Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив зняти арешт з нерухомого майна [PERSON], який помер 25 липня 2016 року, накладений відповідно до постанови [PERSON] державної виконавчої служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження, супровідна 1479дв\~7, б/н від 30 вересня 2009 року, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 9103307. В обґрунтування позову зазначав, що 25 липня 2016 року помер його батько [PERSON]. У визначений законом строк він звернувся до [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та 19 серпня 2016 року було відкрито спадкову справу №\~351/2016. 19 травня 2017 року нотаріусом вказаної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, у звязку з тим, що все нерухоме майно спадкодавця знаходиться під арештом, накладеним на підставі постанови [PERSON] державної виконавчої служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції, супровідна 1479дв\~7, б/н від 30 вересня 2009 року. Для зняття арешту із належного померлому батькові [PERSON] нерухомого майна він звернувся до [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі [PERSON] ДВС) із заявою, на яку отримав відповідь про те, що відповідно до перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень та журналу реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчих проваджень встановлено, що у [PERSON] ДВС відкритих виконавчих проваджень стосовно [PERSON] не перебуває, скасування зазначеного арешту не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання, для вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна йому рекомендовано звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився 05 серпня 1985 року у місті [PERSON] Ріг, його батьком є [PERSON], матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача. 25 липня 2016 року у місті Бровари Київської області помер батько позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтва про смерть, видане 26 липня 2016 року [PERSON] міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~654. Із постанови нотаріуса [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] від 19 травня 2017 року вбачається, що 19 серпня 2016 року відкрито спадкову справу №\~351/2016 до майна померлого 25 липня 2016 року [PERSON], спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, після нього прийняв його син [PERSON], у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно відмовлено, оскільки на все нерухоме майно, що належить спадкодавцеві, знаходиться під арештом. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №\~82919702 від 21 березня 2017 року видно, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є запис про обтяження майна, реєстраційний номер обтяження 9103307; тип обтяження: арешт нерухомого майна; зареєстровано 30 вересня 2009 року; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження супровідна 1479дв\~7, б/н, 30.09.2009, ВДВС [PERSON] МРУЮ; власник [PERSON]; обєкт обтяження: невизначене майно, все майно в межах суми стягнення. Листом від 04 квітня 2017 року за вих. №\~37856 відповідач [PERSON] ДВС повідомив позивача [PERSON] про те, що згідно із Автоматизованою системою виконавчих проваджень та журналом реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчих проваджень стосовно [PERSON] відкритих виконавчих проваджень у [PERSON] ДВС не перебуває, вирішити питання зняття арешту з нерухомого майна вказаної особи (реєстраційний номер обтяження 9103307), накладений постановою від 30 вересня 2009 року, не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання. За змістом норм ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови №\~5 від 03 червня 2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна розяснив, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті його батька [PERSON], відсутність відкритих щодо останнього виконавчих проваджень, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про зняття арешту з належного померлому батькові всього нерухомого майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки будь-які підстави для арешту майна відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved