Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,9264 га. кадастровий номер земельної ділянки: 5922383300:05:001:0036, розташовану на території Миропільської сільської Ради Краснопільського району Сумської області і призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по праву спадкування за законом після померлої 03 жовтня 2006 року [PERSON]. На обґрунтування позову [PERSON] вказує, що будучи спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняв в установленому законом порядку і на частину спадкового майна, зокрема на земельні ділянки площею 0,4859 та 0,7354 га відповідно отримав в Краснопільській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на означену земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, і як встановлено органом нотаріату, за життя власник земельної ділянки не отримав Державного акту на право приватної власності на землю, постановою нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а відділ Держгеокадастру у свою чергу відмовив у видачі його дублікату. На переконання позивача його право на спадщину порушено і підлягає судовому захисту. Позивач у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином /ас. 50/. Представник позивача [PERSON]П /довіреність від 24 червня 2016 року зареєстрована в реєстрі за № 399/ в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з наведених у позові підстав /копія ас. 6/. Відповідач та Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечили, відповідно до поданих заяв не заперечують проти задоволення позову і просили справу розглянути за відсутності їх представника /ас.54,100/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що право власності на земельну ділянку площею 2,9264 га. кадастровий номер земельної ділянки: 5922383300:05:001:0036 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миропільської сільської Ради Краснопільського району Сумської області, належить громадянці [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 717134 від 20 серпня 2002 року, який власником за життя не отриманий /копії ас. 15, 18-22/. 03 жовтня 2006 року в селі Миропілля Краснопільського району Сумської області померла [PERSON], місце державної реєстрації виконавчий комітет Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, запис № 43 від 05.10.2006 /копія Свідоцтва про смерть серія 1-БП№ 041360 від 05 жовтня 2006, ас. 7/, після смерті якої відкрилась спадщина на її майно. На час відкриття спадщини 03 жовтня 2006 року [PERSON] самотньо проживала за реєстрацією в селі Миропілля по вул. Старосілля, буд. 75 Краснопільського району Сумської області/ас. 8/. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлої [PERSON] відкрилась після 01.01.2004 року. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Після смерті [PERSON] згідно статті 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять земельні ділянки площею 3.6990 та 0.8410 га розташовані на території Покровської сільської ради Краснопільського району Сумської області. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON], будучи спадкоємцем за законом після померлої 03 жовтня 2006 року [PERSON], у передбачений законом строк звернувся до державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини і на частину спадкового майна отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджено спадковою справою № 120/04 від 03.10.2006 /копія ас. 60-99/, тобто вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог статтей 1261, 1269 ЦК України. 27 вересня 2016 в. о. завідувача Краснопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться в с. Грабовське вулиця Гончарівка буза коном на земельну ділянку площею 2,93 га розташовану на території Миропільської сільської ради призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті 03 жовтня 2006 року [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу / ас. 16/. В свою чергу, за інформацією відділу Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області позивачу відмовлено у видачі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р-З № 717134 на імя [PERSON] у звязку зі смертю власника та внесенням змін до норм земельного законодавства з 01 січня 2013 року /ас. 17/. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. За статтею 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфікцій), право користування чужим майном (сервітут). Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи сукупність доказів, досліджених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на день смерті [PERSON] земельна ділянка площею 2,9264 га. кадастровий номер земельної ділянки: 5922383300:05:001:0036, розташована на території Миропільської сільської Ради Краснопільського району Сумської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, увійшла до складу спадщини. Так, право власності, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право власності після її смерті перейшло в порядку спадкування до сина [PERSON], але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказану земельну ділянку в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому його право\~\~підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо. За даними Звіту про експертну грошову оцінку ТОВ «Консалт С» від 29.09.2016 оціночна вартість спадкового майна становить 42566 гривень /ас. 23-43/. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності до статті 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина за правилами статті 1277 ЦК України не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Миропільська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача [PERSON] неможливо, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,9264 га. кадастровий номер земельної ділянки: 5922383300:05:001:0036, розташовану на території Миропільської сільської Ради Краснопільського району Сумської області і призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по праву спадкування за законом після померлої 03 жовтня 2006 року [PERSON]. Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved