Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

У квітні 2018 року до суду із зазначеним позовом звернулась [PERSON] в інтересах [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до виконавчого напису, виданого 08 серпня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 19 листопада 2010 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредит в розмірі 20190 грн., який [PERSON] зобов'язався прийняти, використати за цільовим призначенням та\~ сплатити кошти за користування кредитом, а також у подальшому повернути кредит банку. 08 серпня\~ 2017 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис №7975, яким запропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 121392,21 грн. за вказаним договором. 29 березня 2018 року постановою державного виконавця Кальміуського ВДВС\~ м.Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області\~ [PERSON] відкрито виконавче провадження № 56024489 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса [PERSON] №7975 від 08 серпня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитний договором від 19 листопада 2010 року в розмірі 121392,21 грн.З діями відповідача позивач не згоден, оскільки\~ виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема, ним не було отримано письмової вимоги нотаріуса та/або кредитора щодо усунення порушень, відсутній оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Позивач не згоден з вказаною сумою заборгованості, жодних звернень, претензій чи вимог від банку він не отримував. На підставі викладеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню навчий напис, вчинений 08 серпня 2017 року приватним нотаріусом [PERSON] Представник позивача в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача за дорученням [PERSON] в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом згідно діючого законодавства, безспірність\~ заборгованості позивача перед банком за кредитним договором підтверджена відповідними документами, а приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Боржнику направлялась вимога 17 липня 2017 року про необхідність виконання зобов'язань, та було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але боржник не скористався своїм правом. Крім того, наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Вчинений нотаріусом напис був здійснений у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису були суворо дотримані всі вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідач приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] до суду не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. З матеріалів справи вбачається, і це не оспорюється сторонами, що 19 листопада 2010 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 20190 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 19 листопада 2010 року, станом на 30 червня 2017 року залишок заборгованості за наданим кредитом склав 20190,00 грн., заборгованість за відсотками 93145,44 грн., заборгованість за пенею та комісією 1800 грн., штрафи 500 грн. та 5756,77 грн. Письмовою вимогою ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 19 листопада 2010 року. 08 серпня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ\~ КБ «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 19 листопада 2010 року боргу в розмірі 121392,21 грн. Постановою державного виконавця Кальміуського ВДВС м.Маріуполя\~ ГТУЮ у Донецькій області від 29 березня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56024489, на підставі виконавчого напису № 7975 від 08 серпня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 121392,21 грн. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок). Відповідно дост. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Положеннямист. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як вбачається із матеріалів справи, строк, за який провадиться стягнення\~ з 06 липня\~ 2011 року по 30 червня 2017 року (06 років 01 місяць 24 дні), отже строк, з якого у стягувача виникло право примусового стягнення боргу слід рахувати саме з 30 червня 2014 року. Цей висновок суд робить із загального правила визначення початку перебігу позовної давності, визначеного ст.261 ЦК України від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Таким чином, нотаріус, в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат»та п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 здійснив виконавчий напис поза межами встановленого трирічного строку. З оскаржуваного виконавчого напису також вбачається, що загальна сума заборгованості складається з тіла кредиту, відсотків, пені, штрафу (фіксованої частини) та штрафу (відсоток від суми заборгованості). Між тим, Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Згідно Переліку м. Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи,\~ вбачається, що позивач\~ до 14 квітня 2018 року був зареєстрований в [INFO]. З викладеного вбачається спір щодо стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пені та штрафів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved