Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

у жовтні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до ПрАТ «СК «Здорово» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Просили суд стягнути з ПрАТ «СК «Здорово» на користь [PERSON] 8749,69 грн. матеріальної шкоди, пов'язаної з його лікуванням, 437,48 грн. моральної шкоди, та на користь [PERSON] 99 000,00 грн. страхового відшкодування. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили про те, що 02.04.2017 року близько 14 год. 55 хв. на вул. Б. Ліщини у м. Сєвєродонецьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «NISSAN- NV400» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Mazda 6» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля [NUMBER] - [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого осколчатого перелому основної фаланги першого пальця лівої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії-середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також було пошкоджено автомобіль [NUMBER], належний [PERSON] Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.01.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Здорово» відповідно до полісу № АК/1264299 від 21.09.2016 року. 03.04.2017 року ними було повідомлено страхову компанію про ДТП та подано до неї заяву про виплату страхового відшкодування. Однак, ПрАТ «СК «Здорово» не здійснив виплату страхового відшкодування. В зв'язку з цим звернулись до суду. Ухвалою від 24.10.2018 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. У встановлений строк відповідач відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову суду не надав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити рішення відповідно до ст. ст. 274-279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено,що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ973262 є власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 15, 16). 02.04.2017 року близько 14 год. 55 хв. на вул. Б. Ліщини у м. Сєвєродонецьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «NISSAN- NV400» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Mazda 6» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.01.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 25-27). В силу положень ст. 82 ЦПК України наявність вини [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 02.04.2017 року, є доведеною і не підлягає доказуванню. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля [NUMBER] - [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого осколчатого перелому основної фаланги першого пальця лівої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії-середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також було пошкоджено автомобіль [NUMBER], належний [PERSON] На лікування [PERSON] витрачено 8 761,48 грн. (а.с. 25-34). Згідно звіту автотоварознавчої експертизи № 69 від 12.07.2017 року, складеного судовим експертом Бондаренко О.А., вбачається, що ринкова вартість автомобіля [NUMBER] на момент ДТП складає 212 295,73 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] на момент ДТП складає 309 720,23 грн.; вартість збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] на момент ДТП становить 212 295,73 грн. (а.с. 17-23). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «NISSAN- NV400» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Здорово» відповідно до полісу № АК/1264299 від 21.09.2016 року з терміном дії з 22.09.2016 року до 21.09.2017 року та з лімітом відповідальності: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, - 200 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. (а.с. 24). У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Положення ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана із лікуванням потерпілого. Згідно ст. 24 цього ж Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, є шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 36 цього ж Закону Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial