Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

У квітні 2016 року до суду звернулась позивачка [PERSON] з позовом про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, недійсним договору оренди землі, скасування реєстрації права оренди земельної ділянки. В ході розгляду справи позивачка неодноразово уточнювала позовні вимоги і згідно остаточної редакції позовної заяви від 22.11.2016 р. просила визнати незаконним та скасувати рішення органу місцевого самоврядування, недійсним договір оренди землі, скасувати реєстрацію права оренди земельної ділянки та права власності на обєкт незавершеного будівництва, а саме визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] міської ради Житомирської області за №914 від 26.09.2014 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] в оренду земельної ділянки, яка розташована за адресою: вул. Яблунева, 26 в м. Бердичеві, та передано її в оренду для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель комунальної власності на 3 роки, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Яблунева, 26, м. Бердичів, укладений 14.10.2014 року між [PERSON] міською радою Житомирської області та [PERSON], скасувати реєстрацію договору оренди земельної ділянки розташованої за адресою: вул. Яблунева, 26, м. Бердичів, укладеного 14.10.2014 року між [PERSON] міською радою Житомирської області та [PERSON], скасувати реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва, житлового будинку, готовністю 11%, розташованого за адресою: вул. Яблунева, 26, м. Бердичів, зареєстрований за [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 04.04.2014 р. набула у власність незавершений будівництвом будинок № 26, що знаходиться по вулиці Яблуневій в м. Бердичеві Житомирської області. Виконана робота по відношенню до незавершеного будівництвом будинку становила на момент придбання 7%. Згідно п. 1 цього договору обєкт незавершеного будівництва розташований на неприватизованій земельній ділянці, кадастровий номер 1810400000:01:031:0221. Набуте речове право позивач зареєструвала у встановленому законом порядку. Проте, згодом їй стало відомо, що земельну ділянку під належним їй обєктом на підставі рішення [PERSON] міської ради передано у користування за договором оренди землі від 14.10.2014 р. сторонній особі - відповідачу [PERSON] (після зміни прізвища Вознюк), який в подальшому зареєстрував за собою право власності на незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 11%, розташований за адресою: вул. Яблунева, 26, м. Бердичів. Вважаючи порушеним своє право власності на об?єкт незавершеного будівництва та право користування земельною ділянкою під ним, позивач звернулась до суду за захистом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON] міської ради та [PERSON] комітету [PERSON] міської ради [PERSON]Г, [PERSON] проти позову заперечили, вказавши, що при прийнятті рішення про надання дозволу [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки за вказаною адресою вимог закону не порушено. На час прийняття оскаржуваного рішення документи, що посвідчують право на земельну ділянку за адресою: м. Бердичів, вул. Яблунева, 26, не обліковувались, відповідно до викопіювання з плану міста станом на 01.06.2006 р. та під час кадастрової зйомки не встановлено наявності обєктів нерухомого майна, у національній кадастровій системі відсутні відомості про земельну ділянку за кадастровим номером 1810400000:01:031:0221. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно заяви від 07.07.2016 р. позов визнав (арк.59). Представник відповідача [PERSON] комітету [PERSON] міської ради Житомирської області з питань державної реєстрації [PERSON] в судовому засіданні заявила, що покладається на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 21.09.1990 р. № 331 [PERSON] надано у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва земельну ділянку з земель міської забудови в м. Бердичеві по вул. Яблуневій, 26. (арк.. 21, 158). На підставі вказаного рішення 12.07.1990 р. виконкомом [PERSON] міської ради укладено з [PERSON] договір про надання в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку на праві приватної власності та передано вказану земельну ділянку згідно акту від 04.07.1990 р. (арк.. 22-24). 19.12.1990 р. [PERSON] надано дозвіл на здійснення будівельних робіт по будівництву індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями на земельній ділянці по вул.Яблуневій, 26. Згідно архівного витягу з рішення [PERSON] міської ради від 25.02.2010 р. № 857 [PERSON]. надано дозвіл на виготовлення технічної документації для складання державного акту на право власності на земельну ділянку. (арк.. 148-149, 159-160). Відповідно до довідки архівного відділу міської ради від 12.10.2016 р. № 84/06-05 рішення [PERSON] міської ради від 25.02.2010 р. № 857 не скасовано (арк..157). Згідно довідки відділу Держкомзему у м. Бердичеві від 05.03.2010 р. вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 1810400000:01:031:0221. (арк.. 27). Відповідно до довідки [PERSON] ОДПІ від 11.01.2010 р. № 42/10/1701 власником земельної ділянки є [PERSON], заборгованості по земельному податку не має. (арк.. 61) Згідно довідки [PERSON] МБТІ від 16.02.2010 р. № 269 за [PERSON] зареєстровано право власності на незавершене будівництво, готовністю 7% за адресою: м. Бердичів, вул.Яблунева, 26. Маючи зареєстроване право власності, [PERSON] відчужила за договором дарування від 06.03.2010 р. , р. № 905, на користь [PERSON] та [PERSON] вказаний об?єкт незавершеного будівництва. В свою чергу, [PERSON] та [PERSON] передали у власність позивачу (дошлюбне прізвище Пшенична арк.. 28) за договором купівлі-продажу від 04.04.2014 р., р. № 703, незавершений будівництвом будинок, готовністю 7%, за вказаною адресою. (арк.. 10). На підставі даного договору приватним нотаріусом здійснено реєстрацію права власності на обєкт незавершеного будівництва за позивачем, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.04.2014 р. № 20048772 (арк.. 11). Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Таким чином, позивач у відповідності до вимог закону набула право власності на зазначений незакінчений будівництвом житловий будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 2 ст. 377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). На виконання вказаного у п. 1 договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку вказано площу та кадастровий номер земельної ділянки. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За вказаних обставин позивач у встановлений законом спосіб набула право власності на обєкт незавершеного будівництва та право користування земельною ділянкою. За користування земельною ділянкою позивач сплачує земельний податок, що підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями та квитанціями, довідкою [PERSON] ОДПІ від 31.08.2016 р. № /10/06-03-13-01 (арк.. 47-48, 68, 83). Відповідно до п. 1 договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку від 04.04.2014 р. питання приватизації, купівлі або довгострокової оренди земельної ділянки, на якій знаходиться майно, що відчужується, вирішується новим власником у порядку, передбаченому чинним законодавством. Проте, позивач позбавлена можливості документально оформити та зареєструвати речові права на земельну ділянку під забудовою, оскільки на вказану земельну ділянку 08.11.2014 р. зареєстровано право оренди за [PERSON] на підставі договору оренди землі від 14.10.2014 р. № 200 (арк.. 20, 44). Вказаний договір оренди землі укладено на підставі рішення [PERSON] міської ради від 26.09.2014 р. № 914 «Про вилучення та передачу земельних ділянок у власність, постійне користування та оренду фізичним і юридичним особам». Згідно п. 40 даного рішення [PERSON] затвердженого проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки (кадастровий номер 1810400000:01:031:0339), площею 591 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в м. Бердичеві по вул.Яблуневій, 26 (арк..12-19). Маючи зареєстроване право користування земельною ділянкою, відповідач [PERSON] отримав будівельний [NUMBER], виданий відділом містобудування та архітектури виконкому [PERSON] міської ради від 11.12.2014 р., подав повідомлення про початок виконання будівельних робіт, отримав довідку про відсоток готовності житлового будинку будівництвом (арк.. 141-142). На підставі вказаних документів за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на незавершене будівництво житлового будинку, готовністю 11% за адресою: м. Бердичів, вул. Яблунева, буд. 26. (арк.. 146). Таким чином, на момент надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки згідно рішення [PERSON] міської ради від 29.04.2014 р. № 834, розроблення такого проекту, його затвердження, укладання договору оренди землі, його реєстрації, реєстрації права власності за [PERSON] права власності на обєкт незавершеного будівництва, позивач мала належним чином зареєстроване право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок та право користування земельною ділянкою, що не спростовано відповідачами та підтверджується наявними у справі доказами. Даний про викопіювання з плану міста станом на 01.06.2006 р. та результати кадастрової зйомки суду не надано. Щодо відсутності даних про спірну земельну ділянку за кадастровим номером 1810400000:01:031:0221 в Національній кадастровій системі слід зазначити наступне. Згідно довідки відділу Держкомзему у місті Бердичеві від 05.03.2010 р. № 108 земельній ділянці за адресою: м. Бердичів, вул. Яблунева, буд. 26, площею 0,0599 га, присвоєно кадастровий номер 1810400000:01:031:0221. Відповідачами не спростовано правомірність видачі вказаної довідки. У своєму запереченні представник відповідача [PERSON] міської ради посилається на положення Закону України «Про Державний земельний кадастр». Проте, вказаний закон було прийнято 07.07.2011 р., окремі положення якого набрали чинності 07.08.2011 р., а в повному обсязі - 01.01.2013 р., тобто до моменту присвоєння вказаній земельній ділянці кадастрового номера 1810400000:01:031:0221. За вказаних обставин відсутність в Національній кадастровій системі відомостей про спірну земельну ділянку за кадастровим номером 1810400000:01:031:0221 не є провиною позивача та не може бути підставою для позбавлення її права власності на незавершений будівництвом житловий будинок та права користування земельної ділянки під ним. Згідно ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Відповідно до п. в) ст. 5 ЗК України земельне законодавство базується на принципі невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом. Як зазначалось, позивач отримала право на користування земельною ділянкою по вул. Яблуневій, 26, у м. Бердичеві на умовах, встановлених для попередніх землекористувачів. Згідно ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ч. 1 ст. 393 ЦК України). Оскільки встановлено порушення прав позивача оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування, таке рішення підлягає скасуванню. Внаслідок скасування рішення [PERSON] міської ради від 26.09.2014 р. № 914 припиняються правові підстави укладання договору оренди. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Визнання договору оренди землі недійсним є підставою для скасування його державної реєстрації. Оскільки реєстрація права власності на незавершений будівництвом будинок, готовністю 11% було зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі договору оренди землі, що визнається недійсним, реєстрація такого права власності підлягає скасуванню. Згідно із ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачки.

Outcome: approved