Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , укладений 12 листопада 1981 року у Броварському міському відділі РАЦСу Київської області, актовий запис № 552. В обґрунтування позову позивач зазначала, що з 12 листопада 1981 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON] Від шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає, однак розірвати шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану позивач не може, оскільки відповідач відмовляється, уникає будь-яких зустрічей із нею та розмов. Сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Сторони проживають окремо близько 17 років, не ведуть спільне господарство. Позивач зазначає, що їх шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення між ними не можливе. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2018 року, провадження у справі відкрито, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 12 листопада 1981 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб у Броварському міському відділі РАЦСу Київської області, актовий запис № 552, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] (а.с. 9). Суд встановив, що на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 1 ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved