overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 11.12.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припиненні, понад 6 місяців вони проживають окремо, спільного господарства та бюджету не ведуть. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім»ї вважає неможливим, тому звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд відновити їй прізвище «Артьомова». Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує.. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 грудня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 358, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії 1-ОК № 109749, від 11 грудня 2010 року (а.с 6). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], 08 липня 2011 року, що підтверджується Свідоцтвам про його народження, Серія 1-ОК № 189246 від 27 липня 2011 року. (а.с.7). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання відновити собі дошлюбне прізвище «Артьомова». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн., які були сплачені позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 11 липня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Позивач зазначає, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Вважає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. На даний час, шлюб існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спору про розподіл майна не мають. Тому, вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 липня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 971, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії 1-ТП № 031280, від 13 липня 2007 (а.с 6). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн., які були сплачені позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 19 жовтня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Вважає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. На даний час, шлюб існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спору про розподіл майна та місця проживання сина не мають. Тому, вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав проти його задоволення не заперечував. Від примирення сторони відмовилися. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 2013 року у Виконавчому комітеті Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 1, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], від 19 жовтня 2013 року. (а.с 6). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про його народження, Серія [NUMBER] від 01 квітня 2014 року. (а.с.7). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі - 640,00 грн., які були сплачені позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 21 серпня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім»ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Окрім того, позивач вказує на те, що між ними втрачене почуття любові, поваги та взаємопорозуміння. Вважає, що причини які спонукали її на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їх дітей, тому звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд прізвище їй не змінювати. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 серпня 2007 року у Виконавчому комітеті Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 2, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії 1-ОК № 044761, від 21 серпня 2007 року (а.с 7). Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження, Серія 1-ОК № 117631 від 13 березня 2009 року та Серія 1-ОК № 189121 від 05 вересня 2011 року. (а.с.8,9). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі прізвище «Чорна». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн., які були сплачені позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 06 вересня 2003 року Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, за актовим записом № 1157. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина - донька [PERSON]. Вказує, що шлюбні стосунки між сторонами припинені у зв'язку з різними поглядами на життя. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих причин, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 06 вересня 2003 року Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, за актовим записом № 1157. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина - донька [PERSON]. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 18 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, за актовим записом № 114. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Вказує, що у 2014 році вона разом з донькою від першого шлюбу виїхала з м.Донецьк до родичів у м.Харків, де і проживає до теперішнього часу. Саме з того періоду їх шлюбні стосунки припинилися. З 2014 року відповідач жодного разу не відвідав дружину. Зазначає, що шлюбні стосунки сторін припинено та спільне господарство не ведеться, позивач проживає окремо. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 18 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, за актовим записом № 114. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Спір про розділ майна відсутній. З 2014 року подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 24 січня 2009 року у відділі РАЦС Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 16. Вказує, що 16 серпня 2006 року, тобто до реєстрації шлюбу, у неї з відповідачем народилася спільна дитина син [PERSON], який на теперішній час проживає разом з нею. Зазначає, що з 2014 року відповідач почав зловживати спиртними напоями, ігнорувати сімейні справи, чинив постійні сварки в результаті яких постійно виганяв позивача разом із дитиною із дому, що в решті призвело в липні 2016 року до припинення фактичних сімейних стосунків. Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, та інтересам дитини. Неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, наполягала на розірванні шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання також не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, вказав, що заявлені вимоги про розірвання шлюбу визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 24 січня 2009 року у відділі РАЦС Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 16. На момент реєстрації шлюбу сторони виховували спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] Спір про розділ майна відсутній. З липня 2016 року подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 13.07.2011 року у Торецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 128. Відповідач по справі є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Вказує, що спільне життя сторін не склалося, та шлюбні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Спору про місце проживання дитини та про поділ спільного майна між сторонами не виникає. Зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу між нею та відповідачем. Просила після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дівоче «[PERSON]». Відповідач у судове засідання також не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, вказав, що заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 13.07.2011 року у Торецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 128. Відповідач по справі є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Спір про розділ майна відсутній. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щоз 15 вересня 2015 року сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає дітям матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 15 вересня 2015 року. (а. с. 4) Від вказаного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 6). Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дітей, оскільки відповідач зобов'язаний їх матеріально утримувати. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу дітям. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved