Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

У квітні 2014 року ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 898,80 грн. На підтвердження позовних вимог зазначено, що між ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту та застави № ДОН0120000069 від 08.01.2014 року, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 865 грн., строком на 13 днів. На виконання п.1, п.4 та п.8 Договору відповідач передав позивачу в якості предмету застави: обручку 585 проби, вагою 1,33 грам; сережки 585 проби, вагою 1,45 грам; ланцюг 585 проби, вагою 1,47 грам. (надалі - предмет застави). Однак на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 24.01.2014 року по справі № 1-кс/263/146/2014 предмети застави було вилучено, оскільки вони не є приватною власністю відповідача та були отримані злочинним шляхом. Враховуючи, що на момент звернення до суду відповідач кредитні кошти за договорами фінансового кредиту та нараховані відсотки не повернув, задовольнити свої вимоги за рахунок залогового майна позивач не має можливості, то просить стягнути з відповідача завдану шкоду у розмірі 898,80 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомленим належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст.169 та ст.224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. 08.01.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія» укладено Договір про надання фінансового кредиту та застави № ДОН0120000069 від, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 865 грн., строком на 13 днів. На виконання п.1, п.4 та п.8 Договору відповідач передав позивачу в якості предмету застави: обручку 585 проби, вагою 1,33 грам; сережки 585 проби, вагою 1,45 грам; ланцюг 585 проби, вагою 1,47 грам. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що вищезазначений договір укладено сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем, скріплені печаткою позивача. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно із ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позичальник [PERSON] свої зобов'язання за договором фінансового кредиту належним чином не виконав, отримані кредитні кошти та нараховані відсотки не повернув, чим спричинив ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія» матеріальну шкоду в розмірі 898 грн. 80 коп., що складається з наступного: 865 грн. - кредитні кошти; 33,8 грн. - відсотки за користування кредитом. Дослідженням матеріалів кримінального провадження №12014050770000182 встановлено, що в провадженні СВ Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС знаходилося провадження за заявами [PERSON] за ст.185 ч.1, ст.125 ч.1 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що в січні [PERSON] заволодів виробами із золота, які належали його співмешканці [PERSON], які заклав у ломбард. На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 24.01.2014 року по справі № 1-кс/263/146/2014 слідчим СВ Жовтневого РВ ММУ ГУМВС Самусєвим П.М. з метою приєднання до матеріалів кримінальної справи з ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія», що знаходиться по бул. Шевченка, 89/105 у м. Маріуполі, були вилучені: обручка 585 проби, вагою 1,33 грам; сережки 585 проби, вагою 1,45 грам, ланцюг 585 проби, вагою 1,47 грам, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією протоколу виїмки від 28.01.2014 року. 30.01.2014 року вилучене майно повернуто [PERSON] 11.03.2014 року винесена постанова про закриття кримінального провадження, за відсутності події кримінального правопорушення. Таким чином, закладене майно у встановленому законом порядку було вилучено у позивача, в зв'язку з чим задовольнити свої вимоги внаслідок невиконання зобов'язань [PERSON] за рахунок вказаних предметів закладу виявилося неможливим. Згідно з вимогами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до правил частиною 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57- 60 ЦПК України. Згідно з частиною 4 статті 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved