Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У квітні 2017 року позивач [PERSON] звернулась із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 жовтня 2015 року шлюб між ними розірвано. Дитина утримується та виховується матірю, відповідач не приймає участі у вихованні сина та не надає матеріальної допомоги на утримання, з ними не проживає. Однак, дитина не зареєстрована у передбаченому законом порядку та у реєстрації дитини за місцем проживання та реєстрації матері управлінням з питань реєстрації Хмельницької міської ради 20 квітня 2017 року їй було відмовлено у зв»язку із тим, що батько дитини згоду на реєстрацію дитини не надає. Тому просить надати дозвіл відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації щодо реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] без згоди його батька. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просять його задовольнити. Суду пояснили, що з часу народження сина [PERSON], 22 листопада 2012 року він є незареєстрованим ні за місцем проживання матері, ні за місцем проживання батька. Довідка комітету самоорганізації населення про реєстрацію дитини була видана помилково. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та дав згоду на реєстрацію дитини за місцем проживання матері. Посилається на те, що згідно довідки комітету самоорганізації населення мікрорайону Ружична син [PERSON] значиться зареєстрованим за місцем реєстрації у будинку, що належить на праві власності матері позивача, тому він відмовлявся надавати таку згоду добровільно. Представник органу опіки та піклування Хмельницької міської Ради заявлений позов підтримав. Суду пояснив, що неповнолітня дитина має бути зареєстрована за місцем проживання матері або батька. Вважає, що в разі відсутності згоди батька на реєстрацію дитини за місцем проживання дитини та матері, слід надати дозвіл на реєстрацію дитини без його згоди. Такий дозвіл буде відповідати інтересам дитини для надання дитині медичної допомоги та отримання допомоги. Суд, заслухавши доводи позивача, її представника, відповідача та представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи доказами, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2012 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.10.2015 року позивач з відповідачем розірвали шлюб та з того часу проживають окремо. Дитина з часу народження проживає разом з матірю, [PERSON] у будинку, що належить її матері [PERSON], батько дитини, відповідач у справі, із ними не проживає. Означені обставини підтверджуються копією домової книги, показами як свідка [PERSON] та в ході судового розгляду не заперечуються сторонами. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства та постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки, або інші законні представники зобовязані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Однак таких вимог закону батьками дитини виконано не було і фактично дитина є не зареєстрованою з часу державної реєстрації його народження. Відповідно до положень Порядку місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні при проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Як установлено судом, і цього не заперечують сторони, що згідно довідки самоорганізації населення мікрорайону Ружична за № 656 від 11.05.2017 року малолітній [PERSON] значиться зареєстрованим за місцем проживання матері [PERSON] у будинку, що належить на праві власності його бабусі [PERSON]. Однак така довідка видана на вимогу матері дитини, спростовується копією домової книги власника будинку. Відповідач згоди на реєстрацію дитини в будинку його бабусі згоди не давав, мотивував це тим, що керувався довідкою комітету самоорганізації населення мікрорайону Ружична, яка свідчила про реєстрацію дитини. Проте, що така довідка не відповідає дійсності не знав. Матір дитини була позбавлена зареєструвати дитину у передбаченому законом порядку за відсутності згоди батька дитини. Дитина фактично позбавлена надання належної медичної допомоги та патронажу дитини з часу її народження. Згідно статті 6 Закону України «Про охорону дитинства» держава гарантує дитині право на охорону здоровя, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоровя, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя та забезпечення надання необхідної медичної допомоги всім дітям. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved