Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] предявила через суд позов до КП «Дніпропетровські теплові мережі» ДМР про встановлення факту, що має юридичне значення, про захист прав споживача, про відключення від центральної мережі теплопостачання та зобовязання відповідача укласти угоду про реструктуризацію заборгованості. 21 листопада 2016 року подала уточнену позовну заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, про відключення від центральної мережі теплопостачання та про відсутність заборгованості за надання послуг теплопостачання, а 13 квітня 2017 року подала уточнену позовну заяву до КП «Дніпропетровські теплові мережі» ДМР, КП «Теплоенерго» ДМР, в якій заявила вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, про відсутність заборгованості за надання послуг теплопостачання. В обґрунтування остаточних позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], в приміщенні якої Дніпровська міська рада згідно протоколу №2/124OS від 18 липня 2016 року надала згоду на відключення квартири від мережі централізованого опалення при відсутності заборгованості за спожиті комунальні послуги, проте відповідачами відмовлено в узгодженні відключення з тих підстав, що нею у січні 2016 року та в листопаді 2017 року оформлено субсидію, проте лише на компенсацію по виставленим рахункам на житлово-комунальні послуги не всього боргу, а виключно на період з січня по квітень 2016 року та з листопада 2016 року по квітень 2017 року, при цьому, договір на центральне опалення вказаної квартири з нею не укладався, у зв?язку з чим у неї відсутні і зобов?язання перед відповідачами на оплату даного виду комунальних послуг, тому, зважаючи на те, що з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» укладений договір на опалення квартири №2176056 від 22 січня 2016 року, позивач згідно уточнених позовних вимог, просила суд встановити факт, що має юридичне значення відсутності заборгованості при відсутності договірних відносин з МКП «Дніпропетровські теплові мережі» та КП «Теплоенерго» за навязані позивачу послуги теплопостачання належної їй квартири [ADDRESS]; стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати. Ухвалою суду від 13 квітня 2017 року позовна заява [PERSON] до КП «Дніпропетровські теплові мережі» ДМР (а.с.30) в частині вимог про зобовязання надати згоду на відключення належної [PERSON] квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення залишена без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України. Позивач у судовому засіданні позов в останній редакції підтримала у повному обсязі, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позовній заяві підстав, а також вимагаючи зобов?язати відповідача більше не нараховувати їй заборгованість, оскільки в подальшому до неї відповідач може заявити такі вимоги. Представник відповідача КП «Дніпропетровські теплові мережі» ДМР в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечуючи тим, що відсутній такий спосіб захисту права про який просить позивач, вимог про стягнення заборгованості до неї не заявлялося, особа починаючи з 2002 року по грудень 2016 року була підключена до системи централізованого опалення та отримувала відповідні послуги, тобто перебувала з відповідачем у фактичних договірних правовідносинах, проте жодного платежу наданих послуг централізованого опалення не здійснила, окрім, платежів перерахованої субсидії. Крім того, відповідач не є суб?єктом, який вирішує питання надання згоди на відключення від централізованого опалення, а після передачі КП «Теплоенего» ДМР об?єктів, в тому числі і котельної, через яку здійснюється постачання опалення до будинку позивача, МКП «Дніпропетровські теплові мережі» ДМР взагалі не здійснює будь-яких нарахувань, оскільки не надає послуги, тому представник просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача КП «Теплоенерго» ДМР в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, заперечуючи тим, що позивач замовила технічні умови на відключення, які були підготовлені, однак позивач не зверталась за їх отриманням, та, крім того, для відключення від системи центрального опалення, потрібно дотриматися процедури, визначеної Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, та отримати не згоду відповідачів теплопостачальних підприємств, а затверджений Міжвідомчою комісією акт про відключення будинку/квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Одночасно представник наполягав на тому, що позивач обрала не передбачений діючим законодавством спосіб захисту, тому просив суд відмовити в задоволенні позову повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про відмову задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що квартира № 56 по вул. Набережній Січеславській (колишня назва вул. Набережна Леніна), 16 у м. Дніпрі [PERSON] належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 вересня 2000 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР 30 жовтня 2000 року (а.с.4-4-зворот). За змістом ч.4 ст. 256 ЦПК України якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на цивільні права й обовязки інших осіб та (або) за наявності спору про право цивільне, справу належить розглядати за правилами позовного провадження. Суд повинен самостійно визначити, яку вимогу по суті (а не за формою) предявляє позивач, і відповідно застосувати належні норми законодавства,

Outcome: dismissed