Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

У квітні 2014 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 21113,44 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до заяви позичальника № NKXRRX09940096 від 16 травня 2007 р., йому був наданий кредит в сумі 1372,80 грн. на споживчі цілі строком до 16 березня 2008 р. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 0,01% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Позичальник зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки, які обумовлені в заяві та Умовах і правилах надання банківських послуг, щомісячно з 10 по 15 число кожного місяця шляхом сплати суми мінімального платежу в розмірі 174,43 грн. (а.с. 6). Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам передбачена відповідальність позичальника, зокрема, сплата пені в розмірі 0,15 % від суми просроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (п. 5.1). Також, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, більше ніж 30 днів, позичальник сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 7-10). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судовим наказом від 04 квітня 2008 року стягнуто з [PERSON], на користь банку заборгованість за зазначеним кредитним договором на загальну суму 1906,13 грн. (а.с. 4). Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 13 березня 2014 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору, за вирахуванням суми 1906,13 грн., стягнутої за судовим наказом, становить 21113,44 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту - 0,99 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 6159,02рн., пеня - 15378,96грн., штраф - 500,00 грн. (фіксована частина), 981,59 грн. - штраф(процентна складова) (а.с. 5). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог в частині стягнення заборгованості по кредиту та процентам за користування ним, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України в цій частині вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. Що стосується стягнення пені, то суд виходить з наступного. Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно розрахунку заборгованості, розмір заборгованості з пені в сумі 15378,96 грн. значно перевищує суму заборгованості за кредитом (тіло кредиту + проценти). За такого, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 6000 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі: 13641,60 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial