Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

У квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення, обґрунтовані тим, що 11.05.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11153735000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 14257,00 доларів США для придбання автомобіля та взяла на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 11.05.2014 року зі сплатою 12,00% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу [PERSON] передала у заставу автомобіль: тип ТЗ: легковий седан; марка: DAEWOO; модель: NEXIA; рік випуску: 2007; номер кузова: [NUMBER]; державний номер: [NUMBER], який належить їй на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу № 0053 від 08.05.2007 року. При укладенні Договору забезпечення сторони визначили вартість предмета застави у розмірі - 80000,00 грн., але станом на момент подачі позову ринкова вартість майна складає 80000,00 грн., тому при сплаті судового збору позивач виходить з ринкової вартості автомобіля, оскільки саме заставний автомобіль є предметом спору. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та TOB «Кредекс Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь позивача своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11153735000 від 11.05.2007 року. На підставі вказаного Договору від 20.04.2012 року та ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про заставу», ч. 2 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до TOB «Кредекс Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з Договору про надання кредиту, Договору застави, які укладені з відповідачем. Таким чином, TOB «Кредекс Фінанс» наділено правом застави та правом грошової вимоги, а ПАТ «УкрСиббанк» втратив такі права. Через неналежне виконання умов Договору у відповідача станом на 09.03.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 212065,58 грн., яка складається з: заборгованість за основним зобов 'язанням - 91584,90 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 743 73,00 грн., заборгованість за відсотками на дату подачі позову - 43352,60 грн., нараховано три відсотки річних від простроченої суми кредиту - 2755,08 грн.. Через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених заставою, позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст. ст. 26, 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Однак, позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж через те, що відповідач не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови Договору; автомобіль з усіма приналежностями фактично знаходиться у відповідача; позивач позбавлений можливості передати його новому покупцю на виконання Договору купівлі-продажу разом з усіма при належностями; у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з обліку та на вчинення усіх інших необхідних для продажу дій. Тому, з урахуванням заяви про уточнення, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11153735000 від 11.05.2007 року, звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (код ЄДРПОУ: 36799749, місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, поверх 6, м. Київ, Київська обл., 04112) на предмет застави автомобіль: тип ТЗ: легковий седан; марка: DAEWOO; модель: NEXIA; рік випуску: 2007; номер кузова: [NUMBER]; держ.реєстр.номер: [NUMBER], ринковою вартістю - 80000,00 грн., який належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу № 0053 від 08.05.2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 05.05.2007 року, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (ЄДРПОУ: 36799749) договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (в особі уповноваженого представника TOB «Кредекс Фінанс»), в рахунок погашення заборгованості в розмірі 80000,00 грн. з яких: 74 373,00 грн. в рахунок сплати заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги; 2755,08 грн. в рахунок сплати за нараховані три відсотки річних від простроченої суми кредиту згідно п. 2 ст. 625 ЦК України; 2871,92 грн. в рахунок сплати відсотків за кредитним договором; надати (визнати) право «Кредекс Фінанс» (ЄДРПОУ: 36799749) (в особі його уповноваженого представника) підписувати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем, з наданням права (повноваження) вчиняти від імені [PERSON] усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також: самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженим Постановою КМУ від 7 вересня 1998 p. N 1388, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля для огляду; витребувати у [PERSON], та інших осіб, підприємств, установ, організацій автомобіль: тип ТЗ: легковий седан; марка: DAEWOO; модель: NEXIA; рік випуску: 2007; номер кузова: [NUMBER]; держ.реєстр.номер: [NUMBER], який належить їй на праві власності, а також комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу та технічний паспорт, передати у володіння Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (ЄДРПОУ: 36799749, місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, поверх 6, м. Київ, Київська обл., 04112); стягнути з відповідача понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності та позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] (позичальник) було укладено Договір про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11153735000, відповідно до умов якого, банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 14257 доларів США 00 центів та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 71997 гривень 85 копійок за курсом Національного банку України на день укладання договору, при цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися в Договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті. Пунктом 1.2 Договору передбачено строк кредитування, а саме: надання кредиту здійснюється у наступний термін: на протязі 3-х банківських днів з дати підписання цього договору, а саме - з 11 травня 2007 р. Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 11 травня 2014 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін. У забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне рухоме майно, а саме - транспортний засіб: марка DAEWOO, модель NEXIA, рік випуску 2007, колір червоний, тип ТЗ легковий седан, номери агрегатів: шасі (кузов, рама) [NUMBER], державний номер [NUMBER] (п. 2.1 Договору). За домовленістю сторін вартість предмету застави складає 80000 гривень 00 копійок (п. 2.2 Договору). Згідно п. 2.2 Договору, заставою також забезпечуються в повному обсязі вимоги банку щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги по зобов'язанням за цим Договором та/або «Кредитним договором» і звернення стягнення на предмет застави; витрат на утримання і збереження предмета застави; збитків, завданих порушенням зобов'язань згідно умов Договору та/або «Кредитного договору» у разі їх зміни, якщо така зміна обумовлена застосуванням умов Договору та/або «Кредитного договору». Предмет застави є власністю позичальника на підставі договору купівлі-продажу № 0053 від 08.05.2007 р., укладеного з ТОВ «Трас-Авто» (ЄДРПОУ 34716388), зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 05.05.2007 р., і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких позичальник набув право власності на предмет застави (п. 2.4 Договору). Застава розповсюджується на всі приналежності предмету застави та на всі невід`ємні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладання Договору та виникають в майбутньому. Всі зроблені позичальником в період дії Договору та/або «Кредитного договору» всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом Договору - предметом застави, - і не потребують внесення змін до Договору (п. 2.7 Договору). Відповідно до п. 2.8 Договору, предмет застави залишається у володінні та користуванні позичальника. Пунктом 2.9 Договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов Договору та/або «Кредитного договору» про надання забезпечення за Договором та/або «Кредитним договором», а також у разі витрати забезпечення виконання зобов'язань за Договором та/або «Кредитним договором» або погіршення його умов (стану забезпечення, умов його зберігання), банк набуває право вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахування процентів, комісій у порядку встановлених Договором. Позичальник, уклавши цей Договір, надає банку згоду/право: передавати права та обов'язки за цим Договором третій особі без отримання на це додаткової згоди позичальника (п. 9.6 Договору). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Частино 1 ст. 1 Закону України «Про заставу» визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Заставою може бути забезпечена вимога, яка може виникнути в майбутньому (ч. 1 ст. 573 ЦК України). Частиною 1 та частиною 2 ст. 574 ЦК України передбачено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Права заставодержателя (право застави) на річ, яка є предметом застави, поширюються на її приналежності, якщо інше не встановлено договором. Право застави поширюється на плоди, продукцію та доходи, одержані від використання заставленого майна, у випадках, встановлених договором (ч. 1 та ч. 3 ст. 576 ЦК України). У договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо) (ч. 1 та ч. 2 ст. 584 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що 20 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (фактор) було укладено Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого, клієн зобов`язується відступити фактору права вимоги за кредитами, а фактор зобов`язується придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх і сплатити ціну продажу, передбачену цим Договором. Згідно п. 1.1 Договору факторингу № 05/12, дата передачі - 27 квітня 2012 року або, виключно якщо фактор підтверджує клієнту до 18:00 (за київським часом) 24 квітня 2012 року, що він не може здійснити платіж закриття 27 квітня 2012 року виключно з технічних або операційних причин, та сторони погоджуються на перенесення дати передачі (у такому клієнт не може необгрунтовано відмовити у наданні своєї згоди на це), така пізніша дата, яку погодять сторони, за умови що вона не може бути пізніше 14 травня 2012 року. Договір зачтави - договір, за яким боржник або особа, що надає забезпечення, передав у заставу клієнту рухоме майно у якості забезпечення кредиту, разом з усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до нього (за наявності) (п. 1.1 Договору факторингу № 05/12). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає (ч. 1 та ч. 2 ст. 1077 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ч. 1 та ч. 2 ст. 1078 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, повідомленням про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання від 11.01.2016 року вих. № 10951216_11.01.2016, який було направлено на адресу відповідача, у якому вимагали в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплатити всю суму заборгованості разом зі сплатою процентів та штрафних санкцій на користь нового кредитора ТОВ «Кредекс Фінанс» або від заставодавця у порядку ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передати предмет застави у володіння ТОВ «Кредекс Фінанс» разом із комплектом ключів від автомобіля, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, оформити на представника ТОВ «Кредекс Фінанс» довіреність із наданням усіх необхідних для зняття ТЗ з обліку повноважень для подальшої реалізації. Згідно наданого розрахунку заборгованості та розподілів коштів за позовними вимогами фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Кредекс Фінанс» станом на 09.03.2016 року (включно) становить 212065,57 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 91584,90 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 74373,00 грн.; нараховані відсотки зг. кр. дог. - 43352,60 грн.; три відсотки річних від простроченої суми кредиту зг. п. 2 ст. 625 ЦК України - 2755,07 грн.. Отже, у судовому засіданні встановлено, що відповідач свої зобов`язання за Договором про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11153735000 від 11 травня 2007 року належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. Пунктом 8.1 Договору про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11153735000 від 11 травня 2007 року передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється банком: у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за цим Договором та/або «Кредитним договором», та/або у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом позичальника. Звернення стягнення на предмег застави здійснюється: або на підставі рішення сулу; або шляхом застосування позасудових засобів звернення стягнення. При цьому сторони дійшли згоди, що банк самостійно, на власний розсуд, встановлює черговість звернення стягнення або на предмет застави та/або на будь-яке інше майно і кошти позичальника, на які може бути звернене стягнення в порядку, установленому законодавством України, або стягнути суму заборгованості на загальних підставах незалежно від наявності предмету застави (п. 8.2 Договору про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11153735000 від 11 травня 2007 року). Згідно п. 8.3 Договору про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11153735000 від 11 травня 2007 року, сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку. У разі застосування позасудових засобів звернення стягнення у випадках, зазначених в п. 8.1. цього Договору, банк надсилає позичальнику повідомлення відповідно до ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». При зверненні стягнення в позасудовому порядку, банк має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави: передача предмету застави у власність банку в рахунок виконання забезпеченого заставою зобов'язання в порядку, встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; продаж банком предмету застави шляхом укладення договору кунівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах, в порядку, встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (п. 8.5 Договору про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11153735000 від 11 травня 2007 року). Відповідно до п. 8.6 Договору про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11153735000 від 11 травня 2007 року, звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Також, ст. 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу»). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку з пред'явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах. Статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Також, ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або тієї частини цього зобов'язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов'язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Крім того, ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець предмета забезпечувального обтяження набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. Протягом десяти днів із дня продажу предмета забезпечувального обтяження обтяжувач-продавець відповідного рухомого майна зобов'язаний надати боржнику та всім обтяжувачам, на користь яких було встановлене зареєстроване обтяження цього рухомого майна, письмовий звіт про результати продажу. У разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання (ч. 1 ст. 620 ЦК України). Зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду (п. 40 постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів»). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що відповідач зобов'язання за Договором про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11153735000 від 11 травня 2007 року належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, а п. 8.1 зазначеного Договору передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється банком у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за цим Договором та/або «Кредитним договором», а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 2756,00 грн.

Outcome: approved