Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 20.10.2012 року Виконкомом Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, актовий запис №40 розірвати, оскільки подальше сімейне життя з відповідачем не склалося, так як між ними виникли суттєві взаємні непорозуміння та різні погляди на життя. Крім того, просила суд після розірвання шлюбу прізвище собі залишити Сафронова та судові витрати, понесені нею, стягнути з відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.25), позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнав (а.с.25). Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 20.10.2012 року Виконкомом Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, актовий запис №40 (а.с.4). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Дитина проживає разом з матірю за адресою: Словянський район, смт. Райгородок, вул. Набережна, 46, що підтверджується актом від 27.09.2016 року, складеним депутатом Райгородоцької селищної ради в присутності свідків. На теперішній час шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позовну вимогу в частині відновлення позивачу дошлюбного прізвища Сафронова необхідно задовольнити. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., який був сплачений позивачем за подачу позову про розірвання шлюбу, що підтверджується квитанцією (а.с.1а).

Outcome: approved