Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

у жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати, що бланк листка непрацездатності серії АБІ №280275 від 16.01.2009 року не відповідає вимогам Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності № 1456-10055 від 17.11.2004 року та Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України № 445 від 13.11.2001 року, і є зіпсованим бланком, тобто не може бути документом, який є підставою для звільнення від роботи та матеріального забезпечення. Свої вимоги мотивував тим, що, працюючи на посаді лікаря-невропатолога поліклініки № 2 Шевченківського району м. Києва, 16.01.2009 року вніс анкетні дані особи з великою кількістю помилок до бланку листка непрацездатності серії АБІ № 280275, але не оформив останній як належний листок непрацездатності. Проте, на даний час адміністрація поліклініки в особі Поплавського В.А. звинувачує його у видачі зазначеного листка непрацездатності, а всі його доводи про те, що це не відповідає дійсності, останнім до уваги не приймаються. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити в повному обсязі, виходячи з обставин, викладених в позовній заяві. Відповідач, будучи в установленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначенням того, що позовні вимоги [PERSON] не взнає та проти задоволення позову заперечує. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що 16.01.2009 року на ім'я [PERSON] позивачем у справі заповнено листок непрацездатності серії АБІ № 280275 (а.с. 5). З копії зазначеного листка вбачається, що позивачем до останнього було внесено виправлення (а.с. 5). Також, з матеріалів справи вбачається, що на звернення [PERSON] Міністерством охорони здоров'я України листами № 14.04/14 від 08.09.2010 року, 14.04./15 від 16.09.2010 року, № 14.04/13 від 14.04.2011 року та виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності листом № 04-06/Т-187з-285 від 10.05.2011 року роз'яснено порядок заповнення та видачі листків непрацездатності (а.с. 6-12). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення вказаних статей, приймаючи до уваги те, що позивачем як при зверненні до суду, так і в ході розгляду справи на підтвердження факту вчинення щодо нього відповідачем дій, які б призвели до порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів позивача, не було надано доказів, на які б він посилався як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] Крім того, в ході розгляду справи позивачем не було використано надані йому ст. 27 ЦПК України права щодо подання доказів, заявленню клопотань тощо. Останній не скористався порядком витребування доказів, який передбачений правилами ст. 137 ЦПК України, та не витребував у встановленому законом порядку доказів, необхідних йому для обґрунтування своєї позиції. Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства. закріпленого в с. 11 ЦПК України, положень ст. ст. 10, 57-60 ЦПК України, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, ст. ст. 23, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed