Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26.02.2013 ПАТ «Дельта Банк» уклав з [PERSON] кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-22032-260213 (надалі - Договір) і надав кредит шляхом відкриття Поточного рахунку з використанням платіжної картки (надалі - Рахунок), відповідно до п. 2.1. Договору. Ліміт кредитної лінії банк встановив 14179,18 грн. Відповідно до п. 2.1. моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції щодо укладення Договору, а, отже укладання договору, описаних у Пропозиції та Правилах, вважається дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. ч. 3 Договору кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. ч. 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії здійснюється після спливу строку надання попередньої, на умовах погоджених Сторонами в Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5. ч. 3 Договору відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений у письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Згідно з п. 1 ч. 3 Договору обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Банк виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № 26254907970841 та встановивши ліміт у розмірі 14179,18 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але зобов'язання за Договором не виконує належним чином, у результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 02.07.2014 складає 22732,83 грн., у тому числі: 11126,72 грн. - тіло кредиту, 3052,46 грн. - прострочене тіло кредиту, 2085,53 грн. - заборгованість за відсотками, 6468,12 грн. - заборгованість за комісіями, яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також стягнути 243,60 грн. понесених позивачем витрат зі сплати судового збору. У судове засідання представник позивача не прибув, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання надіслав заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

Outcome: approved