Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У зазначеній позовній заяві позивач покликається на те, що 23 лютого 1999 року померла його мати [PERSON], якій належить житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Центральна,21 у с. Дубчиці Зарічненського району Рівненської області. Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті матері відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений житловий будинок у попереднього власника. Інші спадкоємці спадщини не приймали. Просить визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження позивача матір`ю зазначена [PERSON]. З виписки з погосподарської книги № 5, особового рахунку № 342 Сенчицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області вбачається, що за матір`ю позивача [PERSON] рахується житловий будинок з надвірними будівлями, що по вул. Центральна,21 у с. Дубчиці Зарічненського району Рівненської області. Наведене також підтверджується технічним паспортом на зазначений житловий будинок від 05.10.2015 року, довідкою Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації № 90\\57 від 05.10.2015 р., з яких вбачається, що його інвентаризаційна вартість становить 55336 грн. 23 лютого 1999 року мати позивача [PERSON] померла (свідоцтво про смерть від 23.02.1999 р. Серії І-ГЮ № 057841). З довідки приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу № 9\\01-16 від 13.06.2016 року вбачається, що заповіт [PERSON] не вчинявся, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звертався син спадкодавця [PERSON] та 19.05.2016 року було проведено реєстрацію спадкової справи, інших заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] не надходило, свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом не видавалися. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З довідки Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 1650 від 09.11.2005 року, рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25.11.2005 року вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном та його, як спадкоємця за законом, визнано власником спадкового недобудованого житлового будинку по вул. Польова,8-а, в с. Великий Житин Рівненського району Рівненської області, який рахується за [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Таким чином встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла 23.02.1999 року. Доказів того, що інші спадкоємці прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, аналогічне положення містить ч. 5 ст. 1268 ЦК України. З постанови приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Рівненській області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.05.2016 року вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачу відмовлено, оскільки на житловий будинок, що по вул. Центральна,21 в с. Дубчиці Зарічненського району Рівненської області відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За наведених обставин суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на зазначений житловий будинок. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі викладеного та

Outcome: approved