Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал». Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, який вчинений приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. за номером 204049 від 22.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошової суми у розмірі 25 318,20 грн. В обгрунтування своїх вимог позивач вказує, що 28.09.2021 він виявив, що його рахунки арештовані та він не може скористатися грошовими коштами, пенсією та заробітною платою. З реєстру боржників дізнався про наявність виконавчого провадження №66959180. Так, 22.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. було складено виконавчий напис №204049 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 25 318,20 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено без наявності кредитного договору, тим паче нотаріально посвідченого. Всі доводи позивача зводяться до того, що вказаний виконавчий напис вчинено без наявності достатніх правових підстав для його вчинення та з порушенням норм чинного законодавства. Ухвалою суду від 18.10.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №756/15400/21, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та постановлено: витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. належним чином завірену копію нотаріальної справи, заведену за наслідками вчинення виконавчого напису №204049 від 22.06.2021; витребувати у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В. належним чином завірені копії документів, на підставі яких було відкрито виконавче провадження ВП №66959180 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за виконавчим написом в розмірі 25 318,20 грн. Ухвалою суду від 18.10.2021 постановлено у рамках вжиття заходів забезпечення позову зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №204049 від 22.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, яке перебуває в провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського Олександра Володимировича. Позивач подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у справі документами. Від представника відповідача [PERSON] 18.11.2021 на адресу суду надійшов відзив, де останній просить відмовити у задоволенні позову з огляду на таке. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. Законодавством не визначено виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідком перевірки доводів боржника та оцінки наданих доказів. Також представником відповідача направлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, де просить відмовити позивачу в стягненні витрат на правову допомогу. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявними у справі документами, письмових пояснень щодо причин своєї неявки суду не надала. Окрім того, нотаріусом не надано на вимогу суду належним чином завірену копію нотаріальної справи, заведену за наслідками вчинення виконавчого напису № 204049 від 22.06.2021. За таких обставин, суд вважає, що ним було вжито всіх залежних від нього заходів для реалізації сторонами свої процесуальних прав щодо надання правових позицій та відповідних доказів в обгрунтування останніх, а тому дійшов висновку про розгляд справи за наявними у справі матеріалами та за відсутності належним чином повідомлених учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарським О.В. винесено постанову від 27.09.2021 ВП №66959180, якою відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за період з 18.05.2021 до 18.04.2018 згідно кредитного договору №ССNG-630904442 від 18.04.2018, укладеного між боржником та АТ «Альфа Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал». Загальна сума заборгованості за виконавчим написом становить 25 318,20 грн (а.с. 6-7). Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарським О.В. винесено постанову від 28.09.2021 ВП №66959180, якою накладено арешт на грошові кошти боржника [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. виконавчого напису №204049 від 22.06.2021 за заявою стягувача ТОВ «Вердикт Капітал». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Так, п. 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п. 2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Доказів того, що виконавчий напис було вчинено на нотаріально посвідченому кредитному договорі відповідачем до суду надано не було. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович керувалася визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин позовні вимоги про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Питання щодо стягнення витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved