Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним в якому вказувала, що 24 лютого 2001 року між нею та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивачка придбала в останніх житловий будинок №12 по вул. Беляєва в м. Вознесенську Миколаївської області. В цей же день договір було зареєстровано на Вознесенській філії Південної товарної біржі за № 0523, разом з тим покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації. Нотаріально договір сторони не посвідчували. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавці передали покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. В подальшому [PERSON] дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин, а тому позивачка просила суд визнати такий договір дійсним. Ухвалою суду від 13 листопада 2015 року первісну відповідачку [PERSON] було замінено на належного відповідача Вознесенську міську раду Миколаївської області. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте остання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явилися, проте надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають повністю. Представник третьої особи - Вознесенської філії Південної товарної біржі в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі вищевказаних осіб, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачами позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 24 лютого 2001 року [PERSON] придбала в [PERSON] та [PERSON] житловий будинок №12 по вул. Беляєва в м. Вознесенську Миколаївської області, зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській філії Південної товарної біржі про що в журнал реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис №0523. Покупець зареєструвала право власності в КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації. Нотаріально договір сторони не посвідчували, проте повністю виконали взяті на себе зобов'язання. В 2015 році [PERSON] дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Сторони в свій час ухилилися від належного (нотаріального) посвідчення договору купівлі-продажу. Разом з тим нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе в зв'язку з тим, що один з продавців помер, разом з тим право власності на будинок вже зареєстроване за позивачкою. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобовязання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved