Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.04.2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №004-20113-180413. Позивач виконав взяті на себе зобовязання надавши відповідачеві споживчий кредит у розмірі 19613, 63 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі, про що свідчить меморіальний ордер №24161392 від 19.04.2013 року. Проте станом на подання позову до суду, відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 06.08.2014 року за договором №004-20113-180413 від 18.04.2013 року наявна заборгованість у розмірі 20049 (двадцять тисяч сорок девять) грн. 25 коп., яка складається з наступного: 18343, 95 заборгованість за сумою кредиту; 1705, 30 грн. заборгованість за відсотками; 0, 00 коп. заборгованість за комісіями. Просить суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON], [INFO], ІН [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (р/р №29098008355294, МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) заборгованість по кредитному договору у розмірі 20049 (двадцять тисяч сорок девять) грн. 25 коп. та судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу за відсутністю представника позивача. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином \~та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, 18.04.2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №004-20113-180413 (а. с. 5). Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до пункту 2.7 частини 2 договору, позивач відкриває відповідачеві рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) №29098008355294 в національній валюті України гривні. Відповідно до пункту 2.1 частини 3/5 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі. Відповідно до пункту 2.3 частини 3/5 договору, відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до пункту 2.4 частини 2 договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки 0, 01 % в рік, процентна ставка може змінюватись відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 2.5 частини 2 договору, за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється комісія в розмірі 0, 00 % за місяць. Позивач виконав взяті на себе зобовязання надавши відповідачеві споживчий кредит у розмірі 19613, 63 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі, про що свідчить меморіальний ордер №24161392 від 19.04.2013 року (а. с. 3). Проте станом на подання позову до суду, відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 06.08.2014 року за договором №004-20113-180413 від 18.04.2013 року наявна заборгованість у розмірі 20049 (двадцять тисяч сорок девять) грн. 25 коп., яка складається з наступного: 18343, 95 заборгованість за сумою кредиту; 1705, 30 грн. заборгованість за відсотками; 0, 00 коп. заборгованість за комісіями. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до частини 4 статті 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на\~ користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~ судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved