Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому зазначала про те, що із 22 квітня 2009 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Разом із тим, сімейне життя не склалося, через відсутність взаєморозуміння, протилежність характерів та поглядів на життя. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки він суперечить її інтересам та носить лише формальний характер. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO], й [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 22 квітня 2009 року, про що виконкомом Погребської сільської ради Броварського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 3. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Продовжувати подальше спільне життя позивач не бажає, так як збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач у судове засідання не зявився, наміру до примирення не заявив, мотивів збереження шлюбу не навів. З огляду на викладене, та з урахування принципу добровільності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved