overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2005 року, який було розірвано рішенням Корабельного районного суду міста [PERSON] від 26.08.2014 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Донька проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене позивач просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його загального заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2005 року, який було розірвано рішенням Корабельного районного суду міста [PERSON] від 26.08.2014 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтво про народження Серії І-ФП № 205310. Донька проживає та знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Враховуючи стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551.20 грн. у звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 12.04.1997 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені з липня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні визнав вимоги позову та просив суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.04.1997 року, від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з липня 2015 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 16.11.2011 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені з серпня 2015 року, спору щодо розподілу майна та утримання дитини на даний час немає. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовні вимоги не надав та не просив суд розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2011 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з серпня 2015 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу позивачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2005 року, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні. Тому позивач просила суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з дати подання позовної заяви до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що дитина не має місця реєстрації, а він не згоден платити кошти позивачці, а тільки на рахунок дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2005 року, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/ щомісячно від дня пред'явлення позову до суду, а саме : 06.04.2016 року до повноліття дитини але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася з позовом до[PERSON], в якому прохає змінити розмір аліментів з твердої грошової суми 250 грн. на частку від заробітку (доходу) відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щона підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області відповідач зобовязаний виплачувати на користь позивача на утримання дочки щомісячно аліменти в розмірі 250 грн., до досягнення нею повноліття. Позивач вказує, що у зв`язку із збільшенням мінімальної заробітної плати розмір сплачуваних аліментів є занадто низьким. Тому звернулася до суду і прохає змінити розмір сплачуваних аліментів з 250 грн. на ? частину заробітку (доходу) відповідача щомісячно. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Прохала позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав. Не заперечував проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Згідно письмової заяви відповідача від 13 лютого 2017р., він прохає додатково до стягуваних з нього аліментів відраховувати із заробітної плати щомісячно по 550 грн. (а. с. 15). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на дитину з 250 грн. на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача, оскільки відповідач працює та не заперечує надавати таку допомогу дитині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 182, 183, 191, 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася з позовом до[PERSON], в якому прохає змінити розмір аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суму. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щона підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року позивач зобов'язаний виплачувати на користь відповідача на утримання дочки щомісячно аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивач вказує, що у нього народилася дитина від другого шлюбу, він виплачує кредити, набуті під час шлюбу з відповідачем. Тому звернувся до суду і прохає зменшити розмір сплачуваних аліментів з ? частини заробітку на тверду грошову суму 860 грн. щомісячно. У судове засідання позивач не з`явився, надавши письмову заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Прохав позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала. Не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року вирішено стягувати з позивача аліменти щомісячно на дочку [PERSON] у розмірі ? частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 12 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття /вісімнадцятиріччя/ на користь позивача (а. с. 6). Позивач має сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 7) від укладеного шлюбу. (а. с. 9). [PERSON] дійсно сплачує кошти за кредитом. (а. с. а. с. 10-12). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на дитину з 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму 860 грн., оскільки позивач працює та не заперечує надавати таку допомогу дитині, має дитину від зареєстрованого шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 182, 183, 191, 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася з позовом до[PERSON], в якому прохає стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щоперебувала в шлюбних відносинах одинадцять років. Від даних шлюбних відносин сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач дитині не надає матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позов підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від вказаних шлюбних відносин сторони мають сина [PERSON], 17 травня 2003року народження (а. с. 4). Згідно довідки № 3046 виданої 06 серпня 2015 року Магдалинівською селищною радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, син позивача [PERSON] дійсно проживає разом з нею (а. с. 5). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини. Оскільки, відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу дитині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно на кожну. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щоз 01 листопада 2011 року зареєструвала з відповідачем шлюб. В шлюбі з відповідачем проживала до квітня 2016 року. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 08 грудня 2015 року. Позивач зазначає, що відповідач не надає дітям матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 листопада 2011 року (а. с. 4). Від вказаного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON](а. с. 5, 6, 7). Згідно довідки, виданої 04 квітня 2016 року виданої Чернетчинською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсно проживають з позивачем (а. с. 8). Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дітей, оскільки відповідач зобов'язаний їх матеріально утримувати. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу дітям. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У квітні 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним додатку до протоколу про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2016 року у задоволенні позовної заяви до відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійсними відмовлено. В ухвалі апеляційного суду Миколаївської області від 13 грудня 2016 року ставиться питання про ухвалення додаткового рішення у звязку з тим, що суд не вирішив всі заявлені позовні вимоги, а саме щодо: визнання недійсним додатку до протоколу про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, у судовому засіданні встановлено відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання прилюдних торгів недійсними у звязку з пропуском відповідачем [PERSON] строків позовної давності та щодо відповідача [PERSON] у звязку з тим, що вона не являється власником спірного житлового будинку. З урахуванням викладеного, суд вважає, що на підставі того, що вимоги про визнання прилюдних торгів недійсними не підлягають задоволенню, не можуть бути задоволені і інші позовні вимоги щодо: визнання недійсним додатку до протоколу про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок як такі, що є похідними від вимоги про визнання прилюдних торгів недійсними.

Outcome: dismissed