overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою у якій просить знизити шлюбний вік для її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з метою реєстрації нею шлюбу та надати останній право на шлюб. Заява мотивована вагітністю неповнолітньої [PERSON], проживанням [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю, бажанням останніх зареєструвати шлюб. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Зазначила, що на момент розгляду справи неповнолітня [PERSON], яка є її донькою втратила дитину, проте вважає, що дана обставина не впливає на створення майбутньої сім'ї [PERSON] та [PERSON] Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського району м. Києва явку свого представника до суду не забезпечив, надав через канцелярію суду заяву у якій просить слухати справу у відсутність представника відділу за наявними документами та доказами. [PERSON] вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити посилаючись на бажання укласти шлюб з неповнолітньою [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідив матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. За ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Право на шлюб може бути надане за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За вищезазначеною нормою, заявником в даній категорії справ є неповнолітня особа, яка бажає укласти шлюб. Зважаючи на те, що заява подана матір'ю неповнолітньої [PERSON], яка не може бути заявником, у її задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У квітні 2016 року гр.[PERSON] (далі також - заявник) звернулась до суду з вказаною заявою. В обґрунтування її подання вказувала на те, що її дошлюбне прізвище «[PERSON]» і при оформленні її трудової книжки була допущена помилка у написанні її прізвища, замість правильно «[PERSON]» вказано «[PERSON]». 23 жовтня 2016 року заявник досягла пенсійного віку і звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропілля і Добропільському районі(далі також - УПФ) про призначення їй пенсії. При перевірці документів УПФ було встановлено розбіжність у її прізвищі, і відмовлено у постановленні її на облік. Вказані обставини не дають змогу їй оформити пенсію, чим порушують її права. Просить суд встановити факт належності трудової книжки [NUMBER] заповненої 15 січня 1980 року в Авдіївському виробничому об'єднанні швейних і галантерейних виробів Донецької області на ім'я [PERSON], [INFO], освіта середня, бухгалтер, заявниці - [PERSON], [INFO], уродженки сел.Водянське, Добропільського району Донецької області. Заявник та заінтересована особа - УПФ в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі. УПФ у вирішенні справи по суті покладалося на розсуд суду. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У квітні 2016 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного. Згідно із ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачем заявлено клопотання про відстрочення чи звільнення від оплати судового збору за подання позовної заяви до ухвалення рішення у справі у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем, однак наведена в обгрунтування причина не може бути підставою для звільнення банку від сплати судового збору чи розстрочення його сплати. Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що ставка судового збору за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня 2016 року становить 1 378 грн. (ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік»). Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви повинно бути сплачено шляхом внесення або перерахування до УДКСУ у Оболонському районні м. Києва, код ЄДРПОУ 380003491, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 821019, поточний рахунок отримувача 31215206700006, код платежу: 22030001, призначення платежу: 22030001; 050 «Судовий збір, Оболонський р/с, код ЄДРПОУ 02896785; за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача)» у сумі 1 378 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У квітні 2016 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ПАТ «Дельта Банк» за позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного. Згідно із ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено клопотання про відстрочення чи розстрочення оплати судового збору за подання позовної заяви до ухвалення рішення у справі у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем, проте наведені позивачем доводи не є підставою для задоволення порушеного клопотання. Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що ставка судового збору за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня 2016 року становить 1 378 грн. (ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік»). Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви повинно бути сплачено шляхом внесення або перерахування до УДКСУ у Оболонському районні м. Києва, код ЄДРПОУ 380003491, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 821019, поточний рахунок отримувача 31215206700006, код платежу: 22030001, призначення платежу: 22030001; 050 «Судовий збір, Оболонський р/с, код ЄДРПОУ 02896785; за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача)» у сумі 121 682 грн. 25 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

У квітні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2001 року. Сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав зазначених у позові, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Відповідач, проти позову не заперечує, надала суду про визнання позову, просить слухати справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 06 жовтня 2001 року в Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис - 874. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з квітня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У квітні 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 09.11.2013 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №1063. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з лютого 2016 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 09 листопада 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №1063. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з лютого 2016 року. На думку сторін відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У квітні 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 24 грудня 2011 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №091187, актовий запис №1277. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 01 березня 2016 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище «Чумак») [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 24 грудня 2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №091187, актовий запис №1277. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 01 березня 2016 року. На думку сторін відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У квітні 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 25 жовтня 2013 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №113581, актовий запис №1025. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу у добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини фактично припинені. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в \~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити \~заочне рішення на підставі \~наявних \~у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище «Удовицька») [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 25 жовтня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №113581, актовий запис №1025. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу у добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини фактично припинені. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У квітні 2016 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2008 року. Сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати, місце проживання дитини визначити з нею, прізвище їй залишити [PERSON]. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених у позові, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідач, проти позову не заперечує, надав суду про визнання позову, просив слухати справу за його відсутності. \~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21 червня 2008 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис - 356. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з квітня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини\~\~життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.\~\~ Місце проживання малолітньої доньки [PERSON], необхідно визначити з матірю. Згідно\~ст. 113 СК України\~прізвище позивачки [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити відповідно до статті 88 ЦПК України. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У квітні 2016 року до суду із вказаною заявою звернувся [PERSON], просив встановити факт належності документу, а саме - що свідоцтво про право власності на житло на квартиру [ADDRESS], видане УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради 28.02.1997 року за [NUMBER] на ім'я «[PERSON]» дійсно належить [PERSON], [INFO] Вказував, що під час збору документів, звернув увагу, на той факт, що в паспорті його прізвище зазначено як «[PERSON] а в свідоцтві про право власності відповідно «[PERSON]». На момент приватизації ніхто з рідних не звернув увагу на помилку у його прізвищі. Факт належності правовстановлюючого документу підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про народження виданим 19.11.1958 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу від 23.03.1961 року, копією атестату про середню освіту. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, на вимогах наполягав. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти вимог не заперечували. Представник заінтересованої особи УЖКГ виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів в судове засідання не прибув по невідомій суду причині, про день розгляду справи були повідомлені належним чином. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленими особами.

Outcome: approved