Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати недійсним рішення Томашівської сільської ради в частині надання [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації, та відведення земельної ділянки площею 0.25 га у власність, яка розташована за адресою: вул. Перемоги, буд. 37, с. Томашівка, Фастівського району, Київської області та скасувати Державний акт II КВ № 110057 виданий [PERSON] 20 грудня 2002 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок та земельна ділянка площею 0.40 га за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Томашівка, вул. 30-річчя Перемоги, буд. 35. Власником сусідньої земельної ділянки є [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], вул. 30-річчя Перемоги, буд. 37. У позивача з [PERSON] виник спір щодо межі вищезазначених ділянок, оскільки відповідач загородив прохід, який позивач залишив для проходу односельців до своїх городів. Для вирішення спору [PERSON] 05 жовтня 2013 року звернувся із заявою до Землевпорядної організації про відновлення меж земельних ділянок на місцевості та встановлення межових знаків. Однак було виявлено накладення меж земельної ділянки позивача з земельною ділянкою відповідача, який приватизував земельну ділянку площею 0,25 га. Позивач вважає, що приймаючи рішення про передачу [PERSON], земельної ділянки площею 0.25 га, Томашівська сільська рада передала відповідачу також частину землі площею 0,01 га, яка належить [PERSON] Позивач вважає, рішення Томашівської сільської ради незаконним, тому він змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Представник третьої особи просив вирішити спір на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з частиною першою статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок та земельна ділянка площею 0.3912 га за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Томашівка, вул. 30-річчя Перемоги, буд. 35. Власником сусідньої земельної ділянки є [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], вул. 30-річчя Перемоги, буд. 37. У позивача з [PERSON] виник спір щодо межі вищезазначених ділянок, оскільки відповідач загородив прохід, який позивач залишив для проходу односельців до своїх городів. Для вирішення спору [PERSON] 05 жовтня 2013 року звернувся із заявою до Землевпорядної організації про відновлення меж земельних ділянок на місцевості та встановлення межових знаків. Однак було виявлено накладення меж земельної ділянки позивача з земельною ділянкою відповідача, який приватизував земельну ділянку площею 0,25 га. Позивач вважає, що приймаючи рішення про передачу [PERSON], земельної ділянки площею 0.25 га, Томашівська сільська рада передала відповідачу також частину землі площею 0,01 га, яка належить [PERSON] Відповідач вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, тому що із зведеного плану ділянок, вбачається, що позивач фактично користується земельною ділянкою більшої площі ніж була йому передана у власність відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 876285 та відомостей про яку внесені до Державного земельного кадастру. Також відсутні відомості про розміри, межі, координати поворотних точок земельних ділянок, яка передавалась позивачу у власність у 1975 році, що не дає змоги встановити її відповідність чи не відповідність земельній ділянці яка перебуває у його власності. Державний акт II КВ № 110057 виданий [PERSON] 20 грудня 2002 року з дотриманням норм законодавства. Відповідно до частини третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що рішення Томашівської сільської ради в частині надання [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації, та відведення земельної ділянки площею 0.25 га у власність є незаконним, враховуючи, що Державний акт II КВ № 110057 виданий [PERSON] 20 грудня 2002 року відповідає вимогам законодавства позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed