Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого зазначила, що 25 жовтня 1986 року зареєструвала шлюб з відповідачем під час якого в них 21 листопада 2003 року народилась спільна дитина [PERSON] . Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. У добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1286 грн., а з вересня 2015 року 1455 грн. Позивач з представником в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили пред'явлену позовну заяву задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що відповідачем сумлінно виконуються, в силу своїх фінансових можливостей, обовязки щодо утримання сина. Разом з тим, враховуючи той факт, що [PERSON] офіційно працевлаштований та має сталий дохід, не заперечує щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частки його заробітку. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-КИ №531071, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. [PERSON] постійно проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка несе витрати по утриманню та вихованню дитини, однак, не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб. Доказів того, що відповідач систематично щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання сина в судовому засіданні надано не було. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач не має. Іншого в судовому засіданні доведено не було. Згідно довідки ТОВ «Днепрспецремонт» № 12 від 03 червня 2015 року [PERSON] працює на посаді фінансового директора ТОВ «Днепрспецремонт», дохід за період з грудня 2014 року по травень 2015 року склав 15480 грн. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути аліменти на сина у судовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини, працездатний, працює та має регулярний і стабільний заробіток,\~\~і зобов'язаний матеріально утримувати малолітнього сина. Таку допомогу він має можливість надавати. В судовому засіданні не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має мінливий (нестабільний та нерегулярний) заробіток, у зв'язку з чим, підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі немає. В силу п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки в силу ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial