Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У квітні 2017 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є дружиною [PERSON], який помер [INFO] р. в м. Донецьк. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] на території України та отримання свідоцтва про смерть. Заявник в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась. Тому суд розглянув справу у відсутність учасників процесу. Суд, дослідивши письмові матеріали, прийшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № [NUMBER] від 24.05.1980 року (а.с. 14). Разом з цим, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 726 від 21.03.2017 року, виданого Республіканським бюро судово-медичної експертизи, [PERSON] помер [INFO] року в м. Донецьк (а.с. 15). Листом від 30.03.2017 року за № 02-03-32, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 16). Згідно ст. 257-1 ЦПК України - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки реєстрація смерті громадянина [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина [PERSON], в м. Донецьк [INFO] р. На підставі викладеного,

Outcome: approved