Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України в якій вказував, що з 25 серпня 2007 року він перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у м. Джанкой, Автономна Республіка Крим, Україна у них народилася донька [PERSON], факт народження якої було посвідчено недійсним документом (свідоцтвом про народження, виданим незаконним органом на тимчасово окупованій території). В той же час в зв'язку з відсутністю у [PERSON] передбачених законом документів про народження дитини відділом ДРАЦС йому було відмовлено в реєстрації факту народження доньки. В зв'язку з цим та враховуючи неможливість отримання необхідних документів, [PERSON] позбавлений можливості підтвердити наявність родинних відносин з малолітньою донькою та не може вивезти її з тимчасово окупованої території. Враховуючи наведене заявник просив про встановлення факту народження [PERSON] в судовому порядку. Ухвалою суду від 10 жовтня 2016 року до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено [PERSON] В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі заявника, його представник [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Представник заінтересованої особи - Вознесенського міського відділу ДРАЦС в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявника, заінтересованої особи та представника заінтересованої особи, оскільки матеріали містять достатньо відомостей для вирішення справи. Заслухавши пояснення представника заявника [PERSON], показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення згідно переліку цієї статті, зокрема факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Судом встановлено, що з 25 серпня 2007 року [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. [INFO] року в м. Джанкой, Автономна Республіка Крим, Україна у них народилася донька [PERSON], факт народження якої було посвідчено свідоцтвом про народження. Проте цей документ є недійсним, оскільки виданий незаконним органом на тимчасово окупованій території, а згідно ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В той же час відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Однак [PERSON] позбавлений можливості отримати передбачені ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.п. 2 п. 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 у редакції наказу від 24 грудня 2010 року №3307/5 видані належним органом документи, необхідні для реєстрації народження дитини. В зв'язку з цим факт народження доньки не може бути зареєстрований в органах ДРАЦС. Проте факт та обставини народження у [PERSON] та [PERSON] доньки знайшли своє повне підтвердження показаннями свідка [PERSON] та наявними в матеріалах справи письмовими доказами (а.с. 6-9), а тому заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК рішення суду підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved