Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У жовтні 2017р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що їй на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 13 грудня 1993 року за №6-1783, згідно розпорядження органу приватизації від 13 грудня 1993 року №29061 належить квартира [ADDRESS]. 25 травня 1994 року її право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості». Заявниця зазначала, що 17 грудня 1997 року вона отримала паспорт громадянина України серії КЕ 903602 на імя [PERSON]. Вказувала, що при отриманні свідоцтва про право власності на житло від 13 грудня 1993 року у неї не було сумнівів стосовно його правильності. Але на даний час зясувалося, що в свідоцтві про право власності на житло від 13 грудня 1993 року в запису «прізвище» є помилки, а саме в паспорті громадянина України, який був виданий їй 17 грудня 1997 року вказано: «Алексютєнко Лідія Олександрівна», а в свідоцтві про право власності на житло від 13 грудня 1993 року вказано «Алексютенко Лідія Олександрівна». Стверджувала, що вказана помилка в правовстановлюючому документі фактично позбавляють її можливості реалізувати її права, як власника належного їй на праві власності майна. Посилаючись на вказані обставини, заявниця просила суд встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 13 грудня 1993 року за №6-1783, згідно розпорядження органу приватизації від 13 грудня 1993 року №29061 на квартиру [ADDRESS], їй [PERSON], [INFO], оскільки встановлення даного факту необхідно їй для належного оформлення свого права власності. Заявниця та її представник, діючий на підставі довіреності від 26 травня 2017 року у судовому засіданні вимоги заяви відтримали, просили суд її задовольнити(а.с.26). Заінтересована особа: представник Одеська міська Рада, діюча за довіреністю від 26 грудня 2016 року в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.18). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 13 грудня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації від 13 грудня 1993 року №29061, [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло від 13 грудня 1993 року №6-1783 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13 грудня 1993 року №6-1783 [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.5). Судом встановлено, що[PERSON] звернулася до Департаменту міського господарства із заявою про внесення виправлення до свідоцтва про право власності на житло від 13 грудня 1993 року №6-1783, але своїм листом від 22 листопада 2017 року їй було відмовлено у внесенні виправлення, оскільки усі спори, які виникають при приватизації житла розглядаються судом (а.с.28). З матеріалів справи вбачається, що в свідоцтві про право власності на житло від 13 грудня 1993 року №6-1783 була допущена помилка в написанні прізвища власника квартири [ADDRESS], а саме прізвище [PERSON] зазначено як «Алексютенко Лідія Олександрівна», а в паспорті громадянина України зазначено «Алексютєнко Лідія Олександрівна». Із заяви вбачається, що про вказану помилку у написанні прізвища заявниці стало відомо тільки після звернення до нотаріальної контори з питання відчуження квартири . У відповідності до п.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 13 грудня 1993 року №6-1783 на квартиру [ADDRESS], [PERSON], виданого на імя [PERSON], а тому заява підлягає задоволенню. Суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують той факт, що свідоцтво про право власності на житло від 13 грудня 1993 року №6-1783, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації від 13 грудня 1993 року №29061 на квартиру [ADDRESS], належить [PERSON]. За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню. Заявником при зверненні до суду сплачено судовій збір у сумі 320,00 грн.

Outcome: approved