Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» (далі - ПАТ «КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову ПАТ «КБ «Приватбанк» зазначає, що 28.02.2008 року з [PERSON] укладено кредитний договір № 211455-CRED, за умовами якого [PERSON] надано кредит на суму 15 000 доларів США на строк до 25.02.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 211455-CRED від 28.02.2008 року ПАТ «КБ «Приватбанк» укладено з [PERSON], а також з [PERSON] договори поруки, за умовами яких [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися відповідати за виконання [PERSON] боргових зобов'язань перед банком. Станом на 11.02.2015 року [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка частково стягнута рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2013 року. Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання та не погашає заборгованість, ПАТ «КБ «Приватбанк» просить суд стягнути на його користь з відповідачів солідарно 7 781,08 доларів США заборгованості, що за курсом НБУ станом на 11.02.2015 року становить 198 806 грн. 50 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити , посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представники відповідачки [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на його безпідставність, оскільки заборгованість вже стягнуто рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2013 року, а також рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.11.2015 року звернуто стягнення на майно передане банку в заставу. За умовами договору проценти за користування кредитом нараховуються до 25.02.2011 року, а тому їх нарахування є безпідставним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом надіслання повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважаються такими, що повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 28.02.2008 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 211455-CRED. Згідно п. 1.3. сума кредиту становить 15 000 доларів США; строк повернення кредиту, процентів за користування та винагороди згідно графіку, але не пізніше 25.02.2011 року (п. 1.4. договору); за користування кредитом в період з дати зарахування коштів на рахунок в розмірі, передбаченому п. 1.4. договору до дати погашення кредиту згідно умов договору, а також графіком погашення кредиту і процентів, позичальник сплачує проценти у розмірі 16 % річних (4.1.); при порушенні позичальником умов по погашенню кредиту, передбачених п. 1.4., 2.2.3., 2.2.16, 2.3.3., 2.4.1., 4.11, він сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 4.3. договору); договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та дії в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами по ньому (п. 7.1. договору) (а.с. 12-14). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 211455-CRED від 28.02.2008 року, ПАТ «КБ «Приватбанк» укладено з [PERSON] договір поруки №211455-с2еd/П, а з [PERSON] - договір поруки № 211455-с2еd/П2. Відповідно до умов зазначених договорів поруки, поручителі, кожен окремо, поручаються перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника [PERSON], що випливають з кредитного договору № 211455-CRED від 28.02.2008 року, у тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с. 15, 16). Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2013 року, яке набрало законної сили, позов ПАТ «КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково: стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № 211455-CRED від 28.02.2008 року в сумі 268 660 грн. 97 коп., яка складається з 11878,71 доларів США заборгованість по кредиту, 21 294,48 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом, 31,28 доларів США - штраф (фіксована частина), 1658,66 доларів США штраф (процентна складова). Зі змісту цього судового рішення вбачається, що заборгованість, яку ПАТ «КБ «Приватбанк» просило стягнути у цій справі виникла станом на 17.07.2013 року (а.с. 61). Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2013 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ПАТ «КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення задоволено: в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору в сумі 127 672 грн. 66 коп. та на підставі договору застави від 27.02.2009 року, укладеному між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] звернуто стягнення на предмет застави, а саме: плотер LIYU сер. № SC-eceries, 2004 р.в.; друкарські верстати, 2 шт., 2005 р.в.; цифровий принтер Canon CLC3200, 2005 р.в.; полу автомат для друку, 2007 р.в.; тампостанок ручний, 2006 р.в.; персональний комп'ютер, 2006 р.в.; персональний комп'ютер, 2005 р.в.; ноутбук ACER, 2007 р.в.; сканер Canon 2 шт., 2006 р.в.; кабінет чорний (3 столи + шафа), 2004 р.в.; станок для тиснення, 2006 р.н.; засвітка 2 шт., 2005 р.в.; сушила, 20045 р.в., гільйотина, 2007 р.в.; ракеля 7 шт. 2005 р.в.; ламінатор 2006 р.в.; внутрішній керамічний кондиціонер, 2005 р.в.; кондиціонер Midea, 2005 р.в., які знаходяться за адресою: м.Київ, вул. Магнітогорська, 2 та м. Київ, вул. Електротехнічна, 5 (а.с. 74-76). В укладених кредитних договорах та договорах поруки визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Банківською установою зобов'язання за договором виконані в повному обсязі. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконують. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 211455-CRED від 28.02.2008 року, укладеного між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] станом на 11.02.2015 року заборгованість за кредитом становить 11 878, 71 доларів США, заборгованість за процентами 30 385,65 доларів США, а всього 42 264,34 долари США. Сума задоволена рішенням суду становить 34 863,13 доларів США, а різниця становить 7 401,23 доларів США. Штрафні санкції нарахована у розмірі 379,85 доларів США (а.с. 4,5). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі наданих сторонами доказів установлено, що [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання за укладеним з позивачем кредитним договором щодо повернення кредитних коштів не виконує; рішенням суду стягнуто з відповідачки заборгованість за тілом кредиту в повному розмірі та заборгованість за процентами станом на 17.07.2013 року; умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів до дати повного погашення кредиту від суми залишку заборгованості (п. 4.1., 4.3. договору), суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 401,23 доларів США, що складається з суми нарахованих процентів за користування кредитними коштами за період з 17.03.2013 року по 11.02.2015 року. Згідно позовних вимог ПАТ «КБ «Приватбанк», а також положень ст. 11 ЦПК України заборгованість підлягає стягненню за курсом НБУ станом 11.02.2015 року. Вимога ПАТ «КБ «Приватбанк» про стягнення неустойки у розмірі 379,85 доларів США задоволенню не підлягає, оскільки в порушення ст.ст. 10 та 60 ЦПК України, представниками ПАТ «КБ «Приватбанк» не зважаючи на неодноразові запити суду не надано детально обґрунтування розрахунку кредитної заборгованості з якого б вбачалось на якій підставі нарахована неустойка у вказаному розмірі. При цьому умови кредитного договору, а саме розділ 6 кредитного договору № 211455-CRED від 28.02.2008 року, укладеного між сторонами, не передбачає права банку нараховувати пеню/штраф у іноземній валюті. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 543 ЦК України встановлює, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Оскільки між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] і [PERSON] були укладені окремі договори поруки за якими вони поручились перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у їх повному обсязі, як солідарний з позичальником боржник, то кожен з них є солідарним боржником разом із [PERSON] за вимогами банку про стягнення заборгованості окремо від іншого. Таким чином, окремо з кожного із поручителів підлягає стягненню солідарно з позичальником сума у рахунок погашення спірної кредитної заборгованість. Крім того, суд вважає недоведеними доводи представника [PERSON] про те, що вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк» задоволені за рахунок звернення стягнення на заставлене майно відповідно до заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2013 року, оскільки в порушення ст.ст. 10 та 60 ЦПК України, стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів того, що це судове рішення виконано фактично, а також щодо розміру заборгованості за кредитним договором, що була задоволена за рахунок стягнення. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial