Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди та витрат на правову допомогу. Свою позовну заяву позивач обґрунтовував тим, що 05.08.2017 року орієнтовно о 10 год. 25 хв. у м. Києві на перехресті вулиць Вишгородська-Мукачівська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Honda Fccord», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та «Toyota Auris», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON]. Згідно з Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 17.10.2017 року у справі № 367/5968/17 у вищевказаній ДТП відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП та провадження відносно відповідача було закрито, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Позивач зазначає, що вартість завданого йому матеріального збитку внаслідок ДТП складає 85615,79 грн., що підтверджується звітом № 2174/17 від 22.08.2017 року, складеним ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп», а згідно повторного звіту №2174/17 від 03.11.2017 року - вартість завданого йому матеріального збитку внаслідок ДТП складає 95250,00 грн. При цьому, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за відповідним договором АК № 3650108 з ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп». На звернення позивача від 02.11.2017 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» 25 січня 2018 року здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 59022,76 гривень. Позивач вважає, що у зв'язку з недостатністю страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди необхідно стягнути з винної особи, тобто з відповідача, на його користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка складає 36763,57 гривень. Посилаючись на приписи статей 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 38 375,97 гривень на відшкодування шкоди, 4600 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір у сумі 704,80 гривень. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся за єдиною встановленою судом адресою, зазначеною як місце реєстрації у постанові про притягнення його до адміністрованої відповідальності. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Суд, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши учасників даного судового розгляду, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до Постанови Ірпінського міського суду Київської області від 05.08.2017 року у справі №367/5968/17, 05.08.2017 року о 10.25 год. в м. Києві на перехресті вул.. Вишгородська, Мукачівська [PERSON], керуючи автомобілем «Honda Fccord», реєстраційний номер [NUMBER], проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Toyota Auris», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], який рухався по вул.. Мукачівська, на зелений сигнал світлофора, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків, чим порушив п.8.7.3 Правил дорожнього руху. Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 8). Відповідно до Звіту № 2174/17 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 22.08.2017 року ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість матеріального збитку, завданого власнику «Toyota Auris», реєстраційний номер [NUMBER] складає 59022,76 грн, а відновлювального ремонту - 95250,00 грн.. (а.с. 12-31). Відповідно до платіжного доручення № 000034-2018/0319 від 19.03.2018 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп», перерахувало позивачу страхове відшкодування у сумі 59022,00грн. (а.с. 65-66). Таким чином, саме відповідач є винною особою, яка має відповідати за завдану позивачу матеріальну шкоду, яка була частково відшкодована страховою компанією. Розмір непокритих страховим відшкодуванням збитків позивача складає арифметичну різницю між сумою 95786,33 грн. та сумою 59022,76 грн., а саме, 36763,57 грн. Вищевказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, у судовому засіданні відповідачем не оспорювалися. У той же час, згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1194 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, матеріалами справи повністю підтверджується факт завдання шкоди відповідачем майну позивача - транспортному засобу, реальна вартість матеріальної шкоди та законність вимог позивача про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У той же час, згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 80 ЦПК встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, надані позивачем докази є достатніми, а вимоги, які повністю підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані. Враховуючи встановлені вище обставини та норми чинного законодавства України, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на його користь у якості відшкодування матеріальної шкоди 36 763,57 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з чим, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий сбір у сумі 704,80 грн. Зважаючи на доведеність обставин понесення позивачкою витрат на правову допомогу у розмірі 4600 грн. (а.с.72-79), наявність їх розрахунку, зважаючи на співрозмірність витрат з ціною позову, такі витрати підлягають компенсації за рахунок відповідача відповідно до ст. 137 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved