Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову посилалась на те, що всупереч ст.180 СК України, незважаючи на попередні домовленості з відповідачем, останній не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання їх спільної доньки Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15 листопада 2017 року позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць, починаючи з 19.10.2016 року до повноліття дитини, тобто до 15.09.2034 року. Та розподілено судові витрати. З вказаним рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив змінити рішення суду в частині розміру аліментів на неповнолітню дитину, визначивши аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд не зясував усіх обставин, які мають значення по справі та не в повній мірі врахував його матеріальне становище, стан здоровя. Крім того, вказував, що на його утриманні перебуває його батько, [PERSON], який знаходиться на диспансерному обліку у інфекціоніста з діагнозом хронічний вірусний гепатит [PERSON], рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07 листопада 2016 року з нього було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини заробітку. В судовому засіданні апеляційного суду відповідач доводи апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду змінити. Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення зміні з наступних підстав. Згідно ст. 309 ч.1 ЦПК України, підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини, які підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів. При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що з 01.08.2015 року по 24.09.2016 року позивач проживала з відповідачем однією сімєю без укладання шлюбу. Сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом від 24 вересня 2016 року серія І-НО №718590. З апеляційної скарги та зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів. За таких обставин, задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини суд першої інстанції виходив з того, що сторони мають спільну неповнолітню дитину, яка на час розгляду справи у суді мешкає разом з матірю і на підставі ст. 180 СК України дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення на користь позивачки аліментів на утримання дитини. Між тим з висновком суду щодо визначення розміру аліментів в розмірі 1/3 частки доходів відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, не можна погодитися, оскільки такий висновок зроблено передчасно, в порушення вимог матеріального та процесуального права, без повного та всебічного зясування всіх обставин. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. З розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч. 4 ст. 10 ЦПК, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, передбачених цим кодексом. З матеріалів справи убачається, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07 листопада 2016 року було стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від доходу щомісяця, починаючи з 19.10.2016 року та до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Крім того, у матеріалах справи містяться дані про те, що за станом здоровя відповідач перебуває на диспансерному обліку у хірурга у філіалі поліклініки Краматорської міської лікарні №3 з діагнозом декомпенсірована варикозна хвороба, ускладнена тромбофлебітом правої нижньої кінцівки та потребує постійного лікування, що підтверджується довідкою від 14 квітня 2017 року та виписками з медичних карток останнього. Щодо доводу апеляційної скарги відносно знаходження на утриманні у відповідача його непрацездатного хворого батька, [PERSON], апеляційний суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що батько дійсно знаходиться на утриманні саме відповідача. Відповідно до ст. 10 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін. У ч. 4 ст. 10 ЦПК вказано, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Однак суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався та зробив свій висновок, не вчинивши необхідних процесуальних дій, не зясувавши належним чином усіх обставин, які мають значення по справі. Враховуючи викладене, на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України апеляційний суд вважає, що оскільки ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від доходів відповідача суд не врахував стан здоровя останнього та наявність у нього інших утриманців, то рішення суду в частині визначенні розміру аліментів підлягає зміненню з 1/3 до 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць, починаючи з 19.10.2016 року до повноліття дитини.

Outcome: approved