Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до Садівничого товариства «Роднічок» м. Полтави, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Ленінської районної ради м.Полтави про визнання права власності на самочинно збудований садовий будинок, в якому просить визнати за нею, [PERSON] право власності на самочинно збудований садовий (дачний) будинок з мансардою літ.А-1 загальною площею 71, 5 кв.м з господарськими будівлями і спорудами: 1-й поверх (1) літня кімната площею 18,3 кв.м., (2) санвузол площею 7,3 кв.м., (3) кухня площею 19,1 кв.м., (4) коридор площею 5,8 кв.м. всього по 1 поверху 50,5 кв.м., мансарда сходи площею 1,1 кв.м., літня кімната площею 19,9 кв.м. всього по мансардному поверху площею 21,0 кв.м., літ.Б лазня площею 15, 4 кв.м., літ.В вбиральня площею 2,0 кв.м., №1 огорожа, №2 ворота огорожі, №3 яма вигрібна в садівничому товаристві «Роднічок», який розташований на приватизованій земельній ділянці у [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Садівничого товариства «Роднічок» м.Полтави в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи виконавчого комітету Ленінської районної ради м.Полтави проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 грудня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді садового дачного будинку [ADDRESS] Ця земельна ділянка належала продавцю гр.[PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №687217 виданого виконкомом Полтавської міської ради від 17.10.2007 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування нею, договорів оренди землі за №3-3242. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення будівництва, кадастровий номер земельної ділянки 5310136700:06:003:0814. Як зазначила в своєму позові позивачка, коли вона приїхала на придбану ділянку то побачила там житловий будинок із надвірними побудовами, розташований на земельній ділянці площею 547 кв.м. по [ADDRESS], на якій були розташовані наступні будівлі та споруди: садовий будинок літ. «А-1», лазня літ. «Б», вбиральня літ. «В», погріб літ. «а2», огорожа №1, ворота огорожі №2, яма вигрібна №3. Зі слів [PERSON] позивачу стало відомо, що в 1986 році останній збудувала двоповерховий садовий будинок під літ. «А-1» з мансардою загальною площею 71, 5 кв.м., який складається з:1-й поверх (1) літня кімната площею 18,3 кв.м., (2) санвузол площею 7,3 кв.м., (3) кухня площею 19,1 кв.м., (4) коридор площею 5,8 кв.м.; мансарда сходи 1,1 кв.м., літня кімната площею 19,9 кв.м., всього по мансардному поверху площею 21,0 кв.м., погріб літ. «а2» площею 8, 5 кв.м. 17 квітня 2013 року ПП БТІ «Інвентаризатор» виготовлений технічний паспорт на цей будинок відповідно до вимог п.п.1, 5 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч.1,2,6 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно із вимогами ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок , будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані, без зміни її цільового призначення у розмірах, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно з вимогами ч.2 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання своєї родини і не має права використовувати його для промислового виробництва. З викладених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. [PERSON] є власником домоволодіння з господарськими спорудами, розташованого по [ADDRESS] в садівничому товаристві «Роднічок» м. Полтави на приватизованій земельній ділянці площею 547 кв.м. Придбаний [PERSON] самочинно збудований [PERSON] житловий будинок «А-1» з мансардою виконано без отримання відповідного дозволу, але без порушення встановлених будівельних норм і правил, на земельній ділянці, відведеній під індивідуальне будівництво, що підтверджується висновком експертного будівельно-технічного дослідження №93 від 10 червня 2014 року. Як власник [PERSON] має право на володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд та право вчиняти будь-які дії щодо цього майна, які не суперечать закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved