Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

У квітні 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову ПАТ «ВТБ Банк» зазначає, що 10.01.2014 року банком укладено з [PERSON] кредитний договір № R53400513251В, за яким надано позичальнику кредит на загальну суму 99 900 грн. зі сплатою 20 % річних за користування кредитними коштами, який відповідач повинен в порядку та на умовах договору повернути банку до 10.01.2019 року. Оскільки банком умови договору виконані в повному обсязі, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, в результат чого утворилась прострочена заборгованість, ПАТ «ВТБ Банк» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30.10.2014 року складає 110 053 грн. 41 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 10.01.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53400513251В з визначеним порядком погашення заборгованості (а.с. 11-25). За умовами кредитного договору № R53400513251В від 10.01.2014 року ПАТ «ВТБ Банк» надно [PERSON] кредит у сумі 99 900 грн. зі сплатою 20 % річних за користування кредитними коштами, який [PERSON] повинен повернути банку до 10.01.2019 року. Позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,39 проценти від початкової суми кредиту. У разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користуванням та/або інших платежів, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 процентів від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення. В разі прострочення та/або несплати заборгованості у визначені договором строки позичальник має сплатити банку пеню. Відповідно до меморіального ордера № 5914 від 10.01.2014 року позивачем було перераховано грошові кошти на виконання зобов'язань за кредитним договором № R53400513251В від 10.01.2014 року на особовий рахунок відповідача (а.с. 26). Листом-вимогою від 10.11.2014 року № 8607/1-2/216 позивач звертався до відповідача з вимогою на сплату простроченої заборгованості (а.с. 27). Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач лист-вимогу отримав 17.11.2014 року (а.с. 28). З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 30.10.2014 року складає - 110 053 грн. 41 коп., з яких 95 034 грн. 08 коп. борг за кредитом з урахуванням трьох процентів річних, 4 553 грн. 50 коп. борг за процентами з урахуванням трьох процентів річних, 7 602 грн. 64 коп. комісія, 2 863 грн. 19 коп. пеня (а.с. 6-10). В укладеному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Банківською установою зобов'язання за кредитним договором виконані в повному обсязі. [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує належним чином. Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за укладеними з банком договорами щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved