 2) пов'язання спільним побутом, 3) наявність взаємних прав і обов'язків. Таким чином, аналізуючи зібрані і досліджені у справі докази, суд прийшов до висновку, що факт постійного проживання не менше п'яти років однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року, знайшов своє підтвердження. З огляду на вищенаведене, оскільки встановлення даного юридичного факту заявниці необхідно для прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд встановлює факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved