Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті фізичної особи. В обґрунтування заяви, зазначила, що [INFO] року у м. Єнакієво Донецької області помер її чоловік - [PERSON]. Документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] є лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від [INFO] року та довідка про причину смерті, лікарське свідоцтво про смерть видане КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Єнакієво» ДНР. 17 березня 2016 року [PERSON] поховала свого чоловіка, що підтверджується договором, товарним чеком та свідоцтвом про захоронення [NUMBER] виданим КУ адміністрації м. Єнакієво «Ритуал». На теперішній час територія м. Єнакієво знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, де не діють державні органи України, зокрема, органи державної реєстрації актів цивільного стану України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Про це свідчить і відмова у проведені державної реєстрації смерті [PERSON] №268/02-01-0437 від 29.03.2016 року, що видана Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. На підставі вищевикладеного [PERSON] просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер[INFO] року у м. Єнакієво Донецької області. В судовому засіданні позивач заяву підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до роз'яснень, наданих в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно п. 1 вказаної постанови, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03 червня 2000 року, [PERSON] одружилася з [PERSON], актовий запис №135. Факт смерті [PERSON] на тимчасово непідконтрольній території підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER] від [INFO] року, виданим КУ «Центр первинної медичної допомоги» №2 м. Єнакієво, ДНР, договором-замовленням на ритуальні послуги від [INFO] року на поховання [PERSON] та свідоцтвом про заховання [NUMBER] відповідно до якого [PERSON] поховано 17.03.2016 року в м. Єнакієво. З письмової відповіді, наданої Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції №268/02-01-04-37 від 29.03.2016 року, вбачається, що заявникові [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації смерті її чоловіка [PERSON], з посиланням на те, що заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони хдоровя України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про Забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На підставі «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085, м. Єнакієве Донецької області входить до вказаного Переліку. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини після смерті її чоловіка. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть чоловіка видане державним органом України. На підставі викладеного,

Outcome: approved