Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

У квітні 2017року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» (далі ТОВ «Херсонавтотранс») про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у трудових правовідносинах з березня 2008року на посаді інженера відділу контролю, з червня 2009 року виконуючої обов`язки начальника служби економічної безпеки, контролю і юридичного забезпечення, а з липня 2009 року переведена інженером служби відділу економічної безпеки контролю і юридичного забезпечення, який пізніше бува реорганізований у відділ служби безпеки. В жовтні 2009 року була звільнена за згодою сторін за п.1ст.36 КЗпП України. 07 лютого 2011 року її запросили на роботу до ТОВ «Херсонавтотранс» провідним інженером планово-економічного відділу, з жовтня 2012року була переведена провідним інженером у відділ охорони праці та безпеки руху, з червня 2013 року переведена на посаду головного фахівця з економічних питань та стандартизації. Після реорганізації цього відділу з 03.01.2014року переведена на посаду головного фахівця з економічних питань та стандартизації. 13 січня 2017 року вона була попереджена про скорочення її посади головного фахівця з економічних питань та стандартизації, відповідно до наказу №\~4 від 13.01.2017року про скорочення штату працівників ТОВ «Херсонавтотранс», а також про звільнення через два місяці та про відсутність вакантних посад, які можуть бути запропоновані для її працевлаштування. Наказом № 41-к від 13.03.2017 року була звільнення з посади головного фахівця з економічних питань та стандартизації у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ч.1ст.40 КЗпП України . Вважає даний наказ незаконним, оскільки наказ про скорочення штату працівників був виданий без попередньої згоди первинної профспілкової організації щодо скорочення штату працівників, така згода була надана профспілковим комітетом лише 25.01.2017 року, що підтверджується витягом із протоколу засідання профспілкового комітету №1. Частиною другою статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що роботодавець повинен завчасно не пізніше як за три місяця до намічених звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів включаючи, інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень. Зазначені вимоги закону ТОВ «Херсонавтотранс» не було дотримано, тобто, 13.12.2016року відповідач повинен був подати профспілковому комітету інформацію про наступні звільнення, кількість і категорію працівників, які підлягають звільненню, що призвело до порушення її прав, оскільки станом на 13.12.2016року існувала вакансія провідного інженера служби безпеки, що підтверджується п.4 наказу від 30.11.2016року №208 «Про доплату», за яким на період вакансії провідного інженера служби безпеки встановлено працівникам [PERSON] , [PERSON] доплата в розмірі 1400,00грн. Посилання відповідача на те, що станом на 01.01.2017 року на вакантну посаду була переведена [PERSON] будівельник за фахом, не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] станом на 17.01.2017 року працювала на посаді провідного інженера відділу охорони праці та безпеки руху, що підтверджується пояснювальною запискою старшого касира Цюрупинської автостанції Попової Н.А. від 17.01.2017року, службовими записками начальника відділу охорони праці та безпеки руху [PERSON] .В. від 25.01.2017року та 26.01.2017року Окрім того, в порушення вимог частини 2 і 3 ст. 49-2, ч.1ст. 42КЗпП України [PERSON] - будівельник за фахом зі стажем роботи три роки в ТОВ «Херсонавтотранс» переведена на посаду провідного інженера служби безпеки, а вона фахівець - автотранспортник зі стажем роботи в товаристві за фахом 8 років була звільнена. З огляду на викладене, норми ст. 43 Конституції України, ст.ст. 42, 49?, 43, 235 КЗпП України, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила: визнати незаконним та скасувати наказ №41-к від 13.03.2017року про звільнення [PERSON] з 13.03.2017року з посади головного фахівця з економічних питань та стандартизації ТОВ «Херсонавтотранс», у зв`язку зі скороченням штату працівників за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України; поновити [PERSON] на посаді головного фахівця з економічних питань та стандартизації з економічних питань та стандартизації ТОВ «Херсонавтотранс»; стягнути з ТОВ «Херсонавтотранс» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.03. 2017року по 23.05.2019року в розмірі 127\~627,50грн.. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, а також стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу.. У судовому засіданні представник відповідача за дорученням Проценко Н.С. позов не визнала, надала письмові заперечення проти позову, зазначивши, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивачці 13.01.2017року було вручено письмове попередження про скорочення штату працівників, із зазначенням, що посада яку вона займає, підлягає скороченню і вона з 13.03.2017року підлягає звільненню за п. 1 ч.1 ст.40 КЗпП України, одночасно в попередженні зазначено про відсутність вакантних посад, які можуть бути запропоновані для її працевлаштування. Станом на 24.01.2017року та 08.02.2017року на підприємстві з`явилися вакантні посади, про що була повідомлена позивач, шляхом направлення на її адресу за місцем проживання поштового повідомлення, у зв`язку з відмовою отримати письмові повідомлення в товаристві. На виконання вимог ст.ст.40,42,43КЗпП України 16.01.2017 року генеральний директор ТОВ «Херсонавтотранс» звернувся з поданням до первинної профспілкової організацію про погодження звільнення та отримав таку згоду, про що свідчить копія витягу із протоколу профспілкового комітету №1 від 26.01.2017року. Твердження позивача відносно того, що станом на 01.01.2017року існувала вакансія провідного інженера служби безпеки, а також, що при її звільненні не були враховані вимоги законодавства щодо її переважного права на залишення на роботі, як працівника що має стаж роботи у автотранспортній галузі більше 8 років не відповідає дійсності, оскільки відповідно до табелю обліку робочого часу та інших первинних облікових документів [PERSON] з 01.01.2017року займає посаду головного інженера служби безпеки ТОВ «Херсонавтотранс» та за січень 2017року їй виплачена заробітна плата. Право власника або уповноваженого ним органу визначити чисельність працівників і штатний розпис нормативно закріплено у ч. 3 ст.64 Господарського кодексу України. Порядок вивільнення працівників, визначений статтею 49 ? КЗпП України. При звільненні позивачки ТОВ «Херсонавтотранс» дотримано вимог діючого законодавства, а тому у діях відповідача відсутні порушення трудових прав позивача, що також підтверджується актом перевірки від 23.03.2017року ГУ Держпраці у Херсонській області за наслідками розгляду скарги [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю Громадянам гарантується право захист від незаконного звільнення. Згідно до статті 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює численність працівників і штатний розпис. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: , зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення численності або штату працівників. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] працювала в ТОВ «Херсонавтотранс» на посаді провідного інженера планово-економічного відділу з 07.02.2011року,з жовтня 2012року переведена провідним інженером у відділ охорони праці та безпеки руху, а з червня 2013року переведена на посаду заступника начальника планово економічного відділу. Після реорганізації відділу з 03.01.2014року переведена на посаду головного фахівця з економічних питань та стандартизації. Відповідно до попередження про скорочення штату працівників від 13.01.2017року №09/25 [PERSON] попереджена, що наказом № 4 від 13.01.2017року в ТОВ «Херсонавтотранс» здійснюється скорочення штату працівників, посада яку вона займає підлягає скороченню і, що після закінчення двомісячного терміну з дня попередження, тобто з 13.03.2017року вона підлягає звільненню за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. На час попередження відсутні вакантні посади, які б могли бути запропоновані їй у відповідності до вимог чинного законодавства(а.с.8). 24.01.2017року за № 10/83 та 08.02.2017року за №10/154 на адресу [PERSON] товариством направлено повідомлення про наявність вакантних посад для її подальшого працевлаштування, а саме, черговий бюро довідок Новокаховської автостанції 0,5 ставки; прибиральник службових приміщень Голопристанської автостанції 0,5 ставки; квиткового касира Голопристанської автостанції та Чаплинської автостанції(а.с.109-112). \~ \~ \~ \~ Актом від 25.01.2017року ТОВ «Херсонавтортанс» підтверджено, що [PERSON] була повідомлена про наявність некваліфікованих вакантних посад у товаристві(а.с.86). Згідно до витягу з протоколу засідання профспілкового комітету ТОВ «Херсонавтотранс» від 25.01.2017року про розгляд подання генерального директора товариства про надання попередньої згоди на звільнення у зв`язку із скороченням штату [PERSON] , профспілковий комітет надав попередню згоду на звільнення зі скороченням штату за п.1 ст.40 КЗпП України [PERSON] з посади головного фахівця з економічних питань та стандартизації (а.с.6). Відповідно до протоколу №7 від 13.03.2017року профспілковим комітетом ТОВ «Херсонавтотранс» надано згоду на звільнення головного фахівця з економічних питань та стандартизації планово-економічного відділу [PERSON] у зв`язку зі скорочення штату відповідно до п.1 ч.1ст.40 КЗпП України (а.с.7) Наказом №41-к від 13.03.2017року генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» [PERSON] звільнена з посади головного фахівця з економічних питань та стандартизації планово-економічного відділу з 13.03.2017року у зв`язку зі скороченням штату працівників і відмовою від переведення на інші посади за п.1ч.1ст. 40 КЗпП України (а.с.5). Згідно до п.4 наказу №208 від 30.11.2016року генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» за виконання додаткового обсягу робіт на період вакансії провідного інженера служби безпеки встановлено з 01.11.2016року доплату у розмірі 1400,00грн. кожному, провідним інженерам служби безпеки [PERSON] С. [PERSON] (а.с.18). Згідно до довідки ТОВ «Херсонавтортанс» від 10.08.2017року [PERSON] на підставі наказу №233-к від 30.12.2016року переведена на посаду провідного інженера служби безпеки товариства з 01.01.2017року та за первинними бухгалтерськими і кадровими документами обліковується, як така, що виконує роботу у відповідності до вказаної посади(а.с.87, 107). Відповідно до службових записок начальника відділу охорони праці та безпеки руху [PERSON] В [PERSON] від 25.01.2017року та 26.01.2017року № 260//08 [PERSON] станом на 17.01.2017 року працювала на посаді провідного інженера відділу охорони праці та безпеки руху, в тому числі перебуваючи на зазначеній посаді 17.01.2017року, відбирала пояснення у касира Цюрупинської автостанції [PERSON] , яка мала численні переломи обох кінцівок (а.с.19-22). Згідно до інформації Херсонського обласного центра зайнятості від 07.06.2017року за № 12-05-16040-17, щодо надання ТОВ «Херсонавтотранс» вакансій у період з 13.03.2017року по теперішній час, за даними Херсонського міського центру зайнятості в період з 13.03.2017року на день надання інформації ТОВ «Херсонавтотранс» надавалася інформація про наступні вакансії: начальника відділу охорони праці та безпеки руху 1 вакансія, касир квитковий - 2 вакансії(а.с.119). Згідно до\~частини 1,2.3\~ст.49-2\~КЗпП України\~про наступне\~вивільнення працівників\~персонально попереджають\~не пізніше\~ніж за\~два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49? КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач пропонував [PERSON] посади, які не відповідали її кваліфікації. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що роботодавець повинен: надати профспілці інформацію не пізніше як за три місяці про майбутні заходи; надати документи, у тому числі, техніко-економічне обґрунтування скорочення численності або штату працівників; видати загальний наказ(розпорядження) про скорочення численності або штату, зазначити причини проведення скорочення штату або зменшення численності працівників, конкретні посади і роботи, які підлягають скороченню, а також дату з якої проводиться скорочення; скласти новий штатний розпис до якого не входять посади що підлягають скороченню, який підлягає введенню в дію після дати закінчення двомісячного строку попередження працівників про їх звільнення;видати наказ про попередження конкретних працівників про звільнення не пізніше ніж за два місяців до звільнення та врахувати переважне право на збереження робочого місця.; вжити конкретних заходів для працевлаштування працівників, яких заплановано звільнити. Отже, скорочення штату може бути законним, тільки в тому випадку, якщо буде доведено техніко-економічне обґрунтування скорочення численності або штату працівників. Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачам, що роботодавцем не виконанні вимоги ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», тому суд приходить до висновку, що в товаристві не відбулося скорочення численності працівників чи штату, а лише скорочення посади, яку займала позивач. При цьому, суд враховує, що на час прийняття рішення про скорочення штату була вакантна посада провідного інженера служби безпеки, яка відповідала кваліфікації позивача, виконання обов`язків, якої було покладено на інших осіб, що підтверджено наказом № 208 від 30.11.2016року. і на зайняття якої позивач мала переважне право. Посилання відповідача на наявність наказу про переведення [PERSON] з 01.01.2017року на посаду провідного інженера служби безпеки, спростовуються матеріалами справи, а саме, службовими записками начальника відділу охорони праці та безпеки руху Пономарьової [PERSON] .В. від 25.01.2017року та 26.01.2017року № 260/08, та поясненнями касира Цюрупинської автостанції [PERSON] , які були надані нею провідному інженеру відділу охорони праці та безпеки руху [PERSON] 17.01.2017року. За таких обставин, відповідно до положень ст.64 Господарського кодексу України зміни в організації виробництва і праці підприємства, установи організацій, скорочення численності та штату працівників є правом роботодавця, однак це немає бути підставою для зловживання та незаконного звільнення працівників Відповідно до ст.5? КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Враховуючи, що за встановленими судом обставинами справи звільнення [PERSON] з посади на підставі п.1. ч.1 ст.40 КЗпП України проведено ТОВ «Херсонавтотранс» незаконно суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.235КЗпП України оплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу понад один рік проводиться за умови, що заява про поновлення на роботі розглядалась більше одного року і в цьому не було вини працівника. При частковій вині працівника оплата вимушеного прогулу за період понад один рік може бути відповідно зменшена. Висновок суду про наявність вини працівника( не з`являвся на виклик суду, вчиняв інші дії по зволіканню розгляду справи) або її відсутність, про межі зменшення розміру виплати має бути мотивований. [PERSON] звернулася до суду 12.04.2017року, в матеріалах відсутні докази, які б свідчили про вину позивача в зволіканні розгляду, за таких обставин суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.03.2017року по день ухвалення судового рішення 24.05.2019року, ( 543робочих днів). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08\~лютого 1995року середній заробіток, що підлягає виплаті працівникові за місцем праці, визначається із розрахунку заробітної плати за два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення. Згідно до довідки ТОВ «Херсонавтотранс» заробітна плата позивача за два останні місці роботи складає 9350,00грн..(січень 2017р.- 4675,00грн, лютий 2017р. - 4675,00грн., середньоденна заробітна плата становить 233,75грн. (робочі дні в січні 20, в лютому 2017р. - 20 = 40дні, (9350,00 : 40= 233,75грн.) (а.с.118). Отже, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 126\~926,25грн., який визначений без вирахування єдиного внеску та інших обов`язкових платежів за період з 13.03.2017року по 24.05.2019року включно (233,75 ? 543 робочих днів = 126 926,25грн.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2037,66грн. та на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 5100,00грн., що підтверджено відповідним розрахунком і відповідає участі представника позивача в судових засіданнях. На підставі викладеного, 43 Конституції України, ст.ст. 5?, 40,42, 49?, 235КЗпП України, ст. 64 Господарського кодексу України, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»,

Outcome: partial