Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 11 квітня 2012 року був укладений договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з чим [PERSON] станом на 31 серпня 2017 року має заборгованість 22 292,83грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2655,26 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 18 099,82 грн., а також штрафи 500 грн. штраф (фіксована частина), 1037,75 грн. штраф (процента складова). Тому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 292,83 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду письмові заперечення проти позову. Вказав, що дійсно він уклав договір з позивачем. Але починаючи з травня 2012 року через зміну свого матеріального становища, він перестав вносити будь-які платежі, а останній платіж він мав здійснити до 03 липня 2014 року. Тому просив суд слухати справу в його відсутність, відмовити в задоволенні позову в тому числі через пропуск строку позовної давності. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. При розгляді справи судом встановлено, що за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв'язку з чим змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ «ПриватБанк». 11 квітня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, який складається із заяви та Умов та правил надання банківських послуг. З заяви [PERSON] вбачається, що останній ознайомлений та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом відповідно до укладеного договору № б/н від 03 грудня 2011 квітня 2010 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Також підтвердив, що ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, як були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом засвідчив, що зобов'язується виконувати вимоги Умови та правила надання банківських послуг. Так, наказом ПАТ «КБ «ПриватБанк» № РR2007 249 від 20.02.2007 року затверджено порядок масового випуску кредитних карт для тримачів зарплатних та пенсійних карток. Починаючи з травня 2006 року здійснюється автоматичний випуск кредиток при випуску та перевипуску зарплатних карт. Відповідачем не заперечувалося та не спростовано те, що він користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, що свідчить про отримання та користування кредитною карткою, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. ПАТ «КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти в межах кредитного ліміту. [PERSON] з заявою про розірвання, припинення договору не звертався, кредитними коштами користувався, що підтверджується випискою по картці та його поясненнями. На підставі п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» відповідач зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно пункту 2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг», а у разі невиконання зобов'язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6 даних Умов, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктами 2.1.1.12.6.1., 2.1.1.12.7.2. Умов та правил надання банківських послуг передбачено нарахування пені в разі виникнення прострочених зобов'язань. З розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 31 серпня 2017 року становить 22 292,83грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2655,26 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 18 099,82 грн., а також штрафи 500 грн. штраф (фіксована частина), 1037,75 грн. штраф (процента складова). Подані заперечення відповідача не містить доводів щодо неправильності чи неповноти розрахунку заборгованості, наданого суду банком. Клопотань про призначення судово-економічної експертизи відповідачем заявлено не було. За таких обставин приходить до висновку, що у зв'язку з неналежним виконанням умов договору утворилася заборгованість становить 22 292,83 грн. У свою чергу заслуговують на увагу доводи [PERSON] щодо застосування судом позовної давності до вимог про стягнення заборгованості, оскільки остання проплата здійснена у квітні 2012 року, а наступний платіж повинен був бути здійснений у травні 2012 року. Отже строк позовної давності за вимогами банку сплинув у травні 2015 року, проте з позовом банк звернувся лише 05 жовтня 2017 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною 2 ст. 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як убачається з розрахунку заборгованості останнє погашення кредиту відбулося у квітні 2012 року, та за умовами договору наступний платіж мав бути здійснений у травні 2012 року. Таким чином перебіг позовної давності розпочався у травні 2012 року та закінчився у травні 2015 року. З позовом про стягнення заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк», в тому числі по штрафах, пені звернулося лише 05 жовтня 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності. [PERSON] подав до суду заяву про застосування строків позовної давності. Враховуючи пропуск банком позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, що є підставою для відмови в задоволення вимог. Відповідно до ст.140 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed