overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 02.07.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] Вказує, що спільне життя між ними не склалося, на грунті частих непорозумінь між сторонами часто виникають сварки. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; дитину залишити проживати з нею; прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надіславши до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 02.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (актовий запис № 44), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.07.2011 року (а.с.5). Сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області 09.09.2011 року, актовий запис №86 (а.с.7). Спільне життя між сторонами не склалося. На грунті частих непорозумінь між сторонами часто виникали сварки. Все це призвело до втрати взаємних почуттів, розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, ст.ст.8, 10, 60, 213-215, ч.1 ст.223 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-23 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 21.04.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Дітей не мають. Вказує, що з червня 2010 року вони проживають окремо, подружні стосунки між ними відсутні, спільним побутом не пов'язані. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилася, згідно п.2 позовної заяви, просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21.04.2010 року виконавчим комітетом Овсюківської сільської ради Гребінківського району Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.04.2010 року (а.с.6). Спільне життя між сторонами не склалося, спільним побутом вони не пов'язані. Шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, ст.ст.8, 10, 60, 213-215, ч.1 ст.223 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-23 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 25.04.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинили та з лютого 2014 року проживають окремо. Дитина проживає разом з нею. Зазначає, що на ґрунті частих непорозумінь між сторонами виникають сварки. В судове засідання позивач не з'явилася, надіславши до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 25.04.2007 року відділом ДРАЦС Гребінківського РУЮ Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], (актовий запис № 23), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.04.2007 року (а.с.6). У шлюбі сторони мають малолітьню дочку, [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спільне життя сторін не склалося, на ґрунті частих непорозумінь між ними виникають сварки. Сторони припинили сімейні стосунки. З лютого 2014 року проживають окремо. Шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. Відповідно до ч.2 ст.104 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно зі ст.112 СК, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст.104, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.8, 10, 60, 213-215, ч.1 ст.223 ЦПК, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду із наведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 05.10.1996 відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №391. Від шлюбу у сторін є двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Разом з чим зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Протягом останніх місяців сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, у зв'язку з чим, просить суд розірвати шлюб між подружжям. У судове засідання позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 05.10.1996 громадянин [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 391. Після реєстрації шлюбу відповідач взяв прізвище позивача [PERSON]. Від шлюбу сторони мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 5,6). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припиненні шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в частці передбаченій законом. В обґрунтування позову позивач вказувала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції у м. Миколаєві 13 липня 2004 року, за №189, є непрацездатною у зв'язку з вагітністю. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків, матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина має право на утримання під час вагітності. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач не представив доказів проти задоволення позову, про причини неявки суд не повідомив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. 84 Сімейного кодексу України чоловік зобов'язаний утримувати свою вагітну дружину. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 03 липня 2014 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходяться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав частково, просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбу, спільних неповнолітніх дітей не мають, але шлюбні відносини між ними припинені з причин зловживання відповідачем алкоголю, постійних сварок, різних поглядів на подружнє життя, що тяжким чином впливає на психічний стан позивачки та постійно їй спричиняло душевні страждання. Також вказує, що з січня 2013 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Також просила після розлучення присвоїти її дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання відповідно до вимог ч.5 ч. 74 ЦПК України. Справа розглянута за відсутністю відповідача у порядку заочного розгляду, проти чого у поданій суду заяві не заперечувала позивачка, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2012 р. (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 27.09.2012 р. виконкомом Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області). Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя між сторонами не склалося, спільне господарство сторонами не ведеться, відповідач проживає окремо від позивача. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач не бажає проживати з чоловіком, проти можливості примирення заперечила. Відповідач будь-яких заперечень щодо позову суду не надав. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Судовий збір сплачений під час подання позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбу та мають одну спільну малолітню дитину- доньку [PERSON], [INFO], проте шлюбні відносини між ними припинені з причин постійних сварок та неприйняття позиції щодо ведення спільного господарства. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Також просила після розлучення залишити її дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач надав до суду заяву, в якій зазначив про визнання позовних вимог. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2012 р. (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 14.02.2012р. Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області.) Сторони мають доньку, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане 29.03.2012р. Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області). Подружнє життя між сторонами не склалося. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено, проти можливості примирення заперечують обидва з подружжя. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню із присвоєнням після розірвання шлюбу позивачу дівочого прізвища [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У квітні 2014 року, позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в скрутне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно до повноліття дітей на її користь. У судове засідання позивач надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2011 року. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 351 (а.с. 5). Подружжя мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7), які проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Матеріалами справи встановлено, сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимога [PERSON] відповідає вимогам ст. 180 СК України, що приводить суд до переконання про задоволення вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 17.07.1998 року було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу у сторін дітей немає. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. З вересня 2011 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, відповідач проживає з іншою жінкою. Спір щодо спільного майна на даний час вирішується в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання, не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовні вимоги не надав та не просив суд розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.1998 року, від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що з вересня 2011 року шлюбні стосунки між ними припиненні. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, спір щодо спільного майна на даний час вирішується в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що позивачка має бажання відновити свої дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved