overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

у\~квітні 2018\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 1920 грн. 95 коп. та судового збору в розмірі 1762 грн.. Ухвалою суду від 04.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог\~ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на адресу поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін\~не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8282759508. Відповідно до п.2.4 даного договору [PERSON] відкрито кредитну лінію, у межах якої надано кредит з лімітом не більше 4000 грн. для проведення операцій із застосуванням картки. Відповідно до п. 2.6 Договору кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме 12 місяців до 30.04.2015 року. Згідно з п. 2.7 Договору за користування кредитом [PERSON] зобовязаний сплачувати щомісячно проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40,00 % річних. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої зобовязання по поверненню кредитних коштів виконує неналежним чином, у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 1920 грн. 95 коп., яка складається з наступного: прострочена заборгованість по кредиту 501 грн. 31 коп., прострочена заборгованість по процентам 608 грн. 48 коп., пеня за прострочення сплати кредиту та процентів 811 грн. 16 коп., що підтверджується розрахунком ( а.с. 12-20). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 1920 грн. 95 коп., судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

у квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати за ними право власності на квартиру №49, що розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, буд. №51 в порядку спадкування за законом, оскільки право власності на зазначену квартиру зареєстровано не було, в звязку з чим він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, представник позивача позов підтримує, представник відповідача позов покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16 липня 2016 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру№49, що розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, буд. №51 17 липня 2017 помер батько позивача [PERSON]. Відповідно до довідки ОЖБК м. Чернігова від 03.10.2017 року [PERSON] у 1976 році вступила в члени ЖБК та у 1984 році вартість квартири [ADDRESS] була виплачена. Відповідно до інформації КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.10.2017 право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до інформації першої чернігівської державної нотаріальної контори від 04.05.2018, спадкова справа до майна [PERSON], яка померла 16 липня 2016 року, не заводилась. З копії спадкової справи до майна померлого [PERSON] № 39/2017 вбачається, що до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] звернувся 19.10.2017 [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно, що належало спадкодавцеві. Відповідно до заяви від 19.10.2017 [PERSON] відмовилась від належної їй частки спадкового майна, що залишилось після смерті батька [PERSON], котрий помер 17 липня 2017 року. Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до статті 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд вважає, що позов належить задовольнити та визнати право власності за позивачем на квартиру №49, що розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, буд. №51. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 20.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №59. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з січня 2016 року, вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, разом не проживають. Позивач просила шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Позивач та представник позивача у судове засідання не зявились, відповідно до наданої заяви просили розглядати справу за їх відсутності. Просить позов задовольнити та наполягає на розірванні шлюбу, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.06.2015 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №59 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с.10). Подальше подружнє життя та збереження сімї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, спільного господарства не ведуть, з січня 2016 шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Враховуючи позицію позивача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Чуєва». Спір про майно відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 26.08.1995 року Птахівською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис №5. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з липня 2009 вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, разом не проживають. Позивач просив шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Позивач у судове засідання не зявився, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутністю, Просить позов задовольнити та наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Сендецька». Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності, наполягає на розірванні шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.08.1995 року, який зареєстровано Птахівською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис №6 (а.с.3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подальше подружнє життя та збереження сімї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, спільного господарства не ведуть, шлюбні відношення фактично припинені з липня 2009 року. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Враховуючи позицію позивача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Сендецька». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Спір про майно відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 17 липня 2013 року він уклав шлюб з відповідачкою в Міському відділі державної\~ реєстрації актів цивільного стану РС ММУЮ в Донецькій області, актовий запис № 282. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають з березня 2018 року, спільного господарства не ведуть, оскільки\~ мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та вважає недоцільним призначати строк на примирення. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Родіна». Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 17 липня 2013 року в Міському відділі державної\~ реєстрації актів цивільного стану РС ММУЮ в Донецькій області, актовий запис № 282. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в березні 2018 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

У квітні 2018 року позивач\~ звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 вересня 2015 року він уклав шлюб з відповідачкою в Орджонікідзевському відділі державної\~ реєстрації актів цивільного стану\~ РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 449. Від шлюбу не мають спільних дітей. Сторони однією сімєю не проживають з травня 2017 року, спільного господарства не ведуть, оскільки\~ мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище « Добриця». Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 23 вересня 2015 року в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 449. Від шлюбу спільних\~ дітей не мають. Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 червня 2015 року він уклав шлюб з відповідачкою в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 160. Сторони однією сім'єю не проживають з травня 2017 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності та шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 23 червня 2015 року в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 160. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в травні 2017 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім'єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 18 листопада 2011 року, від якого мають доньку Марію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи у справі, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 20 лютого 2016 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 17 жовтня 2003 року. З 16 січня 2018 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 11 жовтня 2014 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З грудня 2017 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved