Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Агаркова Анна Миколаївна, Шевченківський районний відділ держаної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві відповідно до якого просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Агарковою Анною Миколаївною від 19 липня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 707. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 грудня 2016 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопрестиж Центр» було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, а саме автомобіля Land Rover модель Range Rover Voque 3.0 D Універсал - В, 2014 року випуску, чорний номер кузову [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] . Перед укладенням договору купівлі-продажу транспортного засобу, 10 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопрестиж Центр», в особі директора [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №5706/16/000178 комісії транспортного засобу, згідно якого комісіонер зобов`язаний за дорученням комітента виконати в інтересах останнього, але від свого імені дії пов`язані з продажу транспортного засобу, а саме автомобіля Land Rover модель Range Rover Voque 3.0 D Універсал - В, 2014 року випуску, чорний номер кузову [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] . 19 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Агарковою Анною Миколаївною вчинено виконавчий напис №707 про звернення стягнення на користь стягувана - громадянина України [PERSON] з боржника - громадянина України [PERSON] на транспортний засіб марки Land Rover модель Range Rover Voque 3.0 D Універсал - В, 2014 року випуску, чорний номер кузову [NUMBER], попередній д.н.з. [NUMBER] , який належить боржнику [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] виданого Центром 8047 від 22.10.2016 року дата першої реєстрації 20 січня 2015 року що є предметом застави за договором застави транспортного засобу посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О. 12 червня 2017 року за реєстровим №2563 на забезпечення виконання умов Договору позики укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , на суму в розмірі 5 229 840 гривень 00 копійок, що підлягала поверненню не пізніше 15 червня 2017 року включно. 10 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсним договору застави транспортного засобу. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року та Постановою Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шишкіної Алли Олександрівни, [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним Договору застави транспортного засобу, договір застави транспортного засобу від 12 червня 2017 року визнано недійсним. 13 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Салеомоном А.А. було винесено постанову про розшук майна боржника з метою звернення стягнення транспортного засобу марки Land Rover модель Land Rover модель Range Rover Voque 3.0 D Універсал - В, 2014 року випуску, чорний номер кузову [NUMBER], попередній д.н.з. [NUMBER] на користь [PERSON] в межах виконання виконавчого напису нотаріуса від 19 липня 2017 року. Про існування виконавчого напису №707 від 19 липня 2017 року та постанови про розшук майна боржника від 13 вересня 2017 року позивачу стало відомо 25 вересня 2018 року коли у нього державний виконавець разом із слідчим намагалися забрати належний йому на праві приватної власності транспортний засіб. Позивач вважає, що [PERSON] надав нотаріусу неправдиву інформацію щодо його права власності на автомобіль Land Rover модель Range Rover Voque 3.0 D Універсал - В, 2014 року випуску, чорний номер кузову [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , який насправді йому на момент вчинення правочину вже не належав. З врахуванням наведеного, позивач вважає, що є достатні підстави вважати виконавчий напис таким, що вчинений приватним нотаріусом з порушенням норм чинного законодавства та таким, що не підлягає виконанню. 20 травня 2019 року відповідачем 1 [PERSON] , був поданий відзив на позовну заяву, в якому він заперечував щодо позову в повному обсязі, виходячи з того, що доводи позивача, що укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу між ТОВ «Автопрестиж Цент» та [PERSON] йому не відомі. Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Агарковій А.М., 19 липня 2017 року на момент вчинення виконавчого напису № 707 про звернення стягнення на користь стягувача - [PERSON] з боржника [PERSON] , були надані всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису. Окрім цього, відповідач 1 в своєму відзиві звертає увагу на ту обставину, що відповідачем 2 [PERSON] , який в той же час є боржником перед відповідачем 1 ніяким чином не оспорюється вчинений нотаріусом виконавчий напис № 707, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача. Щодо тверджень позивача, що договір транспортного засобу визнано недійсним на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 11 грудня 2019 року та постанови Апеляційного суду м.Києва від 15 лютого 2018 року, відповідач 1 повідомляє, що 26 березня 2018 року Верховний суд, виніс ухвалу, якою зупинено виконання рішень Шевченківського районного суду м.Києва від 11 грудня 2019 року та постанови Апеляційного суду м.Києва від 15 лютого 2018 року. У судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач 1 не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив суд в позві відмовити в повному обсязі. У судове засідання відповідач 2 не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду був належним чином повідомлений. У судове засідання треті особи не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду були належним чином повідомлені. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. 10 грудня 2016 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопрестиж Центр» було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, а саме автомобіля Land Rover модель Range Rover Voque 3.0 D Універсал - В, 2014 року випуску, чорний номер кузову [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] . 19 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Агарковою Анною Миколаївною вчинено виконавчий напис №707 про звернення стягнення на користь стягувана - громадянина України [PERSON] з боржника - громадянина України [PERSON] на транспортний засіб марки Land Rover модель Range Rover Voque 3.0 D Універсал - В, 2014 року випуску, чорний номер кузову [NUMBER], попередній д.н.з. [NUMBER] , який належить боржнику [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] виданого Центром 8047 від 22.10.2016 року дата першої реєстрації 20 січня 2015 року що є предметом застави за договором застави транспортного засобу посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О. 12 червня 2017 року за реєстровим №2563 на забезпечення виконання умов Договору позики укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , на суму в розмірі 5 229 840 гривень 00 копійок, що підлягала поверненню не пізніше 15 червня 2017 року включно. 10 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсним договору застави транспортного засобу. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року та Постановою Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шишкіної Алли Олександрівни, [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним Договору застави транспортного засобу, договір застави транспортного засобу від 12 червня 2017 року визнано недійсним. Постановою Верховного суду від 04 вересня 2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року залишено без змін. Тобто, очевидним є той факт, що виконавчий напис № 707 виданий 19 липня 2017 року є таким, що не підлягає виконанню. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425- XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Законунотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувана (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувана, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, судом встановлено, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Агаркової Анни Миколаївни №707, виданий 19 липня 2017 року, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved