Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] 7 вересня 2007 року склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла дітям - [PERSON] та [PERSON] , які 6 липня 2016 року уклали між особою договір про поділ спадкового майна. Відповідно до умов договору спадковий будинок переходить у власність обом спадкоємцям у рівних частках - по 1/2 кожному. Вказуючи, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, [PERSON] просила визнати за нею право власності на 1/2 частку спадкового житлового будинку із господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с. 30). Відповідно до ухвали суду від 17 грудня 2019 року провадження у справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 75). 1 червня 2020 року ухвалою суду провадження у справі поновлено (а.с. 79). Ухвалою суду від 15 липня 2020 року залучено до участі в цій справі, як позивача, правонаступника [PERSON] - [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений (а.с. 107), 29 липня 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі (а.с. 140). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 29 липня 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить розглядати справу без його участі (а.с. 141). Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги по [ADDRESS] (а.с. 22). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано. Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , що підтверджується державним актом та витягом з Державного реєстру речових прав (а.с. 23, 24). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а1», загальною площею 60,2 кв. м, житловою площею 41,6 кв. м, питний колодязь «Б», літня кухня «В1», сарай «Г1», вбиральня «Д», погріб «Е1» (а.с. 19-21). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що за життя [PERSON] 7 вересня 2007 року склала заповіт, відповідно до якого належне їй майно заповіла в рівних частинах своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] та [PERSON] є дітьми спадкодавця [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с. 13-14). Обоє спадкоємців у встановлений законом строк подали приватному нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 39, 45 на звороті). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 7 вересня 2007 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося. 6 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] перейшов у спадщину сторонам договору у рівних частках (а.с. 47-48). З огляду на вказане, [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за заповітом, які у встановленому законом порядку та строки не відмовилися від спадщини та прийняли її після смерті матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 12 лютого 2019 року обом спадкоємцям відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 18). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 28/2016 до майна померлої [PERSON] (а.с. 38-56). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 66) і після її смерті 9 липня 2020 року приватним нотаріусом Турійського районного нотаріального округу Волинської області Гутом А.П. заведено спадкову справу № 96/2020 (а.с. 99). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] та [PERSON] , чоловік спадкодавця [PERSON] , які на час смерті [PERSON] постійно проживали разом із нею та в контексті положень частини третьої статті 1268 ЦК України прийняли спадщину. Відповідно до умов договору про поділ спадкового майна, укладеного 13 липня 2020 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , 1/2 (одна друга) частка житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] , що є предметом спору у цій справі, переходить на праві приватної власності [PERSON] - сину померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 100), який був залучений судом до участі в цій справі як правонаступник позивача. Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 96/2020 до майна померлої [PERSON] (а.с. 111-139). За змістом положень частини п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом 1/2 частки будинку, що є предметом спору, після смерті матері [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не оформила свідоцтво про право на спадщину, та правових підстав для визнання за ним права власності на частину спадкового нерухомого майна. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 384 грн 20 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 384 грн 20 коп. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved