Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором поруки №010-2013-3-П від 27 жовтня 2015 року у розмірі 1 572 590,02 грн. В обґрунтування позову зазначив, що між ПрАТ «Царичанський завод Мінводи» та ПАТ «КБ «Земельний Капітал» був укладений кредитний договір № 010-2013 від 17.12.2013 з урахуванням доповнень, відповідно до якого позичальнику було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом у розмірі 5300000 грн. строком кредитування до 16.12.2016. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та кредитором було укладено договір поруки № 010-2013-3-П від 27.10.2015. Оскільки позичальником кредит не повертається, то банком прийнято рішення про стягнення боргу з [PERSON], як поручителя. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши обґрунтування та заперечення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 17.12.2013 між ПрАТ «Царичанський завод Мінводи» та ПАТ «КБ «Земельний Капітал» був укладений кредитний договір № 010-2013, відповідно до умов якого, з урахуванням змін та доповнень, позичальнику було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом у розмірі 5300000 грн. строком кредитування до 16.12.2016. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «КБ «Земельний Капітал» було укладено договір поруки № 010-2013-3-П від 27.10.2015. Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель зобов'язується солідарно з позичальником відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором № 010-2013 від 17.12.2013 та договорами про внесення змін та доповнень до нього, укладеними між кредитором та позичальником. Відповідно до п. 2.1. договору поруки сторони договору визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом те неустойки. Відповідно до п.2.5. договору поруки поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому кредитором. Погашення здійснюється поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок кредитора. Позивач зазначає, що позичальником з березня 2016 року не здійснювалося погашення процентів за користування кредитними коштами, не була повернута заборгованість по кредиту згідно рафіком, встановленим у п.1.1. кредитного договору № 010-2013 від 17.12.2013. Відповідно до п.5.13. кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами та штрафних санкцій у випадку невиконання позичальником зобов'язань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами та погашення кредиту згідно з графіком користування лімітом за кредитною лінією. Відповідно до п.2.6. договору поруки встановлено, що подання кредитором вимоги щодо виконання частини боргових зобов'язань не позбавляє кредитора подати вимогу щодо погашення іншої частини боргових зобов'язань. Обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі. Для дійсності вимоги кредитор не зобов'язаний надавати поручителю підтвердження невиконання боргових зобов'язань позичальником. При зміні своєї адреси, поручитель зобов'язаний повідомити про це кредитора. До моменту отримання такого повідомлення, вимога кредитора належить до подання за вказаною в цьому договорі адресою. В договорі поруки поручителем зазначено адресу: [ADDRESS]. На зазначену адресу 14.04.2016р. було направлено претензію-вимогу № 12/319 від 14.04.2016р. з вимогою погасити заборгованість за несплаченими відсотками за лютий-березень 2016 року, але заборгованість так і залишилася несплаченою. Також поручителю було направлено претензію-вимогу №12/910 від 10.10.2016р., відповідно до якої кредитор вимагав погашення всієї заборгованості, в т.ч. і за несплаченими простроченими процентами. Разом з тим погашення заборгованості так і не відбулось. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою визначені ст. 554 ЦК України, відповідно до якої у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Банк виконав умови договору та надав позичальнику кредит, проте останній умов договору щодо його повернення не виконує, не виконує також свої зобов'язання за договором поруки і поручитель, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 1 572 590,02 грн. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена та документально підтверджена сума судового збору у розмірі 23 588,85 грн.

Outcome: approved