Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 18 січня 2008 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 007-2008-037 про надання останньому кредиту в розмірі 45 000 швейцарських франків. За умовами договору [PERSON] мав регулярно сплачувати процентну ставку у розмірі 9,95% річних, умовами договору передбачена також і підвищена процента ставка в розмірі 29,85% за користування коштами понад встановлений строк. У подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди. Проте відповідач перестав вносити необхідні платежі. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дало. Станом на 10 лютого 2016 року за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті кредиту 39 262,92 швейцарських франків, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34 240,01 швейцарських франків, заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 5 0011,99 швейцарських франків, заборгованість по підвищеним відсоткам 10,92 швейцарські франків. У якості забезпечення виконання зобов'язання між ним та [PERSON] укладено договір поруки, тому відповідачі несуть солідарну відповідальність. У зв'язку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати: за оплату судового збору - 15 965.06 грн. Просив суд стягнути солідарно заборгованість з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 39 262,92 швейцарські франки та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. З врахуванням наведеного та у відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 18 січня 2008 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 007-2008-037. За цим договором [PERSON] отримав кредит в розмірі 45 000 швейцарські франки., сума була перерахована [PERSON], що підтверджується матеріалами справи, меморіальним ордером від 18 січня 2008 року. Кредит був наданий строком до 10 січня 2038 року. Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк» у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів (протокол №2-2009 від 22 червня 2009 року) було змінено на публічне акціонерне товариство та перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Відповідно до п.1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» банк є правонаступником усіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк». 10 жовтня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду б\\н до кредитного договору № 007-2008-037 від 18 січня 2008 року. При цьому сторони погодили, що з 10 жовтня 2010 року по 04 листопада 2010 року включно процентна ставка складає 7,46%, за користування коштами понад встановлений строк процентна ставка становить - 29,85%. З 05 листопада 2010 року по 09 жовтня 2011 року включно процентна ставка складає 10,06%, за користування коштами понад встановлений строк процентна ставка становить - 30,18%. 05 листопада 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду б\\н до кредитного договору № 007-2008-037 від 18 січня 2008 року. При цьому сторони погодили, що з 05 листопада 2010 року по 09 жовтня 2011 року включно процентна ставка складає 7.46%, за користування коштами понад встановлений строк процентна ставка становить - 15.46%. З 10 жовтня 2011 року позичальник зобов'язується сплачувати процентну ставку - 10,06%, за користування коштами понад встановлений строк процентна ставка становить - 18,06%. 29 січня 2015 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду б\\н до кредитного договору № 007-2008-037 від 18 січня 2008 року. При цьому сторони погодили, що з 29 січня 2015 року по 09 липня 2015 року включно процентна ставка складає 3,61%, за користування коштами понад встановлений строк процентна ставка становить - 11,61%. З 10 липня 2015 року позичальник зобов'язується сплачувати процентну ставку в розмірі 6,34%, за користування коштами понад встановлений строк процентна ставка становить - 6,34%. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Умовами кредитного договору передбачено зобов'язання відповідача погасити кредит, сплатити відсотки за користування ним, повністю та своєчасно виконувати всі зобов'язання за кредитним договором, щомісячно в дату сплати щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, у разі порушення позичальником істотних умов кредитного договору на вимогу банку достроково погасити заборгованість по кредиту, відсотках та підвищених відсотках в повному обсязі. З наданих представником позивача та наданими суду документів, встановлено, що [PERSON] порушив строки погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом, а саме останній раз погашення кредиту здійснювалось у січні 2016 року. Відповідно до умов п. 5.2 договору кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту у разі прострочення сплати чергового щомісячного платежу. На виконання умов договору банком було направлено вимогу [PERSON] щодо погашення заборгованості та попередження про дострокове повернення кредиту. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Перевіривши подані суду розрахунки по кредиту, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути загальну заборгованість за кредитом в розмірі 39 262,92 швейцарських франків, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34 240,01 швейцарських франків, заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 5 0011,99 швейцарських франків, заборгованість по підвищеним відсоткам 10,92 швейцарські франків. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Встановлено, що між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір поруки б\\н від 29 січня 2015 року. П.1.1 договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 007-2008-037 від 18 січня 2008 року та додаткової угоди від 29 січня 2015 року в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.4 договору боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність. За ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За таких обставин позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. При поданні позову було сплачено судовий збір - 15 965,06. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні документи №1780/25 від 21 березня 2016 року. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved