Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

У жовтні 2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. В позові [PERSON] зазначив, що 31.08.2017 року між ним та відповідачем було досягнуто домовленості про продаж відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] транспортного засобу: вантажний автомобіль «SCANIA» модель R124LA, дн.з. [NUMBER], 1997 року випуску, тип вантажний сідловий тягач. Після того як позивач оглянув автомобіль разом з відповідачем та його дружиною, вони звернулись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] для укладання нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу. Під час підготовки нотаріусом документів, вона повідомила, що в реєстрі обтяжень рухомого майна наявна заборона на відчуження вказаного автомобілю. Також позивач вказав, що відповідач [PERSON] запевнив позивача, що вказане обтяження існує за кредитом, який він повністю повернув банку, про це йому необхідно тільки повідомити банк і банк скасує обтяження та запропонував позивачу надати йому завдаток, який у разі не продажу автомобілю буде повернутий позивачу в подвійному розмірі. Позивач погодився, після чого сторонами було прийнято рішення укласти попередній договір з елементами договору позики в нотаріальному порядку. Згідно вказаного договору сторони в майбутньому, а саме до 01.10.2017 року зобов'язались укласти договір купівлі - продажу транспортного засобу, а у випадку невиконання відповідачем зобов'язань, він повинен буде сплатити позивачу штраф в розмірі 100% від суми попереднього договору та повернути суму позики, що разом становить 255 795,41 гривень. Як зазначив позивач, [PERSON] не виконав свої зобов'язання, договір купівлі - продажу автомобілю так і не уклав, позивачу грошові кошти не повернув, тому позивач був вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за попереднім договором з елементами договору позики від 31.08.2017 року в розмірі 127 897,71 гривень, а також судові витрати. В судове засідання з'явився представник позивача - адвокат [PERSON], який підтримав позов в повному обсязі та просив суд його задовольнити. В судове засідання з'явився також представник відповідача за довіреністю [PERSON], який підтвердив всі факти, які викладені в позові, однак пояснив, що відповідач на даний час знаходиться в скрутному матеріальному становищі, тому не може повернути грошові кошти позивачу. Тому, що відповідач не виконав попередній договір провина повністю покладається на банк. Суд, заслухавши надані пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до попереднього договору з елементами договору позики від 31.08.2017 року (а.с.4), який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язались в майбутньому до 01.10.2017 року укласти договір купівлі - продажу транспортного засобу: вантажного автомобілю «SCANIA» модель R124LA, д.н.з. [NUMBER], 1997 року випуску, тип вантажний сідловий тягач, при цьому [PERSON] зобов'язався продати, а [PERSON] - купити за 767 386,23 гривень, вказаний транспортний засіб. Відповідно до п.п.3.1, 3.2 Договору, кожна сторона зобов'язалась належним чином виконати свої зобов'язання, а [PERSON] є відповідальним за невиконання даного договору та у випадках не укладання основного договору через відсутність будь - яких оформлених належним чином документів. Також із п.п. 4.1,4.2 вказаного Договору вбачається, що [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 127 897,71 гривень, що є еквівалентом 5000,00 доларів США для підготовки документів, необхідних для укладання основного договору, а [PERSON] в свою чергу зобов'язався повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів під час укладання основного договору. У випадку не виконання зобов'язань передбачених п.1 та п.2 цього договору [PERSON], незалежно від причин їхнього невиконання, сплачує [PERSON] штраф у розмірі 100% від суми цього договору та повертає суму позики, що разом буде становити 255 795,41 гривень, що є еквівалентом 10 000,00 доларів США за курсом НБУ на день укладання цього договору, протягом двох днів після 01.10.2017 року. Факт того, що на вантажний автомобіль «SCANIA» модель R124LA, д.н.з. [NUMBER], 1997 року випуску, тип вантажний сідловий тягач, який належить [PERSON] існує обтяження у вигляді застави, підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №53293907 від 31.08.2017 року та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №53608424 від 04.10.2017 року(а.с.5,6) Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Пункт 1 вищезазначеної статті визначає підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, а саме - договори та інші правочини. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керується тим, що зобов'язання за попереднім договором з елементами договору позики відповідачем не виконані, тому сума позики має бути стягнута на користь позивача. Відповідач взяв на себе обов'язок повернути зазначені кошти, правову природу цих коштів як позики попереднім договором з елементами договору позики підтверджено. Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт одержання відповідачем [PERSON] від [PERSON] грошових коштів в сумі 127 897,71 гривень для підготовки документів, необхідних для укладання основного договору був зафіксований нотаріусом та не заперечується стороною відповідача. Свої зобов'язання [PERSON] не виконав в строк, визначений Договором. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі, припинення правовідношення, визнання права тощо. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору. Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Суд першої інстанції визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно встановив обставини справи, надав оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved