Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що їй на праві власності належить автомобіль Daihatsu Siron 1.3 A/T, державний номерний знак [NUMBER]. 17 вересня 2017 року її чоловік виявив пошкодження на багажнику у вигляді вм'ятини. Нею було встановлено, що неповнолітній син відповідачки пошкодив її власний автомобіль, в результаті чого їй завдано матеріальної шкоди. Вартість відновлювального ремонту становило 4 292,50 грн. У добровільному порядку відповідачка відшкодувати збитки відмовляється. Просила суд стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь відшкодування майнової шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу в сумі 4292,50 грн.; судові витрати покласти на відповідача. 30 жовтня 2017 року позивака подала до суду заяву про збільшення позовних вимог. Вказала, що при зверненні до суду вона понесла додаткові витрати на правову допомогу. Остаточно просила суд стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь відшкодування майнової шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу в сумі 4292,50 грн.; судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн. та витрати на правову допомогу 2000,00 грн. покласти на відповідача. У судове засідання позивач не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Просили суд задоволити позов, проти заочного розгляду справи не заперечували. У судове засідання відповідач не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Встановлено, що 16 вересня 2017 року неповнолітній син відповідачки [PERSON], їдучи велосипедом в дворі по вул. Європейське містечко 2 Г в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, вчинив зіткнення з автомобілем Daihatsu Siron 1.3 A/T, державний номерний знак [NUMBER], що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу. Дана обставина підтверджується записом відео спостереження охорони житлового комплексу «Європейське містечко», а також рапортом старшого інспектора Києво-Святошинського ВП ГУНП В Київській області майором поліції Вдовиченком В.В. Згідно рахунку фактури №РА-0000033 від 27 вересня 2017 року наданим ФОП [PERSON] вартість ремонту автомобіля складає 4042,50 грн. Згідно акту виконаних робіт №РА-001452 від 26 вересня 2017 року наданим ФОП [PERSON] вартість складання дефектного акту та рахунку-фактури складає 250 грн. Як визначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, . Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1178 ЦК України, Шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи,- якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, установлюючи презумпцію вини особи, яка завдала шкоди, Цивільний кодекс України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у завданні шкоди. Верховний Суд України в Листі від 19.07.2011 при аналізі Судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування зазначив про наступне. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. При цьому нерідко до виплати заявляється сума ремонту автомобіля з урахуванням податку на додану вартість (далі - ПДВ). Зазначена сума, виходячи з умов договорів, укладених на підставі чинного законодавства та правил, розроблених кожною страховою компанією, виплачується останньою або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з'ясувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Відповідно договору про надання юридичної допомоги від 30 жовтня 2017 року та акту № ст-1 здачі-прийняття робіт підписаного позивачем та ТОВ «Нота бене. Ліга груп», вартість послуг з надання правової допомоги складає 2000,00 гр. Разом з тим, належних доказів на підтвердження понесених витрат суду не подано. Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 640,00 грн. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про доведення позовних вимог та про необхідність задоволення позову частково. На підставі викладеного та

Outcome: approved