Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

у жовтні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 13 березня 2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір № 620500338. У подальшому, на підставі договорів відступлення, право вимоги за вказаним вище кредитним договором перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Оскільки відповідач зобовязання за договором належним чином не виконує, а тому утворилася заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №620500338 від 13 березня 2014 року в сумі 28150,13 грн. та судові витрати. 27.12.2018 р. від відповідача надійшов відзив, в якому він зазначає, що з позовом не погоджується та вважає, що він не підлягає до задоволення, посилаючись на те, що чинне законодавство не передбачає нарахування грошових сум в рахунок «щомісячної плати за кредитом», оскільки позивачем зазначено, що це «нарахуванням за управління кредитом», вважає що дана плата стосується послуг із супроводження кредиту, які здійснюються кредитором. Оскільки кредитним договором не передбачено, за які послуги він мав сплачувати «щомісячну плату за кредитом» та що дана плата є по суті платою за управління кредитом, відтак вимога про стягнення 10621,27 грн є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Також заявляє про застосування строку позовної давності з огляду на здійснення ним останнього платежу в січні 2015 року, а відтак пропуском позивачем строку позовної давності до вимоги про стягненні пені, який сплив в березні 2016 року, за іншими вимогами в березні 2018 року (а.с.46-50). 04.01.2019 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просить залишити без розгляду відзив на позовну заяву, у зв'язку з пропуском встановленого судом процесуального строку та первинні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, покликаючись на те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула права вимоги до відповідача в сумі 28150,13 грн, яка виникла за кредитним договором № 620500338 від 13.03.2014 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] укладаючи кредитний договір відповідач діяв вільно, погодився з його умовами та не висував жодних претензій щодо плати за управління кредитом, щомісячна плата за кредитом входить до щомісячного платежу відповідно графіку. Вважає що строки позовної давності не пропущено, оскільки позов подано в жовтні 2018 року, а платежі по яким не пройшов строк позовної давності перебувають в період з жовтня 2015 року по жовтень 2018 року, тобто як мінімум підлягають задоволенню 18 платежів за останні 18 місяців відповідно до графіку платежів. (а.с.54-60). У судове засідання сторони не зявилися, натомість направили заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача направив заяву про розгляд справи без його участі та на підставі наявних у справі доказів задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.86), відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просить застосувати строк позовної давності, також просить списати пеню, так як він є пенсіонер і його дружина також пенсіонерка і перебувають у тяжкому фінансовому стані (а.с.92). Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши матеріали справи і надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 13.03.2014 року між ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №620500338, відповідно до якого клієнту надано кредит у розмірі 14255,03 грн., з процентною ставкою 0,01 % річних на строк 36 місяців (а.с.5,7,9). \~ \~ \~ \~За умовами договору (п.5,6) позичальник зобов'язаний вносити плату за кредитом шляхом перерахування її на рахунок кредитора. Відповідно до цього договору до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входить плата за річною відсотковою ставкою, разова плата за кредитом та щомісячна плата за кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів (додаток до договору). Разова плата за кредитом справляється за рахунок наданого кредиту, відразу після його надання (а.с.5). \~ \~ \~ \~Відповідно до додатку вищевказаного кредитного договору зазначені умови та визначений графік платежів, з якого видно, що датою укладення договору є 13.03.2014 р. у розмірі 14255,03 грн., де зазначено, що кредит наданий на 36 місяців, повернення має здійснюватись щомісячно за графіком платежів в розмірі 396,04 грн протягом квітня-червня 2014 року та з липня 2014 року по березень 2017 року по 752,42 грн, з річною відсотковою ставкою 0,01 % річних, разова плата за кредитом дорівнює 0, щомісячна плата за кредитом складає 2,50 % від суми кредиту, що становить 356,38 грн., витрати на страхування (включені до тіла кредиту) становлять 3752,03 грн. (а.с.6). Зазначений договір ніким з учасників правочину не оспорювався і у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до частини першої статті 627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~Відповідно до договору відступлення права вимоги №20170714 ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» уклало даний договір з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договором вказаним у реєстрі боржників, зокрема щодо кредитного договору укладеного з [PERSON] про свідчить Витяг з реєстру боржників (а.с.16-19). \~ \~ \~ \~На виконання п.6.6 договору про відступлення права вимоги на адресу [PERSON] направлено повідомлення ТОВ «ФК «ЦФР» про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» та роз'яснено відповідачу про необхідність сплати ним заборгованості у сумі 28150,13 грн.(а.с.14). \~ \~ \~ \~21.07.2017 р. позивач направив на адресу відповідача повідомлення про зміну умов кредитування та включення персональних даних до бази персональних даних, відповідно до якого вказано на те, що існує заборгованість по сплаті кредиту, а тому поставлено вимогу про його погашення (а.с.15). Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 19.07.2017 р. заборгованість відповідача [PERSON] за даним кредитним договором становить 14255,03 грн., з них: 10398,78 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 2,57 сума заборгованості за відсотками, 10621,27 грн. сума заборгованості за платою за управління кредитом, 7127,51 грн. сума заборгованості за пенею (а.с.13). Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору відступлення вимог, а тому позивач має право заявити вимоги про стягнення заборгованості в судовому порядку та суд визнає розрахунок заборгованості обґрунтованим. Розглядаючи доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Заміна сторін\~у зобовязанні\~(як\~у разі\~переведення боргу,\~так і\~при відступленні\~права вимоги)\~не змінює\~порядку обчислення\~та перебігу\~позовної давності\~( ч. 1 ст. 262 ЦКУ). Тобто заміна сторони в зобовязанні жодним чином не впливає на позовну давність не припиняє її перебіг та не перериває її. Як убачається з матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором №620500338, який укладений 13.03.2014 року строком на 36 місяців, кінцевий платіж згідно графіку 20.03.2017 року, останній раз була сплачена в січні 2015 року, а оскільки позов подано до суду 16.10.2018 року та відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість кредитним договором №620500338 в межах строків позовної давності з жовтня 2015 року в сумі 13543,56 грн. Позивачем також пропущено строк позовної давності для пред'явлення вимоги про стягнення пені в сумі 7127,51 грн, у зв'язку з чим в задоволенні позову в цій частині слід відмовити повністю. Отже, з відповідачана користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №№620500338 від 13.03.2014 року в сумі 13543,56 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволених вимог в сумі 848,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial