Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є самотнім літнім чоловіком, його вік дорівнює 58 рокам, являється пенсіонером, єдиним доходом якого є пенсія в розмірі 3991,44грн. Розміру пенсії не вистачає на забезпечення мінімуму проживання, оскільки значна частина пенсії йде на оплату комунальних послуг. Потребує постійного лікування, має онкологічне захворювання, був двічі прооперований, за бракуванням коштів вимушений відмовитися від хіміотерапії. Сини ніякої допомоги не надають, у зв`язку з чим він звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з відповідачів аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з кожного щомісячно, починаючи з дати подання позов і довічно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на людину відповідного віку. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , який діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 31.01.2020 року та ордеру серії АН №1008999 від 17.02.2020 року, надали письмовий відзив та в судових засіданнях зазначали, що позивач отримує пенсію у значно більшому розмірі, аніж прожитковий мінімум. Вказане свідчить про відсутність підстав для надання йому додаткової матеріальної допомоги. Доказів того, що майже вся пенсія йде на оплату комунальних послуг, а також наявних витрат на лікування, не надано. Позивач має робочу групу інвалідності та може працевлаштуватись за рекомендованими лікарями професіями. Крім того, позивач, як батько, взагалі не піклувався про сина, не виконував своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги не надавав. Відповідач проживає з матір`ю, яка його виховала. Мати хворіє на ряд захворювань, що потребує додаткових витрат. Оскільки відповідачу з матір`ю не вистачає коштів, утворилась заборгованість по оплаті комунальних послуг. Позивач в свою чергу має у власності транспортний засіб, у 2018 році придбав житловий будинок та земельну ділянку, в банківській установі має на рахунку приблизно 4000 доларів США. На підставі вищевикладеного просив в позові відмовити. 23.07.2020 року до судового засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] . , яка діє на підставі ордеру серії ДН №005338/5 від 15.02.2020 року, позовні вимоги також не визнала, вказуючи на відсутність підстав для їх задоволення. На підтвердження своєї позиції залучила до матеріалів справи відповідні документи. 23.07.2020 року до судового засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач по справі доводиться батьком відповідачам [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актові записи №664 від 10.05.1984 року та №513 від 19.07.1995 року відповідно. Як вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого 08.02.2017 року на ім`я позивача [PERSON] , останній отримує пенсію за вислугу років. Розмір пенсії позивача станом на грудень 2019 року склав 3991,44грн., що підтверджується довідкою Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 06.12.2019 року. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0709401 від 29.10.2016 року, позивачу [PERSON] встановлена третя група інвалідності загального захворювання безтерміново. Протипоказана важка фізична праця, робота з високими температурами, з тривалим перебуванням на сонці, в контакті з токсичними речовинами. Може працювати сторожем, вахтером, черговим приміщення. Зі змісту Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1340 КЛПУ «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м.Маріуполя» вбачається, що позивач [PERSON] має захворювання у вигляді Са ректосегмоподібного відділу ободової кишки рТ4N0М0, 2ст. 2кл.гр. В анамнезі: перебуває на «Д» обліку з 2013 року, 07.08.2013 року- операція по відсічці ізбитку низведенної кишки, формування колоректального анастамозу, 26.07.2019 року - операція Дюамеля, ФКС від 14.08.2019 року- стеноз анастомозу в ст.субкомпенсації. Згідно записів у трудовій книжці позивача серії [NUMBER] , за останнім місцем роботи був звільнений 08.10.2019 року за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №198143579 від 29.01.2020 року, позивачу [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 14.02.2018 року належать на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1741га та житловий будинок загальною площею 74кв.м, житловою площею 36,5кв.м, що розташовані в [ADDRESS] . За відомостями Відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 14.11.2019 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 04.02.2020 року, а також особистого рахунку ЖКП «КК «Кальміуська» [NUMBER], відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . За змістом довідки КП «Комбінат комунальних підприємств» №00000000012 від 23.06.2020 року, відповідач [PERSON] з 18.05.2020 року займає посаду прибиральника кладовища та отримав дохід за період з 18.05.2020 року по 31.05.2020 року в розмірі 2055,19 грн. Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого МЛ №9, [PERSON] проходила лікування у стаціонарі хірургічного відділення в період з 30.10.2017 року по 06.11.2017 року із діагнозом: ІБС а/кардіосклероз, СН ПА, ГБ П тип середньої тяжкості, ожиріння ІІст. 02.11.2017 року проведена операція- ЛХЕ, дренування черевної порожнини. Відповідно до квитанції ККП «Маріупольтепломережа» за грудень 2019 року, борг по квартирі за місцем реєстрації відповідача [PERSON] за надані послуги з центрального опалення складає 9647,74 грн. Згідно Консультаційного висновку спеціаліста МЛ №5 від 03.02.2020 року, відповідач [PERSON] страждає на гіперметрію слабкого ступеню ОД, складним гіперметропічним астигматизмом ОS. 17 липня 2015 року, а також 26.07.2018 року між ККП «Маріупольтепломережа» та [PERSON] укладались договори про реструктуризацію заборгованості за послуги централізованого опалення/постачання гарячої води за періоди з 01.07.2015 року по 30.06.2016 року в загальній сумі 2414,60 грн., а також за період з 01.07.2018 року по 31.10.2020 року в загальній сумі 8276,45 грн. З договору надання освітніх послуг №2346 від 20.11.2019 року вбачається, що між ТОВ «Центр підготовки фахівців водного транспорту» та відповідачем [PERSON] укладено договір, згідно п.п.1.1, 3.2 якого ТОВ «Центр підготовки фахівців водного транспорту» прийняли на себе зобов`язання забезпечити навчання слухача [PERSON] на курсах професійно-технічного навчання за професією електрик судновий. Оплата навчання проводиться у два етапи. Перший платіж у розмірі 6000 грн. до початку занять, другий платіж- протягом навчання до початку виробничої практики. Згідно долучених фіскальних чеків №612005 від 21.11.2019 року та №649001 від 10.02.2020 року, понесені суми витрат на навчання «Електрик» в загальній сумі склали 12000 грн. 19 серпня 2019 року між ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» та відповідачем [PERSON] укладено договір про навчання у закладі вищої освіти, згідно змісту п.п.1.3, 4.1 якого термін навчання становить 1 рік 4 місяці. Загальний розмір плати за весь термін навчання становить 16660 грн. На підтвердження факту понесення витрат на навчання в ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» відповідачем [PERSON] надані квитанції №0.0.1544596538.1 від 06.12.2019 року на суму 1000 грн., №0.0.1476618630.1 від 25.09.2019 року на суму 1000грн., №0.0.1511145297.1 від 01.11.2019 року на суму 1760 грн.,№25006213 від 27.01.2020 року на суму 3000 грн., а також квитанцію від 21.10.2019 року на суму 1000 грн. Загальна сума підтверджених витрат складає 7760 грн. Також відповідачем [PERSON] надані квитанцію про оплату комунальних послуг за місцем реєстрації за період з листопада 2019 року по січень 2020 року на загальну суму 2194,26 грн. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (ч.8 ст.7 СК України). Частиною 1 ст.202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною 1 статті 204 СК України. Відповідно до ст.201 СК України визначено обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків. Таким чином, моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом. Відповідно до ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено на 2020 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2020 року складає 1638,00 грн., з 01 липня - 1712,00 грн., з 01 грудня -1769,00 грн. Як вже було встановлено судом вище, розмір пенсії позивача станом на грудень 2019 року становив 3991,44грн, що є вдвічі більшою сумою за встановлений законом прожитковий мінімум. При вирішенні питання про стягнення аліментів, судом враховано той факт, що позивач є пенсіонером за вислугу років та інвалідом третьої групи загального захворювання, переніс лікування внаслідок онкологічного захворювання. Проте, позивач не навів доказів перевищення щомісячних витрат, того, що він потребує додаткової матеріальної допомоги, а також необхідності проходження систематичного медикаментозного лікування і його вартості. Крім того, встановлена група інвалідності передбачає можливість працевлаштування позивача. Також судом врахований матеріальний стан відповідачів. Так, відповідач [PERSON] працює на низькооплачуваній посаді прибиральником кладовища, проживає разом з матір`ю, яка не працює та має хронічні захворювання, за місцем проживання має борги по оплаті комунальних послуг. Відповідач [PERSON] навчається у двох навчальних закладах на умовах контракту та несе значні витрати по оплаті вартості навчання. Доказів наявності доходу та його розмір у відповідача [PERSON] надано не було. Враховуючи все вищевикладене, приймаючи до уваги вік та майновий стан сторін, ступінь потреби позивача у матеріальній допомозі, суд приходить до висновку, що за таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір відноситься за рахунок Держави.

Outcome: dismissed