Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку №9 по вул.Бородіна в м.Маріуполі, який належить позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстраційним №3-1176. Відповідно до інформаційної довідки Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради у\~ вказаному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] - онук позивачки, та [PERSON] - пасинок онука, які ніколи не проживали в зазначеному будинку, були реєстровані за проханням для отримання необхідних їм документів, на теперішній час їх місце проживання позивачці не відоме. За будинок комунальних послуг не сплачують, участі в його утриманні не приймають. Просила визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком №9 по вул.Бородіна в м.Маріуполі та стягнути судовий збір з відповідачів. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №2018-0002775 від 03.10.2018 року, у судове засідання не зявилися, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою суду від 17.12.2018 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, двічі не зявлялися до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляли, відзив не подали, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстраційним №3-1176, [PERSON] володіє будинком №9 по вул.Бородіна в м.Маріуполі на праві приватної власності, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3988137 від 29.06.2004 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстраційним №3-1177, [PERSON] на праві приватної власності володіє земельною ділянкою площею 0,0780 га за адресою: м.Маріуполь, вул.Бородіна, буд.9, що також підтверджується державним актом на право приватної власності на землю. Як вбачається з інформаційної довідки Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №15-126-3304 від 18.08.2018 року,\~ [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO], але у будинку не проживають, [PERSON] проживає одна, що також підтверджується актом №19 від 20.08.2018 року, складеним комісією КСН «Азовє». Свідки [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивачки та підтвердили, що відповідачів по справі ніколи не бачили, зі слів [PERSON], останні близько 10 років тому попросили зареєструвати їх у будинку для оформлення необхідних їм документів, проте у будинку №9 по вул.Бородіна м.Маріуполя ніколи не мешкали, їх особисті речі у будинку відсутні. Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою (будинком) на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже відповідачі є членами родини позивачки, але більше 10 років у будинку не проживають, їх особисті речі в ньому відсутні, внаслідок чого суд вважає, що [PERSON], [PERSON] підлягають визнанню такими, що втратили право користування будинком №9 по вул.Бородіна м.Маріуполя. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню понесені позивачкою витрати на судовий збір у\~ сумі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved