overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 09 січня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того, зазначила, що після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 09 січня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 09 січня 2003 року актовий запис № 16 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] та [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 11 серпня 2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з 2014 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того, зазначила, що після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 11 серпня 2000 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 11 серпня 2000 року актовий запис № 330 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 13, 15). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] та [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

у жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що їй 84 роки, вона не працює, отримує пенсію за віком в сумі 1762,38 грн., інших джерел доходів не має. На даний час у неї дуже погіршився стан здоровя, їй потрібні кошти на ліки та відповідне харчування. Рідна дочка позивачки [PERSON] матеріальної допомоги на утримання матері не надає, хоча працює і має можливість надавати допомогу, тому звернулася до суду для стягнення аліментів. В судове засідання [PERSON] не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) С.М., [INFO]. Згідно посвідчення та довідки виданих УПФУ в Гадяцькому районі [PERSON] з 15 липня 2010 року призначена пенсія в розмірі 1762,38 грн. Відповідно довідки Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] працює, отримує середньомісячну заробітну плату в сумі 5790,65 грн. Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Відповідно ст.202 Сімейного кодексу України повнолітня дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як мати непрацездатна, потребує матеріальної допомоги, а дочка відмовляється від її утримання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що від сумісних шлюбних відносин з відповідачем мають спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному матеріальному утриманні, відповідач у добровільному порядку не приймає участі у їх матеріальному утриманні. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В заяві, що надійшла в судове засідання, позивач підтримала свої позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла в судове засідання позов визнав та просив справу слухати в його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 15.04.2006 року. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.12.2006 року Новогригорівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області (а.с.7), сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.09.2008 року Новогригорівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області (а.с.5) та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 16.05.2011 року Новогригорівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області (а.с.6). Діти проживають разом з матір'ю в [ADDRESS], та знаходяться на утриманні позивача. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як випливає із змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька( ст. 183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Враховуючи те, що відповідач не працює, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини від заробітку(доходу) відповідача. Розмір щомісячних стягнень не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності до вимог ч.2 ст. 182 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: служба в справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації в м. Києві про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2012 року. \~\~\~\~\~ Від цього шлюбу вони з відповідачем мають спільних дітей [PERSON], [INFO], який на даний час вже є повнолітнім та [PERSON], [INFO]. 18 липня 2015 року між позивачкою було укладено інший шлюб. 09 вересня 2015 року відповідач [PERSON] написав нотаріально посвідчену заяву, в якій він не заперечує проти його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], 08.03. [INFO] та підтверджує, що жодної участі у вихованні дитини він не приймає протягом декількох років. \~\~\~\~\~\~ Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону позивач просила суд:\~ позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~ У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник позивача позов підтримала, просила їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце слухання справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі. \~\~\~\~\~\~Представники третьої особи в справі у судове засідання зявилася, позов підтримала, просила задовольнити. \~\~\~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ч. 2 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. \~\~\~\~\~\~ Судом установлено, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2012 року. \~\~\~\~\~ Від цього шлюбу вони з відповідачем мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO], який на даний час вже є повнолітнім та [PERSON], [INFO]. 09 вересня 2015 року відповідач [PERSON] написав нотаріально посвідчену заяву, в якій він не заперечує проти його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], 08.03. [INFO] та підтверджує, що жодної участі у вихованні дитини він не приймає протягом декількох років, чим остаточно довів свої наміри. Згідно висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 16.11.2015 року за № 109/02/40 -10207 останній вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

у жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Соснівської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи, що у грудні 2010 року померла її баба [PERSON], після смерті баби залишилася спадщина у вигляді земельних ділянок площею 1,640 га та 0,770 га. В даний час позивач не може скористатися правом на спадщину в звязку з відсутністю правоустановчих документів, тому звернулася до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельні ділянки. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] є онукою [PERSON] 4 квітня 1997 року в с. Соснівка Гадяцького району [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким належний їй будинок в с. Соснівка Гадяцького району заповіла [PERSON] Згідно Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,640 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 20678,78 грн. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,770 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2011,93 грн. 10 грудня 2010 року в с. Соснівка Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Соснівської сільської ради на дату смерті [PERSON] проживала [INFO] разом з онукою [PERSON], зятем [PERSON] та онукою [PERSON] З повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори вбачається, що після померлої [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] Дочка померлої [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказує, що нею спадщина не приймалася, до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде, проти задоволення позову не заперечує. Інші спадкоємці відсутні. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивачка є спадкоємцем на земельні ділянки після смерті баби.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 04.07.2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї (актовий запис № 1341) між нею та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Сторони на час звернення до суду разом не проживають, не ведуть спільного господарства та мають окремий бюджет. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору щодо утримання дитини не має. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що з відповідачем не проживають однією сім'єю з серпня 2015 року. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2009 року, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис № 1341 та видано відповідне свідоцтво (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2402 та видане відповідне свідоцтво (а.с.7-а). Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає змінити прізвище набуте в шлюбі на дівоче «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 10.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 753) між нею та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Сторони на час звернення до суду разом не проживають, не ведуть спільного господарства та мають окремий бюджет. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що з відповідачем не проживають однією сім'єю з жовтня 2014 року. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.07.2010 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 753 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 33 та видане відповідне свідоцтво (а.с.5). Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві (актовий запис № 1447) між ним та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На час звернення до суду сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. [PERSON] вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить її життєвим інтересам. Спору щодо майна, утримання та визначення місця проживання дитини не має. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що з [PERSON] один рік не проживають однією сім'єю. [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подавалося. Суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зроблено актовий запис № 1447 та видано відповідне свідоцтво (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 873 та видане відповідне свідоцтво (а.с.4). Із пояснень позивача вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки і мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає змінити прізвище на дівоче - «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved