Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

У квітні 2018 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі представника звернувся до суду з позовом до [PERSON], по якому просив: -стягнути на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER] надміру виплачені кошти у сумі 13229,11 грн. -стягнути з на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Приморському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - Департамент), як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (далі - Порядок). У своїй заяві [PERSON] зазначила, обставини, що спричинили переміщення - проведення антитерористичної операції. Також, вона зазначила, що працевлаштована в КУ «Одеський обласний протитуберкульозний диспансер» з 29.07.2014 року. На підставі отриманих від КУ «Одеський обласний протитуберкульозний диспансер» відомостей, було встановлено недостовірність поданої інформації щодо обставин переміщення [PERSON], а саме, той факт, що вона працювала у зазначеній установі та була протабельована щоденно, ще до виникнення обставин, що спричинили переміщення. Таким чином, [PERSON] надала недостовірні відомості, що призвело до надміру виплаченої допомоги за період з 04.11.2014р. по 20.06.2017р. у розмірі 13229,11 грн. Станом на 01.01.2018 року загальна сума надміру виплачених коштів у розмірі 13229,11 грн. не відшкодована на розрахунковий рахунок департаменту. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялася належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Приморському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - Департамент), як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово- комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону, адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону, підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Механізм видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, врегульовано Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України вів 01.10.2014 року № 509 (далі - Порядок). Відповідно до Порядку та на підставі заяви відповідача, їй було видано довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України від 04.11.2014 р. № 5105/001048. У своїй заяві [PERSON] зазначила, обставини, що спричинили переміщення - проведення антитерористичної операції. Також, вона зазначила, що працевлаштована у КУ «Одеський обласний протитуберкульозний диспансер» з 29.07.2014 року. На підставі отриманих від КУ «Одеський обласний протитуберкульозний диспансер» відомостей, було встановлено недостовірність поданої інформації щодо обставин переміщення [PERSON], а саме, той факт, що вона працювала в зазначеній установі та була протабельована щоденно, ще до виникнення обставин, що спричинили переміщення. Допомога була призначена на підставі заяв від [PERSON], на період: з 04.11.2014р. по 03.05.2015р.; з 22.06.2015р. по 21.12.2015р.; з 21.12.2015р. по 20.06.2016р.; з 22.06.2016р. по 21.12.2016р.; з 22.12.2016р. по 20.06.2017р.; Таким чином, [PERSON] отримала коштів на суму 13229,11 грн. Статтею 12 Закону визначено підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, а саме: подання завідомо недостовірних відомостей. Відповідно до п. 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Таким чином, [PERSON] надала недостовірні відомості, що призвело до надміру виплаченої допомоги за період з 04.11.2014р. по 20.06.2017р. у розмірі 13229,11 грн. 04.08.2017 року та 29.09.2017 [PERSON] були надіслані листи про необхідність повернення надміру отриманих коштів. Станом на 01.01.2018 року загальна сума надміру виплачених коштів у розмірі 13229,11 грн не відшкодована на розрахунковий рахунок Департаменту. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи той факт, що відповідач отримала кошти безпідставно, то позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved