Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що з 24 червня 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з чоловіком не склалося. За період спільного проживання відповідач застосовував до позивача фізичне насилля, у звязку з чим сторони стали чужим людьми, позивач втратила до відповідача почуття любові, поваги та довіри. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини. На даний час спільна з відповідачем дитина проживає з позивачем та після розірвання шлюбу також залишиться проживати з нею. Позивача бажає після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне «Подлєсна». У звязку з викладеним вона звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, представник позивача надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~ Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 540, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 199359, виданим 24 червня 2011 року (а. с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №354715, виданим 05 жовтня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1065 (а.с. 7). Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони стали чужими людьми, відсутнє почуття любові, поваги та довіри. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином позовні вимоги в частині зміни прізвища позивача на її дошлюбне прізвище підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,21 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved