Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що [INFO] у Ленінському районі м. Луганськ помер її чоловік - [PERSON]. Єдиними документами, що підтверджують факт смерті чоловіка заявника є довідка про причину смерті від 09 жовтня 2018 року, та свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку із тим, що м. Луганськ на даний час є тимчасово неконтрольованою територією України, а будь-який документ, виданий органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово неконтрольованих територіях, не створює правових підстав, тому реєстрація смерті чоловіка заявника на підставі вказаного свідоцтва є неможлива. При зверненні до Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області заявнику відмовлено у реєстрації смерті чоловіка. З огляду на викладені обставини, заявник змушена звернутися із даною заявою. Встановлення такого факту заявнику необхідно для здійснення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій вимоги про встановлення факту смерті підтримала у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за її відсутності. Представник Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання направила листа, в якому просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що заявник по справі є дружиною [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 02 липня 1977 року Жовтневим рай. ЗАГС, м. Ворошиловоград (а.с. 7). Зі змісту копії довідки про причини смерті, виданої 09 жовтня 2018 року державним закладом «Луганська міська широко профільна лікарня» вбачається, що [PERSON] помер [INFO], вік померлого - 71 рік, причина смерті - тромбоемболія легеневої артерії. До матеріалів справи додано копію свідоцтва [NUMBER] про смерть [INFO] [PERSON], яке видане 09 жовтня 2018 року Ленінським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки (а.с. 8). Судом встановлено, що листом Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області за № 4220/16.6 - 30 від 17 жовтня 2018 року відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка [PERSON], оскільки заявником подано документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 9). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. За змістом ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Як передбачено п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із абз. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз'яснень, даних у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її чоловіка та отримання свідоцтва про смерть. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Згідно із абз. 2 ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягають негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного, та

Outcome: approved