Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, суду пояснив, що 23.07.2016 року з вини відповідача сталася ДТП та було пошкоджено належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Винність [PERSON] у порушенні правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП, встановлена постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.08.2016 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, а розмір збитків належно підтверджено висновком експерта-автотоварознавця [PERSON] і висновком проведеної за ухвалою суду комплексної судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи. [PERSON] позов не визнав. Суду пояснив, що для правильного вирішення спору необхідно дослідити відповідність дій водія [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України в момент ДТП, оскільки під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення суддею Крюківського районного суду це питання не досліджувалося. [PERSON] заявив клопотання про витребування справи про адміністративне правопорушення з Крюківського районного суду та призначення судової автотехнічної експертизи. Відповідач також вважав, що позивач належно не довів розмір збитків, відшкодування яких вимагає. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.03.2017 року (а.с. 116) за клопотанням представника відповідача до участі у справі як третю особу було залучено Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі по тексту рішення - страхова компанія). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився; просив слухати справу без його участі. У письмових поясненнях представник повідомив, що 03.02.2016 року між [PERSON] та страховою компанією було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ-4465988, за яким забезпечено транспортний засіб ЗАЗ, д.н.з. [NUMBER]. Строк дії договору - до 02.02.2017 року, ліміт відповідальності по майну - 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. 10.11.2016 року страховик виплатив [PERSON] 50 000,00 грн. за шкоду, завдану його автомобілю під час ДТП, яка сталася 23.07.2016 року з вини [PERSON] Ухвалою суду від 19.10.2016 року (а.с. 84) суд за заявою [PERSON] вжив заходи забезпечення позову, наклавши арешт на майно [PERSON] в межах ціни позову. 29.03.2017 року за клопотанням відповідача суд призначив у справі автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинив (а.с. 132). Ухвалою від 8.11.2017 року провадження було відновлено (а.с. 209). Ухвалою вуд 26.12.2017 року суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотань про витребування з іншого суду справи про адміністративне правопорушення та призначення судової автотехнічної експертизи (а.с. 237). Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи: 23.07.2016 року приблизно о 16 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], виїзджаючи на нерегульоване перехрестя вулиць Д. Бідного та лейтенанта Дніпрова у м. Кременчуці, не надав переваги у русі автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі. В результаті зіткнення транспортні засобі були пошкоджені. Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 9 серпня 2016 року [PERSON], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено штраф в сумі 340,00 грн. Постанова набрала законної сили 22 серпня 2016 року (а.с. 8). Як вбачається з її змісту, [PERSON] в судовому засіданні свою вину у порушення Правил дорожнього руху, наслідком чого стала дорожньо-транспортна пригода, визнав повністю. Копія постанови судді, яка долучена позивачем до справи, належним чином не посвідчена. Проте в судовому засіданні по даній справі [PERSON] підтвердив, що приймав участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення в Крюківському райнному суді м. Кременчука, не заперечував своєї вини в адмінправопорушенні та був притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Встановивши зазначене, суд вважає доведеним той факт, що є така, що набрала законної сили, постанова судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 9 серпня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КупАП, вчинене [PERSON] 23 липня 2016 року. Ця постанова є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій [PERSON] в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони [PERSON] (частина шоста статті 82 ЦПК України). Із зазначених підстав суд відмовив у задоволенні клопотання [PERSON] про призначення у справі судової автотехнічної експертизи з метою дослідження наявності чи відсутності вини позивача [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 108 від 22 серпня 2016 року судового експерта [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], становить 113 027,80 грн. З цієї суми 50 000,00 грн. - в межах ліміту страхової відповідальності - [PERSON] відшкодувала ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Розмір невідшкодованої шкоди становить 63 027,80 грн. Згідно висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи вартість матеріального збитку, завданого [PERSON], складає 117 136,74 грн. (а.с. 155 зворот). Різниця у сумі невідшкодованого збитку становить 4 108,94 грн., але позивач позовні вимоги до [PERSON] не збільшив і підтримував їх у первісному вигляді. Відповідно до пункту першого частини другої статті 22 ЦК України збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Такими витратами позивача були: 700,00 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження (а.с. 56) та 350,00 грн. витрат на послуги евакуатора (а.с. 57). Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту першого частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Встановивши зазначені обставини, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] заявив обгрунтовані вимоги до [PERSON], розмір яких довів в судовому засіданні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до статей 137, 141 Цивільно-процесуального Кодексу України: з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 640,78 грн. судового збору та 3 900,00 грн. витрат на правничу допомогу. Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, витраченим часом, ціною позову.

Outcome: approved