overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із названим позовом у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 29 жовтня 1994 року Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області, актовий запис № 40. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачкою перебувають у шлюбі з 29 жовтня 1994 року. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між ними відсутнє почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство вони не видують, спільних інтересів не мають. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з відповідачкою, майнового спору на даний час немає, шлюб розривають вперше. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, вказала, що строк для примирення їй не потрібен, просила залишити їй прізвище «Синиця». Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 жовтня 1994 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області, актовий запис № 40. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливим, миритися наміру сторони не бажають, за наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 10 жовтня 2014 року, від якого мають доньку Катерину, [INFO]. З серпня 2016 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідча на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи у справі, а також\~ у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 10 вересня 2016 року. Тривалий час сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 23 жовтня 1999 року, від якого мають доньку Наталю, [INFO]. З 2015 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 16 січня 2015 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 15 липня 2011 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З червня 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 09 листопада 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), щомісяця, до досягнення нею неповноліття. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 09 листопада 2007 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 09.07.2017 року),мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до його повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1280 грн.00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаїв із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в [ADDRESS], оскільки більше за вищевказаною адресою не проживає з 2002 року. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 07 травня 1993 року [PERSON] видано Ордер на житлове приміщення №494 серії 001954 на сім'ю з 3 людей ([PERSON], його дружина - [PERSON] та донька [PERSON]О.) за адресою: [ADDRESS]. Відповідач з 2002 року за зареєстрованим місцем проживання не проживає. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач оплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує. Факт не проживання відповідача за вищевказаною адресою підтвердили сусіди [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у [PERSON] про не проживання від 24.10.2017 р. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст.71, 72 ЖК України суд дійшов до висновку про відсутність відповідачів понад шість місяців у квартирі [ADDRESS], враховуючи тривалість не проживання без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщення. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 08 квітня 2013 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 31 серпня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 14583,27 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1991,26 грн.; заборгованість по процентам 11421,38 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 670,63 грн. Загальна сума заборгованості становить14583,27 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14583,27 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи 08 квітня 2013 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 31 серпня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 14583,27 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1991,26 грн.; заборгованість по процентам 11421,38 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 670,63 грн. Загальна сума заборгованості становить14583,27 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 11 січня 2013 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором, відповідач станом на 30 вересня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 74 152, 28 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2108,00 грн.; заборгованість по процентам - 63237,03 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 4800, 00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 3507,25 грн. Загальна сума заборгованості становить 74152,28 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 74152,28 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи 11 січня 2013 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором, відповідач станом на 30 вересня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 74 152, 28 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2108,00 грн.; заборгованість по процентам - 63237,03 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 4800, 00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 3507,25 грн. Загальна сума заборгованості становить 74152,28 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 11 січня 2013 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором, відповідач станом на 30 вересня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 74 152, 28 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2108,00 грн.; заборгованість по процентам - 63237,03 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 4800, 00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 3507,25 грн. Загальна сума заборгованості становить 74152,28 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 74152,28 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи 11 січня 2013 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором, відповідач станом на 30 вересня 2017 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 74 152, 28 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2108,00 грн.; заборгованість по процентам - 63237,03 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 4800, 00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 3507,25 грн. Загальна сума заборгованості становить 74152,28 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved