Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

у жовтні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 липня 1982 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РНК м. Києва між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 842. Від цього шлюбу в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач з 90-х років почав регулярно вживати алкогольні напої, почали погіршуватися стосунки між позивачем та відповідачем, а також між відповідачем та його донькою. Позивач намагалась відвернути його від згубної звички. З 2005 року, після смерті батьків позивача, відповідач почав жити в окремій кімнаті. Відповідач почав усе більше відокремлюватися від сім'ї: повісив замок на дверях своєї кімнати, мало спілкується, має окрему поличку в холодильнику, де тримає свої продукти. З 2013 року, після народження онуки позивача, проблема загострилася, почалися сімейні конфлікти, сварки. Жити під постійним тиском алкогольнозалежного чоловіка позивачу страшно. Позивач вважає, що їх з відповідачем сім'я розпалась, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Строк на примирення позивачу не потрібний. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи . Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 1982 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РНК м. Києва, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 842 (а.с 8). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з серпня 2015 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved