Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 11 листопада 2011 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 764. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. З листопада 2013 року шлюбні відносини припинили. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач здійснює добровільно, але частково, на свій розсуд. Відповідач офіційно працює на підприємстві «Азовстальбуд», має можливість надавати матеріальну допомогу на утриманні дитини. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. До розгляду справи подав суду заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнав частково. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від свого заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач здійснює добровільно, але частково, на свій розсуд. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також, у судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав частково. Матеріальну допомогу на утримання дитини здійснює добровільно. Офіційно працює на підприємстві «Азовстальбуд». Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від свого заробітку. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки надає добровільно, офіційно працює, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повнолітня дитини. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви у провадження судових органів України, тобто з 03 жовтня 2014 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial