Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

У жовтні 2016 року Товариство співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду з позовом до [PERSON] (далі - пвідповідач) про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, трьох відсотків річних та інфляційних втрат. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що багатоквартирний будинок та прибудинкова територія за адресою: [ADDRESS], обслуговується на перебуває на балансі ТСББ «Комфорт». Відповідач фактично проживає та є власником квартири № 145 та гаражного боксу № 61 за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що внаслідок невиконання своїх зобов'язань за період з 01.11.2013 по 30.11.2015 за відповідачем рахується заборгованість з платежів, виходячи з розрахунку встановленого Загальними зборами внеску та загальної площі квартири, станом на 30.11.2015 року в сумі 13140,42 грн. За вказаний період відповідачем жодного платежу не проведено, що і призвело до виникнення заборгованості. Відповідачем також не сплачуються платежі за утримання та обслуговування гаражного боксу, який належить їй на праві власності і входить до житлового комплексу будинку. Також стверджує, що від укладення договору про надання житлово-комунальних послуг відповідач ухиляється. Неодноразово правління Позивача зверталося до відповідача з вимогами про сплату заборгованості по оплаті обов'язкових платежів з утримання будинку, прибудинкової території та житлово-комунальних послуг. На підставі наданих розрахунків, просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.11.2013 по 30.11.2015 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, утримання і обслуговування гаражного боксу по [ADDRESS] в сумі 18103,83 грн., інфляційних нарахувань - 4778,72 грн. та 3 % річних в розмірі 1006,53 грн. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за її відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На підставі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.11.2016 у справі № 761/35635/16-ц (суддя [PERSON].) відкрите провадження у цій цивільній справі. Розпорядженням від 16.11.2017 № 01-08-901 у зв'язку зі звільненням судді [PERSON]. у відставку з 17.10.2017 призначено повторний автоматичний розподіл справи. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Осаулова А.А. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.11.2017 у справі № 761/35635/16-ц (суддя Осаулов А.А.) призначено справу до розгляду у судовому засіданні. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким викладено ЦПК в новій редакції. Відповідно до пункту 9 ч. 1 Перехідних положень справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.01.2018 призначене спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. Клопотанням від 17.04.2018 відповідач звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва щодо передачі справи на розгляд Подільському районному суду м. Києва. В судовому засіданні 29.05.2018 судом відмовлено у задоволенні клопотання. В судовому засіданні 29.05.2018 відповідач заявила відвід головуючому судді Осаулову А.А. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29.05.2018 питання про відвід головуючого судді від розгляду справи передано до цивільної канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку проведення автоматичного розподілу в системі документообігу суду. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 31.05.2018 (суддя Рибак М.А.) у задоволенні заяви відповідача про відвід головуючого судді Осаулова А.А. відмовлено. 11.06.2018 відповідач звернулася до Апеляційного суду міста Києва з апеляційною скаргою на ухвалу від 29.05.2018, якою відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про направлення цієї цивільної справи за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21.06.2018 апеляційну скаргу відповідача повернуто апелянту. Клопотанням від 05.09.2018 представник позивача звернулася до суду щодо долучення письмових доказів, яке було задоволено судом 14.11.2018. 06.09.2018 відповідач звернулася до Шевченківського районного суду про відкладення розгляду справи. Розгляд справи було відкладено на 14.11.2018. Заявою від 06.09.2018 відповідач звернулася до Шевченківського районного суду із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження і просить розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Також подано клопотання від 06.09.2018, яким відповідач просить розглядати справу у судовому засіданні з повідомленням сторін. В задоволенні заяви відмовлено 14.11.2018. Суд, розглянувши наявні матеріали, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до статуту, затвердженого Загальними зборами членів від 31.01.2009 і зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією, Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» створено власниками житлових і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] Пунктом 11 Статуту закріплено права і обов'язки членів об'єднання, серед яких обов'язок виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати обов'язкові внески, збори і платежі. Відповідно до Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 14.12.2006 житловий комплекс за адресою: [ADDRESS] та гаражний комплекс за цією ж адресою прийнято на баланс ТСББ «Комфорт». Свідоцтвом про право власності на квартиру від 12.04.2002 [NUMBER] посвідчено, що квартира № 145, яка розташована в місті Києві по [ADDRESS], належить [PERSON]. Свідоцтвом про право власності на гараж багатобоксовий від 31.05.2002 [NUMBER] посвідчено, що гаражний бокс № 61, розташований по [ADDRESS], належить [PERSON]. За таких обставин між сторонами існують цивільні зобов'язальні відносини у сфері житлово-комунальних послуг, які регулюються, зокрема книгою V Цивільного кодексу України, Законами України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Житлово-комунальні послуги». Як встановлено судом, відповідач є власником квартири і гаражного боксу за адресою: [ADDRESS]. Статтею 13 Конституції України встановлене положення про те, що власність зобов'язує. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними зі спільним майном (ст. 360 Цивільного кодексу України). Норми ст. 322 ЦК України передбачають, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно ч. 1 ст. 1 Законі України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги водопостачання, газ, та інші послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Вимогами ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець і виробник. В свою чергу, вимоги п.п. 1,5 ч.3 ст.20 вказаного Закону встановлюють обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 162 ЖК України визначено, що плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. У разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів. Як встановлено в судовому засіданні, будинок [ADDRESS] перебуває на балансі ТСББ «Комфорт». Договір між сторонами про утримання будинку та надання житлово-комунальних послуг укладено не було. Положення Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об'єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об'єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об'єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ст. 13). У 2009 році було прийнято та затверджено Статут ТСББ «Комфорт» (а.с.6-11), у розділі 11 якого затверджено обов'язок члена об'єднання своєчасно і в повному обсязі сплачувати обов'язкві внески, збори та платежі. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 2 ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей або ін.), що засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до витягу з протоколу загальних повторних зборів ТСББ «Комфорт» від 03.03.2013 № 2/2013 визначено обов'язкові щомісячні платежі та внески до бюджету ТСББ «Комфорт» на 2013 рік, які становлять для власників квартир 2,49 грн. за 1 кв.м на утримання будинку та прибудинкової території, 1,04 грн. за 1 кв.м; для власників гаражного боксу - 180 грн. за бокс. Відповідно до витягу з протоколу загальних повторних зборів ТСББ «Комфорт» від 01.03.2014 № 2/2014 визначено обов'язкові щомісячні платежі та внески до бюджету ТСББ «Комфорт» на 2014 рік, які становлять для власників квартир 2,58 грн. за 1 кв.м на утримання будинку та прибудинкової території, 1,10 грн. за 1 кв.м; для власників гаражного боксу - 200 грн. за бокс. Відповідно до витягу з протоколу загальних повторних зборів ТСББ «Комфорт» від 21.02.2015 № 2/2015 визначено обов'язкові щомісячні платежі та внески до бюджету ТСББ «Комфорт» на 2015 рік, які становлять для власників квартир 2,58 грн. за 1 кв.м на утримання будинку та прибудинкової території, 1,10 грн. за 1 кв.м; для власників гаражного боксу - 9,66 грн. за 1 кв.м. Відповідно до довідки ТСББ «Комфорт» від 10.10.2016 № 283 [PERSON] тривалий час фактично проживає (перебуває) в квартирі за адресою: 04050, [ADDRESS], що належить їй на праві приватної власності. За [PERSON] рахується особовий рахунок № 145. Відповідач не надала суду доказів, що послуги позивачем не надаються чи надаються неякісно, надані позивачем послуги нею було прийнято. Відповідно до довідки про заборгованість [PERSON] зі сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території від 10.10.2016 № 284 розмір заборгованості [PERSON] з послуг на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2013 по 30.11.2015 становить 13140, 72 грн., із яких: -з утримання будинку та прибудинкової території - 8383,17 грн., -з оплати праці консьєржів - 3562,89 грн., -з цільових внесків на формування загального резервного фонду - 1194,66 грн. Загальний розмір заборгованості [PERSON] як власниці гаражного боксу № 61, по [ADDRESS] за період з 01.11.2013 по 30.11.2015 становить 4963,11 грн. Несплата відповідачем спожитих житлово-комунальних послуг порушує права позивача. Отже вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Разом із тим, на підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. А тому враховуючи, що відповідач не сплачує за утримання будинку та прибудинкової території, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат і 3% річних. Крім того на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved