Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У квітні 2017 року 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом і просить суд з врахуванням уточнюючих позовних вимог(а.с. 56): зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з дочкою [PERSON], визначити такі способи його участі у вихованні дитини: систематичні побачення щотижня два дні: з 10-00 суботи до 19.00 неділі за місцем перебування і проживання його у місті Бердичеві, вул. Житомирська 23-А. кв. 17, та зобов'язати відповідачку надати йому інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин; встановити право на необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. В обґрунтування позову вказав, що він та відповідача перебували в шлюбі з 23 липня 2011 року по 16.01.2014 року, та мають спільну дочку [PERSON], 01.05.2012 року. З вересня 2013 року у нього та відповідачки стали виникати непорозуміння щодо його участі у вихованні дочки. Розпорядженням Бердичівської РДА від 27.06.2014 року встановлено дні побачень з дитиною, однак відповідачка це рішення не виконувала, спричиняючи таким чином перешкоди у його участі у вихованні дочки. А тому він змушений звернутися з даним позовом до суду. У відкритому судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснив, що дуже любить дочку, бажає приймати активну участь у її вихованні, однак через перешкоди зі сторони відповідачки та її батьків не має такої можливості. В судовому засіданні відповідачка та її представник [PERSON] заперечили проти позову з підстав, наведених у письмових запереченнях. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації [PERSON] підтримав висновок органу опіки та піклування. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконкому Бердичівської міської ради [PERSON] позовні вимоги підтримала. Заслухавши пояснення свідків, зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 16.01.2016 року розірваний, що підтверджується копією рішення суду(а.с. 8). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.7). Дитина проживає з матірю, даний факт сторонами не оспорюється. Статтею 150 Сімейного Кодексу України(далі СК України), передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом(стаття 153 СК ). Відповідно до статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини (стаття 158 СК України). Відповідно до угоди від 25.03.2014 [PERSON] та [PERSON] погодили час побачень батька з дочкою щосуботи або щонеділі, відповідно до попередньої домовленості по телефону, з 10-00 до 14-00(а.с. 9). Окрім того, рішенням комісії з питань захисту прав дитини Бердичівської РДА від 27.06.2014 визначено зустрічі [PERSON] з дочкою один раз на тиждень, щосуботи з 11-00 до 14-00 год.(а.с. 10). В подальшому Бердичівською РДА, як органом опіки та піклування, розпорядженням від 20.08.2014 року встановлено такі способи участі [PERSON] у вихованні дочки [PERSON]: побачення у двічі на місяць протягом двох годин, з 10-00 до 12-00 год. у присутності матері та представника органу опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації( а.с. 12). З досліджених у судовому засіданні доказів, на думку суду, встановлено, що [PERSON] не в повній мірі виконувалося рішення органу опіки та піклування. Вона заперечувала проти побачень батька та дитини, оскільки [PERSON] при зустрічах провокував конфлікти. Крім того, це доводиться висновками Відділу поліції(а.с. 38-41, 66-71). З показань свідка [PERSON] встановлено, що мали місце випадки, коли відповідачка забороняла бачитися [PERSON] з дочкою. Крім того даний свідок суду показала, що позивач дуже любить дочку, бажає приймати активну участь у її вихованні, однак через перешкоди зі сторони відповідачки та її батьків не має такої можливості. Допитана у якості свідка відповідачка [PERSON] суду пояснила, що вона не чинила перешкод його участі у вихованні дочки. Після встановлення днів побачень позивач не завжди зявлявся до дитини у визначений час. Коли приїжджав у інший час провокував конфлікти на які вона реагувала зверненням до правоохоронних органів. Не погоджується із запропонованим часом побачень позивача з дитиною, оскільки дитині 5 років і такі побачення призведуть до порушення режиму дитини та це не буде в її інтересах. Щодо необмеженого безперешкодного спілкування позивача з дочкою засобами телефонного, поштового, електронного чи іншого звязку, вона в цілому не заперечила за умови, що дитина не буде хворіти, це не відволікатиме її від занять та цього захоче сама дитина. Однак при цьому просить врахувати, що вона з позивачем уже не подружжя та те, що позивач постійно провокує конфлікти, кричить при дитині. Це призводить до морального травмування дитини. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона тривалий час знає батьків відповідачки і відповідачку та її родину. Дитина відповідачки проживає в гарних умовах. Крім того їй відомо, що позивач постійно провокує конфлікти з відповідачкою та її батьками, кричить при дитині. На думку суду, покази даних свідків суд оцінює критично, оскільки вони свідчать про наявність неприязних відносини між сторонами, а не про негативну поведінку позивача щодо дочки. А тому суд, оцінивши покази свідків, та дослідженні докази в їх сукупності, вважає, що слід задовольнити позовні вимоги, зобовязавши [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у вільному спілкуванні з дочкою. Крім того, суд вважає, що слід зобовязати відповідачку надати [PERSON] інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дочки, а у разі настання таких змін, повідомити його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Вирішуючи спір, в частині встановлення способу участі батька у вихованні дочки, суд виходить з такого. Відповідно до статей 3, 5, 9 Конвенції Організації Обєднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці поважають відповідальність, права і обовязки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сімї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім зацікавленим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини другої статті 159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до акта обстеження умов проживання головного спеціаліста служби у справах дітей виконкому Бердичівської міської ради від 18.10.2017 у квартирі [ADDRESS] А, власниками якої є сторони та де проживає позивач наявна обладнана всім необхідним кімната для дочки(а.с. 36). [PERSON] за гарну працю, професіоналізм оголошувалися подяки(а.с. 72-75). Позивач сплачує щомісячно на утримання дочки 2000 гривень аліментів(а.с. 16). З показань свідка та з матеріалів відеозапису вбачається, що дитина прихильна до батька. Зважаючи на вік дитини, та з тим, щоб не допустити негативного впливу на дитину, судом не зясовувалася думка [PERSON] щодо вирішення даного спору, як того вимагає статті 171 СК України. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації № 02-8/2709 від 09.11.2017 року, зважаючи, що позивач допускає неправомірну поведінку та провокує конфлікти слід залишити в силі розпорядження голови РДА від 20.08.2014 року щодо встановлення днів побачень(а.с. 59). У відповідності до частини 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатьо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини. З огляду на вік дитини, режим її дня, враховуючи наявність захворювання у дитини, необхідність приймати ліки в певний час( а.с. 64, 65), суд погоджується з висновком органу опіки та піклування в частині того, що на даний час не може бути встановлено такий спосіб участі батька у вихованні дочки, як проведення усіх вихідних. Однак суд вважає за можливе встановити такий спосіб участі [PERSON] у вихованні дочки, а саме: побачення батька з дитиною щотижня у першу та другу суботу місяця, а також третю та четверту неділю місяця з 09-00 години до неділі 13-00 год., за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS], з можливістю відвідувати загальнодоступні місця, без присутності матері дитини, за попереднім повідомленням матері місця знаходження дитини. А також необмежене спілкування з дочкою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. Вказаний спосіб участі батька у вихованні дочки на переконання суду відповідатиме інтересам дитини. Судом враховано те, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбу, між ними виникають конфлікти, очевидцем яких є дитина. З цих же міркувань доцільно, щоб побачення батька з дочкою проходили за відсутності матері. Суд також зважає на прихильність дитини до батька, відповідальне ставлення позивача до виконання своїх батьківських обовязків, що вбачається з висновків відділу поліції. Визначаючи години побачень з 09-0 год. до 13-00 год., суд враховує вік дитини, режим її дня, враховуючи наявність захворювання у дитини, та необхідність приймати ліки в певний час. Визначаючи побачення через вихідні, суд враховує, що дитина відвідує дошкільний навчальний заклад та таким чином гарантує рівні можливість як матері, як і батькові проводити вихідні з дитиною у вільний час. Суд переконаний, що на даний час саме такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною надасть можливість батькові піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У судовому засіданні не встановлено обставин, які б доводити, що встановлений судом спосіб участі позивача у вихованні дочки буде шкодити інтересам дитини. Суд не наводить аналізу інших доводів сторін, оскільки на висновки суду це не вплине. Витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 640 грн, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, слід компенсувати за рахунок відповідачки.

Outcome: partial