Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем з [PERSON] спільно проживала без реєстрації шлюбу з 2008 року. Від спільного проживання у сторін народилися син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей відмовляється, тому позивач вимушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі на сина [PERSON] в розмірі 765 грн 50 коп, на сина [PERSON] - 614 грн та доньку [PERSON] - 614 грн щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, а також кошти на своє утримання, розмір яких визначає в сумі 500 грн щомісячно до досягнення молодшою дитиною трьохрічного віку. В подальшому [PERSON] зменшила позовні вимоги, просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також позивач відмовилася від позовної вимоги щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів на своє утримання. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, зменшені позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 2008 року сторони проживали у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого 30 липня 2014 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області у сторін є син [PERSON], [INFO] (а.с.6), копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 лютого 2012 року виконавчим комітетом Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області син [PERSON], [INFO] (а.с.7) та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03 червня 2014 року виконавчим комітетом Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області дочка [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно довідки від 5 липня 2016 року №664, виданої виконавчим комітетом Липівської сільської ради [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.5). Таким чином, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, враховуючи обставини справи та те, що позов відповідачем визнано, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватися з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грнщомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст.191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 23 серпня 2016 року. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] 551,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved