Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути заборгованість за кредитним договором №2004752823 від 18.07.2013 року в розмірі 37117,10 грн. Посилається на те, що 18.07.2013 року між АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2004752823. Згідно з положеннями кредитного договору АТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 19734,00 грн. з кінцевим терміном погашення до 18.11.2015 року. Зазначає, що відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення заборгованості за кредитним договором в сумі 37117,10 грн. Також зазначає, що внаслідок істотних порушень відповідачем зобов'язань за кредитним договором, АТ «ОТП Банк» розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості, однак вимоги щодо погашення заборгованості відповідачем були проігноровані та заборгованість не сплачена. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, через канцелярію суду надала клопотання в якому вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.07.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір надання споживчого кредиту №2004752823 відповідно до якого банк надає позивальнику споживчий кредит, а позичальник отримує його строком на 28 місяців з кінцевою датою погашення 18.11.2015 року. Відповідно до п.1.2.1 банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі визначені даним кредитним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною. Згідно з п. 1.3.1. датою надання кредиту є дата підписання позичальником даного договору. Пунктом 1.4.1. передбачено, що позичальник зобов'язаний повністю повернути кредит та виконати всі інші зобов'язання передбачені кредитним договором не пізніше 18.11.2015 року. Відповідно до п.1.4.2. договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця дату платежу та в розмірі, зазначених у графіку платежів. Пункт 1.4.3., 1.4.4. передбачає, що проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту, виходячи із розміру процентної ставки. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. За обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.4.10 договору належною сплатою чергового щомісячного платежу позичальником вважається надходження на рахунок банка грошових коштів у розмірі не менше за щомісячний платіж і не пізніше дати платежу, зазначеної у графіку платежів. Згідно з п.1.5.1 за порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеного графіком платежів, позичальник сплачує штраф: за кожен факт порушення - 25 грн. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, надав позивачу кредит, відповідач в свою чергу отримала зазначені грошові кошти, але порушила умови договору, та не сплачувала визначені договором платежі по кредиту, відсоткам та комісії, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість в розмірі 37117,10 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були здійсненні дії, щодо досудового врегулювання даного спору. 09.02.2017 року представником кредитора на адресу [PERSON] була направлена вимога про погашення простроченої заборгованості у розмірі, на той час, 37091,08 грн., яку необхідно було сплатити протягом 30 календарних днів. Встановлено, що на зазначену вимогу відповідач жодним чином не відреагувала та заборгованість не погасила. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач [PERSON] всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитні договори сторонами укладені у письмовій формі, зазначено їх розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договорами і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідач [PERSON] не сплативши у вказаний в договорі строк кредити, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача на користь ПАТ «ОТП Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором [NUMBER] від 18.07.2013 року в сумі 37117,10 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ПАТ «ОТП Банк» суми сплаченого судового збору 1600,00 грн.

Outcome: approved