Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 08 червня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою» та «Тарифи Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідачка ухиляється від належного виконання взятих на себе зобовязань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором б/н від 08 червня 2006 року в загальному розмірі 61769,77 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк», діючий за довіреністю від 11 вересня 2017 року, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності (а.с. 21). Відповідачка в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до ст. 128 ЦПК України. У зв'язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є юридичною особою, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с. 16-19). Судом встановлено, що 08 червня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-13). Відповідно до умов кредитного договору, договір складається з заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною картою» та «Тарифів Банку». Відповідачка підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою» та «Тарифи Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором б/н від 08 червня 2006 року виконав в повному обсязі, однак відповідачка від виконання своїх зобовязань ухиляється. Через невиконання зобовязань за кредитним договором б/н від 08 червня 2006 року у відповідачки склалася заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 61769,77 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3801,06 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 50751,10 грн., заборгованості за пенею та комісією 3800,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (відсоткова складова) 2917,61 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору б/н від 08 червня 2006 року (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідачка також розпорядилась на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1600,00грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачки (а.с.1).

Outcome: approved