Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до виконкому [PERSON] міської ради Дніпропетровської області та [PERSON] міської ради Дніпропетровської області, в обґрунтування позову посилається на те, що 17.01.2011 року помер її дядько [PERSON] рідний брат її батька [PERSON] Після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з [ADDRESS]. Після його смерті спадкоємцями першої черги були [PERSON] та дід позивача [PERSON] 28.10.2012 року помер дід позивача і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з квартири [ADDRESS] та грошового вкладу в «Ощадбанку». Після його смерті спадкоємцем першої черги став батько позивача, який помер 31.03.2014 року. Після смерті батька позивач намагалася зясувати питання, чи було ним складено заповіт, однак їй це не вдалося. Родичі повідомляли її, що спадщина оформлена належним чином і право власності на квартири за ними зареєстровано. Позивач вважає, що строк на подання заяви до органів нотаріату про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки після смерті кожного із спадкоємців залишався живий спадкоємець першої черги за законом, який би мав переважне право на спадкування цього майна, тому вона вважає, що строк можливо їй поновити. На теперішній час у позивача є всі підстави вважати, що після смерті [PERSON] спадщина не оформлялась та дідом не отримувалась. Так само після смерті діда позивача її батько спадщину не отримав. Усі ці обставини стали відомі позивачу на початку поточного року, коли вона дізналась про відсутність правовстановлюючих та технічних документів на квартири та після того, як стала намагатись отримати відомості про ці квартири. Після смерті батька усі правовстановлюючі документи та технічні паспорти на обидві квартири зникли. З цих причин позивач не могла вчасно прийняти спадщину, оскільки нотаріуси вимагали подання правовстановлюючих документів. Уточнивши в подальшому позовні вимоги, позивач просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її дядька [PERSON], який помер 18.01.2011 року, та яка складається з належної йому 1-кімнатної квартири [ADDRESS], а також яка відкрилась після смерті її діда - [PERSON], який помер 28.10.2012 року, та яка складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS], а також банківського вкладу в ПАТ «Ощадбанк», та яка відкрилась після смерті її батька [PERSON], який помер 31.03.2014 року, та яка складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS] протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду за її позовом у разі його задоволення, з підстав його пропуску з поважних причин. Ухвалою суду неналежного відповідача виконком [PERSON] міської ради Дніпропетровської області замінено належним відповідачем [PERSON] міською радою Дніпропетровської області. В звязку з цим третю особу [PERSON] міську раду Дніпропетровської області виключено із складу осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні представник позивача та позивач вимоги позову і його обґрунтування підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду телефонограму про розгляд справи за його відсутності та визнання позову (а.с. 39). Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серія І-КИ № 532192, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 18 (а.с. 12). [PERSON] помер у м. Вільногірську Дніпропетровської області 03.04.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-КИ № 624886 (а.с. 13). За відомостями КП «Жилсервіс» (лист від 09.04.2015 року за вих. № 1496) за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] реєстрація громадян відсутня. За адресою [ADDRESS] договір з [PERSON] відсутній (а.с. 8). До матеріалів справи долучено копію договору № 4542 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 22.10.2010 року з якого вбачається, що він укладений між КП «Жилсервіс» [PERSON] міської ради Дніпропетровської області та [PERSON] на забезпечення виконання надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку № 55-57 по вул. Леніна у м. Вільногірську (а.с. 6, 7). Вказана копія договору отримана позивачем з супровідним листом КП «Жилсервіс» від 09.04.2015 року вих. № 1496. [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO]. Комсомолу у м. Вільногірську Дніпропетровської області (а.с. 9). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11.08.1999 року, що вбачається з копії відповідного свідоцтва [PERSON] І-КИ № 126993 (а.с. 10). [PERSON] є сином померлого 28.10.2012 року [PERSON], що вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, номер витягу 00015217850 та копії свідоцтва про смерть [PERSON] І-КИ № 615061 (а.с. 11, 14). За відомостями КП «БТІ м. Вільногірська» станом на 06.05.2015 року квартира № 61 у м. Вільногірську по вул. Леніна, 49-б належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності по 1/2, та квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Це також вбачається з копій свідоцтв про право власності на нерухоме майно (а.с. 28, 29, 45, 46). За відомостями приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу та державної нотаріальної контори спадкові справи щодо майна померлих [PERSON], [PERSON], [PERSON] не відкривались (а.с. 36, 60). [PERSON] помер 18.01.2011 року, що підтверджується копією актового запису про смерть № 04 від 19.01.2011 року (а.с. 56). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00015646424 батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с. 72, 73). Згідно ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). Згідно положень ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч. 1 , 3 ст. 1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. За змістом ст. 1266 ЦК України спадкування за правом представлення має місце за умови, якщо спадкодавець не склав заповіт, а спадкоємець за законом помер до відкриття спадщини. Згідно положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Слід зазначити, що законодавець не надається значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значної кількості часу. В разі пропуску зазначених строків такі спадкоємці можуть звернутися з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В даному випадку судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на момент смерті 03.04.2014 року [PERSON] [PERSON] була єдиним спадкоємцем за законом першої черги, як дочка померлого відповідно до положень ст. 1261 ЦК України. [PERSON] помер 18.01.2011 року і відповідно до наданих суду доказів єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті був його батько [PERSON], його брат [PERSON] був спадкоємцем другої черги відповідно до положень ст. 1262 ЦК України. Слід зазначити, що посилання позивача в позовній заяві на те, що вона є спадкоємцем [PERSON] та [PERSON] за правом представлення у відповідності до положень ст. 1266 ЦК України ґрунтується на помилковому розумінні положень вказаної норми, оскільки суть спадкування за правом представлення полягає в тому, що онуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, які померли до відкриття спадщини, а племінники спадкодавця спадкують ту частку, яка належала б їх відповідному родичу, якби він був живий. На момент відкриття спадщини після померлого [PERSON] її батько був живий, а на момент смерті [PERSON] був живий спадкоємець першої черги [PERSON], а її живий на той час батько був тільки спадкоємцем другої черги. Тому позивач не могла в обох цих випадках бути закликана до спадкування за правом представлення. [PERSON] є спадкоємцем пятої черги після померлого [PERSON], як його онука (другий ступінь споріднення) та після померлого [PERSON] (третій ступінь споріднення). В даному випадку суд вважає за можливе застосувати до цих правовідносин положення ч. 2 ст. 1258 ЦК України. Слід зазначити, що під неприйняттям спадщини слід розуміти неподання заяви про прийняття спадщини нотаріусу у встановлений строк з часу відкриття спадщини. В даному випадку судом не встановлено обставин, які свідчать про прийняття спадщини шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та про фактичне прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] Будь-яких відомостей про зміну черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування шляхом укладання нотаріально посвідченого договору заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини відповідно до положень ст. 1259 ЦК України матеріали справи не містять. Відомостей про складання заповітів усіма трьома спадкодавцями матеріали справи не містять. Позивач не прийняла спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в розумінні положень ст. 1268 ЦК України. На обґрунтування поважності причин пропуску строку зі зверненням з заявою про прийняття спадщини позивач посилається на те, що їй не відомо було чи складені спадкодавцями заповіти, документи на квартири були втрачені, позивач не знала, що спадщина після смерті [PERSON] не оформлялась її дідом та спадщина після смерті її діда [PERSON] не отримувалась. Позивач також посилається на те, що після смерті спадкодавців залишався спадкоємець першої черги за законом, який мав переважне право на спадкування вказаного майна, тому вважає причини пропуску строку звернення з заявою поважними. Позивач посилається на те, що про неприйняття спадщини [PERSON] та [PERSON] вона дізналась тільки після смерті останнього. Суд погоджується з твердженням позивача про те, що при наявності спадкоємців першої черги після померлих вона мала обґрунтовані підстави вважати, що спадщина ними прийнята, тому нею у встановлений законом строк не було вчинено дій, спрямованих на прийняття спадщини. Також поважною причиною можна вважати відсутність оригіналів документів на спадкове майно в період подання заяви. Згідно п. 1.2 гл. 8 Наказу Мінюсту України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5 при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Оскільки інші спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання заяви про її прийняття відсутні, територіальна громада в особі [PERSON] міської ради Дніпропетровської області є належним відповідачем по справі як остаточна наступниця у спадковому майні за ст. 1277 ЦК України. Оцінюючі в сукупності наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з поважних причин. Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю у два місяці на подачу заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вказаний строк знаходиться в межах максимального строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини та на переконання суду є достатнім для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Його слід обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили. Суд не вважає за необхідне визначати в резолютивній частині рішення суду склад спадщини, оскільки відповідно до положень ст. 1272 ЦК України суд лише визначає додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Питання щодо визначення складу та місцезнаходження спадкового майна вирішує нотаріус. Тому в цій частині в задоволенні позову має бути відмовлено. Клопотання позивача про покладення на неї судових витрат задовольнити.

Outcome: partial