Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» в особі уповноваженого представника\~ [PERSON] звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON]\~ про стягнення\~ суми заборгованості за кредитним договором. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 08.10.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем\~\~ [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого банк надав\~ [PERSON], а останній отримав кредит у розмірі 2800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом\~ у\~ розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни та розміри, передбачені встановленими умовами кредитного договору. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана\~ ним заява разом із запропонованими Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідачем не виконано. [PERSON] порушував терміни погашення кредиту і відсотків за користування кредитом. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за кредитним договором, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2017 року перед позивачем по кредитному договору становить 67778,33 грн., з яких: 3574,40 грн. - заборгованість за кредитом; 56652,72 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3847,48 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг :\~\~ 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);\~ 3203,73 грн.\~ - штраф (процентна складова), яку ПАТ КБ « Приватбанк» просило стягнути на його користь із відповідача [PERSON] В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що брав в кредит суму коштів, однак у звязку з відсутністю роботи не мав можливість погашати суму кредиту з травня 2014 року. Просив суд застосувати до правовідносин строк позовної давності та відмовити у позові у звязку із спливом строку позовної давності. Вказав, що банк пропустив трьох річний строк звернення до суду. Вказав, що з травня 2014 року не здійснював жодного погашення. Заслухавши заперечення відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. \~Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах\~ заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Кожна сторона\~ повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 08.10.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем\~ [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, шляхом приєднання в порядку ст. 634 ЦК України до умов, запропонованих банком в письмових Умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви, в якій міститься його підпис про ознайомлення з цими умовами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Відповідно до укладеного з відповідачем договору банк надав [PERSON], а останній отримав кредит\~ у розмірі 2800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць із розрахунку 360 днів у році,\~ з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки,\~ що стверджується заявою [PERSON], копія якої приєднана до матеріалів справи. При\~укладанні\~договору\~сторони\~керувались\~ч.\~1\~ст.\~634\~ЦК\~України,\~згідно\~ з\~якою\~ договором\~ приєднання\~є\~договір,\~умови\~якого\~встановлені\~однією\~із\~сторін\~у\~формулярах\~ або\~ інших стандартних\~ формах,\~який\~може\~ бути\~укладений\~лише\~ шляхом\~приєднання\~ другої\~ сторони\~ до\~запропонованого\~ договору\~ вцілому.\~Друга\~сторона\~не\~ може\~запропонувати\~свої\~ умови\~\~ договору. У вказаній заяві зазначено, що [PERSON] ознайомлений і згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами Банку.\~ Відповідач [PERSON], підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із запропонованими Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Як вбачається з кредитного договору [PERSON] отримав кошти від ПАТ КБ «Приватбанк» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, як це передбачено ст. 207 ЦК України і це узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК України. Доказів того, що відповідач [PERSON] отримував інші платіжні картки сторонами до суду не надано. [PERSON] підписуючи заяву про надання кредиту, погодився з умовами договору, які передбачали, зокрема: нарахування 2,5\~ % на\~ місяць із розрахунку 360 днів у році за користування\~ кредитом; право банку змінювати кредитний ліміт без повідомлення клієнта; нарахування штрафу в розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості; сплату пені за несвоєчасне погашення заборгованості; штраф за порушення строків платежів у розмірі\~500 грн. + 5 % від суми позову. Пунктом 1.1.1.45 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі. Позивач в позові зазначає, що Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Умовами кредитного договору визначено порядок погашення заборгованості шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 7 % від суми заборгованості\~ та строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що слідує за звітним. Встановлено,\~що\~між\~сторонами\~діють\~цивільні\~правовідносини,\~засновані\~на\~договорі. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг встановлено,\~ що клієнт\~ дає свою згоду\~ на те, що кредитний\~ ліміт\~ встановлюється за рішенням\~ Банку і Клієнт\~ дає\~ право Банку в будь який\~ момент змінити\~\~ ( зменшити, збільшити\~ або\~ анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що підписання цього договору\~ є прямою і\~ безумовною згодою\~ клієнта\~ щодо\~ прийняття\~ будь\~ - якого розміру\~ кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 2.1.1.12.5 Умов та правил надання банківських послуг встановлено,\~ строк повернення\~ кредиту\~ - не пізніше останнього дня місяця зазначеного на платіжній\~ карті.\~ Строк погашення відсотків по кредиту та комісії щомісячно за попередній місяць. Однак, у порушення умов кредитного договору [PERSON], належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та відсотків. Внаслідок цього, станом\~ на 31.08.2017 року\~\~ в нього перед позивачем по кредитному договору\~ виникла заборгованість , яка становить 67778,33 грн., з яких: 3574,40 грн. - заборгованість за кредитом; 56652,72 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3874,48 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг :\~\~ 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);\~ 3203,73 грн.\~ - штраф (процентна складова), що стверджується розрахунком заборгованості долученим до матеріалів справи. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно зі\~ ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій\~ осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та\~ обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав\~ та\~ обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі\~\~ ст. 628 Цивільного кодексу України\~\~ зміст договору\~ становлять\~ умови\~ (пункти),\~ визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Під час розгляду справи відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності. Вирішуючи дану заяву, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За правилами ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 267 ЦК України - cплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові . Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України ). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до вимог ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно\~представленого\~позивачем\~розрахунку\~заборгованості\~вбачається,\~що\~відповідач\~в\~останнє\~погасив\~заборгованість\~за\~наданим\~кредитом \~у\~сумі\~79,64\~грн\~29.05.2014\~року. Позивач\~звернувся\~з\~даним\~позовом\~до\~суду\~лише\~02\~ жовтня\~2017\~року. Строк позовної давності в три роки сплинув 29.05.2017 року. Разом з тим, стосовно платежу по кредитному договору , який був здійснений 08.02.2015 року в сумі 4,63 грн., 10.02.2015 року в сумі 6,24 грн., 28.04.2015 року в сумі 6,23 грн. суд зазначає, що у даному випадку правове значення має факт вчинення дій по поверненню кредитних коштів саме відповідачем. За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобовязання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. Окрім того, зважаючи на заперечення відповідача щодо особистого внесення ним або уповноваженою ним особою коштів на поповнення рахунку, суд звертає також увагу на те, що погашення здійснені 08.02.2015 року в сумі 4,63 грн., 10.02.2015 року в сумі 6,24 грн., 28.04.2015 року в сумі 6,23 грн. не свідчить про визнання відповідачем свого боргу, а також ставить під сумнів той факт , що саме відповідачем було здійснено цей платіж . Не\~можуть\~вважатися\~добровільним\~погашенням\~боргу,\~що\~перериває\~перебіг \~позовної\~ давності,\~будь-які\~дії\~кредитора,\~спрямовані\~на\~погашення \~заборгованості,\~ зокрема\~списання\~ коштів\~ з\~рахунків\~боржника\~без\~волевиявлення\~останнього,\~або\~без\~його\~схвалення. Відповідно\~до\~ст.\~89\~ЦПК\~України,\~ суд\~ оцінює\~докази\~ за\~своїм\~внутрішнім\~ переконанням,\~ що\~ ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~ об'єктивному\~та\~безпосередньому\~ дослідженні\~ наявних\~ у\~справі\~доказів.\~Жоден\~доказ\~ не\~має\~ для\~суду\~наперед\~встановленого\~ значення.\~ Суд\~ оцінює\~ належність,\~ допустимість,\~ достовірність\~ кожного\~доказу\~ окремо,\~а\~ також\~ достатність\~ і\~ взаємний\~зв'язок\~доказів\~в\~їх\~сукупності. З урахуванням всіх обставин справи , суд вважає, що позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з пропуском строку на звернення до суду, що виключає можливість судового захисту порушеного права позивача у відповідності до положень ст.267 ЦК України. Заяв на обгрунтування поважності причин пропуску такого від представника позивача до суду не надходило, а відтак є підставою для відмови у задоволенні позову у звязку із пропуском строку позовної давності. Відповідно\~до\~п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~у\~разі часткового \~задоволення \~позову,\~судові\~ витрати\~ покладаються\~на\~\~ обидві сторони\~ пропорційно\~ розміру задоволених\~\~ позовних вимог .\~

Outcome: dismissed