Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги, просила суд: - стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.08.2020 року по час фактичного розрахунку 02.12.2020 року у сумі 19616 грн.; - стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» індекс інфляції за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 01.08.2019 року по 01.08.2020 року у розмірі 331 грн. 92 коп.; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працювала в ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» у період з 14 травня 2014 року по 10 серпня 2020 року. 10.08.2020 року позивач була звільнена за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП. В день звільнення, 10.08.2020 року позивач подала заяву про виплату остаточного розрахунку, однак на день звернення позивача до суду відповідач не провів повний розрахунок з виплати заборгованості по заробітній платі, чим порушив її права, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. В судовому засіданні позивач, представник позивача, кожна окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені у позовній заяві, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, підтримала відзив на позовну заяву, у задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до запису у трудовій книжці [PERSON] працювала в ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» з 14.05.2014 року по 10.08.2020 року. Звільнена за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (арк.с.12-17). 10 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до першого заступника генерального директора з економіки та фінансів ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» з заявою про виплату остаточного розрахунку заробітної плати, у зв`язку зі звільненням (арк.с.18,19). Відповідно до довідки ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» від 03 серпня 2020 року № 417, станом на 03.08.2020 року сума невиплаченої [PERSON] заробітної плати складає 32963 грн. (арк.с.20). Відповідно до довідки ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» від 29 вересня 2020 року № 451, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 245 грн. 20 коп. Відповідно до довідки ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» від 29 вересня 2020 року № 450, станом на 29.09.2020 року сума невиплаченої [PERSON] заробітної плати та остаточного розрахунку складає 32580 грн. (арк.с.44). Відповідно до довідки ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» від 02 листопада 2020 року № 457, станом на 02.11.2020 року сума невиплаченої [PERSON] заробітної плати та остаточного розрахунку складає 25054 грн. (арк.с.82). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, у день звільнення відповідач не провів з позивачем остаточний розрахунок та не виплатив нараховану заробітну плату, що також визнано представником відповідача в судовому засіданні, та судом встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем проведено 02 грудня 2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок - виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. Зі змісту вказаної статті вбачається, що позивач має право на виплату середнього заробітку. Відповідно до пункту 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Середньоденна заробітна плата позивача, відповідно до заробітної плати за останні два відпрацьованих місяці згідно наданої довідки (арк.с.42), становить 245 грн. 20 коп. Середній заробіток розраховується за період, починаючи з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 11 серпня 2020 року і по день остаточного розрахунку - 02.12.2020 року. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.08.2020 року по 02.12.2020 року повинен бути обчислений наступним чином: 80 днів х 245 грн. 20 коп. = 19616 грн. Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні знайшла своє підтвердження у судовому засідання та підлягає задоволенню у сумі 19616 грн. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення індексу інфляції, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення). Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до п. 2.2 рішення Конституційного Суду від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Відповідно до пунктів 4, 5 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Так, судом встановлено, що заборгованість з заробітної плати за серпень 2019 року у сумі 1861 грн. виплачена 19.08.2020 року, за вересень 2019 року у сумі 3733 грн. виплачена 17.09.2020 року; за жовтень 2019 року в сумі 3734 грн. виплачена 17.09.2020 року; за грудень 2019 року у сумі 3042 грн. виплачена 25.09.2020 року; за січень 2020 року у сумі 2682 грн. виплачена у листопаді 2020; за лютий 2020 року у сумі 3416 грн. виплачена 22.10.2020 року; за березень 2020 року у сумі 4110 грн. виплачена у листопаді 2020 року; за квітень 2020 року у сумі 2382 грн. виплачена у грудні 2020 року; за травень 2020 року у сумі 3893 грн. виплачена у грудні 2020 року; за червень 2020 року у сумі 4110 грн. виплачена 22.10.2020 року, за серпень 2020 року та остаточний розрахунок у сумі 11987 грн. виплачена у грудні 2020 року (арк.с.50,81,96,97). Сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за зазначений період розрахована за даними індексів споживчих цін Держкомстату. Сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у серпні 2019 року: розрахунковий період з вересня 2019 року по липень 2020 року. Приріст індексу споживчих цін за зазначений період: 100,7 х 100,7 х 100,1 х 99,8 х 100,2 х99,7 х100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 = 102, 3. 102, 3- 100 = 2,3. Компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату: 1861 грн. х 2,3 /100 = 42,80 грн. Сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у вересні 2019 року: розрахунковий період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року. Приріст індексу споживчих цін за зазначений період: 100,7 х 100, 1 х 99,8 х 100,2 х 99,7 х 100,8 х 100,8 х 100,3 х 100, 2 х 99, 4 = 102, 0. 102, 0- 100 = 2. Компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату: 3733 грн. х 1,8 /100 = 74, 66 грн. Сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у жовтні 2019 року: розрахунковий період з листопада 2019 року по серпень 2020 року. Приріст індексу споживчих цін за зазначений період: 101,4 х 100, 8 х 100, 2 х 99,7 х 100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 = 103,6. 103,6- 100 = 3,6. Компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату: 3734 грн. х 3,6 /100 = 134,40 грн. Сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у грудні 2019 року: розрахунковий період з січня 2020 року по серпень 2020 року. Приріст індексу споживчих цін за зазначений період: 100,2 х 99,7 х 100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99, 4 = 101, 4. 101,4- 100 = 1,4. Компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату: 3042 грн. х 1,4 /100 = 42,58 грн. Сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у січні 2020 року: розрахунковий період з лютого 2020 року по жовтень 2020 року. Приріст індексу споживчих цін за зазначений період: 99,7 х 100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х99,8х100,5 = 101, 5. 101,5- 100 = 1,5. Компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату: 2682 грн. х 1,5 /100 = 40,23 грн. Сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у лютому 2020 року: розрахунковий період з березня 2020 року по вересень 2020 року. Приріст індексу споживчих цін за зазначений період: 100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99,8 = 101, 2. 101,2- 100 = 1,2. Компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату: 3416 грн. х 1,2 /100 = 40,99 грн. Сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у березні 2020 року: розрахунковий період з квітня 2020 року по жовтень 2020 року. Приріст індексу споживчих цін за зазначений період: 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4х99,8х100,5 = 100,9. 100,9- 100 = 0,9. Компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату: 4110 грн. х 0,9 /100 = 36,99 грн. Сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у квітні 2020 року: розрахунковий період з травня 2020 року по листопад 2020 року. Приріст індексу споживчих цін за зазначений період: 100,3 х100,2 х99,4х99,8х100,5х101,0 = 101,1. 101,1,- 100 = 1,1. Компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату: 2382 грн. х 1,1 /100 = 26,20 грн. Сума компенсації за своєчасно невиплачену заробітну плату у квітні, травні, червні 2020 року відсутня, оскільки індекс споживчих цін за даний період невиплати заробітної плати не перевищив 100 %. Загальний розмір компенсації (індекс інфляції) за несвоєчасно виплачену заробітну плату складає 438, 85 грн. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. З урахуванням зазначеного, та виходячи з вимог ч.1 ст.13 ЦПК України компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату, яку слід відшкодувати відповідачу перед позивачем становить загальну суму 331 грн. 92 коп. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, встановлені письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суму компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, у розмірі, який приведено судом у розрахунках, а також стягнення судових витрат. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved