Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У жовтні 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 20 березня 2013 року був укладений договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконувала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] станом на 30 вересня 2018 року має заборгованість 12942,36 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 1395,15 грн., нарахованих відсотках за користування кредитом 2019,76 грн., нарахованої пені в розмірі 8434,96 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 592,49 грн. (процента складова). Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 12942,36 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Причини неявки суду невідомі. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 20 березня 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, який складається із заяви та Умов та правил надання банківських послуг. З заяви [PERSON] вбачається, що остання ознайомлена та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, відповідач зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Договору, у разі невиконання зобовязань за Договором на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1.1.7.11. Договору, зазначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. З поданого суду розрахунку, встановлено, що [PERSON] у порушення вимог кредитного договору не вносила передбачених платежів. Станом на 30 вересня 2018 року має заборгованість 12942,36 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 1395,15 грн., нарахованих відсотках за користування кредитом 2019,76 грн., нарахованої пені в розмірі 8434,96 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 592,49 грн. (процента складова). За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем, позичальником, строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. При визначенні неустойки суд також враховує ст.551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Встановлено, що позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 8434,96 грн., штраф 500 грн.(фіксована складова) та 592,49 грн. (процентна складова). Відповідно до розяснень п. 27 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на вагу (відсутність негативних наслідків для позивача через прострочене виконання зобовязань). Між тим згідно з ч. 3 ст.551 ЦК України суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, обґрунтування позовних вимоги, суд приходить до висновку про зменшення пені та штрафів за несвоєчасне виконання зобовязань за договором до 5000 грн. При цьому судом враховуються відсутність в матеріалах справи доказів з боку позивача щодо завдання істотної шкоди невиконанням відповідачем умов договору. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON], становить 8414,91 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 1395,15 грн., нарахованих відсотках за користування кредитом 2019,76 грн., заборгованості за пенею та комісією, штрафами в розмірі\~5000, 00 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 762 грн. відповідно до Закону України Про судовий збір. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру пропорційно до задоволених позовних вимог . Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1145,66 грн.

Outcome: partial