Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 11 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~945. Також просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у справі: сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 500 грн. В обґрунтування позову зазначала, що 11 листопада 2011 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, через відсутність між ними взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя та інтереси, що неодноразово призводило до конфліктів між ними. Із липня 2017 року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги сім`ї не надає, своє місце проживання та роботи приховує, вихованням дочки він не займається, дитина перебуває на утриманні матері. Подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу, а також примирення подружжя є неможливим та суперечить її інтересам. Примушування до збереження шлюбу є порушенням прав дружини на особисту недоторканість. З метою захисту своїх прав та необхідністю звернення до суду з даним позовом вона понесла витрати на професійну правничу допомогу, яку їй надано адвокатом Біліченком В.В., згідно із договором від 15 серпня 2018 року за надану їй правничу допомогу нею сплачено адвокату гонорар у розмірі 500 грн. Також при подачі до суду цього позову нею сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Вказані суми понесених нею судових витрат підлягають стягненню з відповідача на її користь в повному обсязі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, у якій просили суд розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення йому судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини\~неявки суд\~він не\~повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 11 листопада 2011 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~945. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Суд встановив, що з липня 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Позивач примиритися не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, так як подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ч. ч. 6, 9, 10 ст. 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на професійну правничу допомогу. У ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З метою захисту своїх прав, подачі до суду з цього позову, надання правничої допомоги, зокрема, юридичної консультації з питань, що стосуються даної справи, складання позовної заяви, збирання доказів, представництва та захисту інтересів у суді, [PERSON] звернулася до адвоката Біліченка В.В., 15 серпня 2018 року між ними був укладений договір про надання правової допомоги. За надану професійну правничу допомогу позивач [PERSON] згідно із умовами вказаного договору сплатила адвокату Біліченку В.В. гонорар у розмірі 500 грн., про що свідчить копія квитанції до прибуткового касового ордера №\~16/08 від 16 серпня 2018 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені нею у зв`язку з подачею до суду цього позову витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 500 грн. При подачі до суду позову про розірвання шлюбу [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який згідно із вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved