Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась із позовом до Броварської міської ради Київської області про встановлення факту та визнання права власності на майно у порядку спадкування. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 16 грудня 2015 року померла її мати [PERSON]. Позивач, як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON], не звернулася у шестимісячний строк після смерті останньої для прийняття спадщини, оскільки неправильно зрозуміла вимоги законодавства щодо строків звернення із такою заявою. У жовтні 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Однак, приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки останньою пропущено шестимісячний строк звернення із такою заявою та на час смерті спадкодавця позивач була зареєстрована за іншою адресою. Приватним нотаріусом рекомендовано позивачу звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування вимоги про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, позивач зазначає, що з 12 червня 1993 року і по теперішній час вона зареєстрована за місцем реєстрації свого батька за адресою: вул. Дружби, буд. 6, м. Бровари, Київська обл. Деякий час [PERSON] із чоловіком та дитиною проживали за адресою реєстрації. Однак, у 1999 році позивач зі своєю сімєю переїхали проживати до своєї матері [PERSON] у будинок № 46, що розташований по вул. Лермонтова у м. Бровари Київської обл., який належав батьку останньої [PERSON] З того часу позивач із чоловіком, дітьми та матірю проживали у вказаному будинку та вели спільне господарство. Коли [PERSON] померла позивач проживала і на даний час проживає у вищезазначеному будинку. З метою оформлення спадкових прав, позивач змушена звернутися із вимогою про встановлення факту постійного проживання її та матері [PERSON], яка померла 16 грудня 2015 року, разом за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Лермонтова, буд. 46. Також, позивач звертається із вимогою про визнання за нею права власності після смерті [PERSON] на житловий будинок № 46 та господарські будівлі, що розташовані по вул. Лермонтова у м. Бровари, Київська обл. В обґрунтування вказаної вимоги посилається на те, що право власності на вказаний будинок з листопада 1968 року зареєстрований за покійним дідом позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] 12 червня 2002 року спадкоємцями були його дружина [PERSON] та мати позивача (дочка померлого) [PERSON], які успадкували вищевказаний житловий будинок у рівних частках, тобто, кожна по ? частці. Але своє право на спадщину останні не оформили і право власності на успадковане майно у встановлений законом порядок не зареєстрували. [PERSON] померла 20 червня 2007 року, тому ? частку спірного житлового будинку після її смерті прийняла дочка [PERSON], оскільки остання проживала та була з нею зареєстрована. Таким чином, після смерті своїх батьків [PERSON] успадкувала житловий будинок № 46, що розташований по вул. Лермонтова у м. Бровари Київської області, однак, право власності на успадковане майно у встановленому законом порядку не зареєструвала. Після смерті [PERSON] спірний будинок увійшов до спадкової маси, тому позивач, як єдиний спадкоємець після смерті своєї матері, просить визнати право власності на вказаний спадковий будинок. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник Броварської міської ради Київської області у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив пояснення по суті позовних вимог та зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору про надання у безстрокове володіння земельної ділянки від 26 січня 1962 року [PERSON] передано у безстрокове володіння земельну ділянку у м. Бровари, по вул. Лермонтова. Також, із вказаного договору вбачається, що право власності на домоволодіння № 46, яке знаходиться на вказаній земельній ділянці зареєстроване за [PERSON] (а.с. 29-32). Із копії свідоцтва про смерть серії 1-БК № 392207, виданого 13 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області вбачається, що 12 червня 2002 року [PERSON] помер (а.с 60). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі і на вказаний житловий будинок. Відповідно до копії довідки № 1368Д16/1, виданої 18 серпня 2016 року Комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації», померлий 12.06.2002 року [PERSON] станом на день своєї смерті зареєстрований за адресою: [INFO]. Разом з померлим були зареєстровані та вели спільне господарство: [PERSON] дочка, та [PERSON] дружина (а.с. 37). З огляду на викладене вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які у день смерті [PERSON] були зареєстровані з ним, а тому прийняли спадщину у рівних частках (по ?) у порядку ст.1268 ЦК України. Із матеріалів спадкової справи № 112 до майна померлого 12 червня 2002 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] 02 лютого 2006 року звернулася до Броварського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька (а.с. 84). Судом встановлено, що 20 червня 2007 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її смерть серії 1-ОК № 087269, виданого 21 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 61). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на ? частину житлового будинку № 46, що розташований по вул. Лермонтова у м. Бровари Київської області, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] Відповідно до довідки № 1368Д16/2, виданої 18 серпня 2016 року Комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації», разом із [PERSON] на день її смерті 20 червня 2007 року була зареєстрована та вела спільне господарство [PERSON] дочка (а.с. 38). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], а так як на день смерті останньої [PERSON] була зареєстрована зі спадкодавцем, то прийняла спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України. З огляду на викладені обставини вбачається, що [PERSON] прийняла у спадщину після смерті своїх батьків житловий будинок № 46, що розташований по вул. Лермонтова у м. Бровари Київської області. Із копії свідоцтва про смерть серії І-ОК № 356178, виданого 16 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області вбачається, що 16 грудня 2015 року [PERSON] померла (а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на житловий будинок № 46, що розташований по вул. Лермонтова у м. Бровари Київської області. Матеріалами справи встановлено, що позивач як спадкоємець за законом, 13 вересня 2016 року звернулася до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї матері [PERSON] У листі за № 91/01-16 від 10 жовтня 2017 року приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу [PERSON] розяснила [PERSON], що місце реєстрації її проживання на час відкриття спадщини відрізняється від місця проживання спадкодавця, що виключає можливість заведення спадкової справи за заявою позивача. Також, в листі зазначено, що так як позивач на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, вона має право звернутися до суду із заявою про встановлення цього факту (а.с. 15). Із копії сторінок паспорта позивача вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [INFO] Однак, як встановлено із матеріалів справи, [PERSON] на час смерті [PERSON] постійно проживала разом з нею за адресою: вул. Лермонтова, буд. 46, м. Бровари, Київська обл., про що, зокрема, свідчать: акти обстеження житлово-побутових умов від 16.03.2017 р. та від 15.06.2017 р., які складені депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON] (а.с. 16,17); копія історії розвитку дитини та копія картки профілактичних щеплень (а.с. 19-20) та копія класного журналу (а.с. 21-22). Також, у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає позивача з дитинства. Свідку відомо, що коли [PERSON] вийшла заміж, то трохи проживала у свого чоловіка, а потім із своєю сімєю з 1999 року почали проживати за адресою: [INFO], де проживали її дід, баба та матір. На даний час позивач також проживає за вказаною адресою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] з 1999 року проживає у [INFO]. У вказаному будинку вона проживала разом зі своїм чоловіком, дітьми, бабою, дідом та матірю [PERSON] Згодом, мати позивача захворіла і [PERSON] доглядала її. Коли [PERSON] померла, позивач проживала і на даний час проживає у вказаному будинку. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Як передбачено ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З огляду на викладені обставини, суд вважає, що заявник надала достатньо доказів на підтвердження її проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Також, судом не встановлено підстав незаконності набуття позивачем права власності на житловий будинок № 46, з надвірними будівлями та спорудами (гараж «В», вбиральня «Г», огорожа «N»), що розташовані по вулиці Лермонтова у м. Бровари Київської області. Таким чином, заслухавши пояснення сторони позивача, врахувавши покази свідків, дослідивши матеріали справи та надавши обєктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved