Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на період\~навчання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно починаючи з 01.09.2018 року до закінчення навчання або досягнення 23- х років. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON] розірвано в 2007 році. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у 2000 році було стягнуто на користь її матері [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів на її утримання. Вона проживає разом з матірю, не працює, є студенткою першого курсу денної форми навчання Комерційного технікуму Дніпровського державного технічного університету, за спеціальністю «Підприємство, торгівля та біржова діяльність», за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.01.2020 року, до 31.12.2018 року стипендії отримувати не буде. Крім того, у неї є хронічні захворювання і вона потребує додаткових витрат на лікування. Відповідач добровільно допомогу не надає. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки знаходиться в скрутному матеріальному становищі, останні 10 років доглядав за своєю матірю, яка тяжко хворіла. Має хронічні захворювання, які потребують лікування. На теперішній час є безробітним, отримує тільки допомогу по безробіттю з 16.11.2018 року. Третя особа [PERSON] зазначила, що є тяжко хворою та знаходиться на обліку в онкодиспансері, її важко одній забезпечувати гідне життя доньці та умов для її навчання, вважає, що відповідач зобовязаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Положеннями\~ст.199 СК України\~передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обовязком. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої [PERSON], яка навчається на першому курсі денної форми навчання Комерційного технікуму Дніпровського державного технічного університету, за спеціальністю «Підприємство, торгівля та біржова діяльність», за державним замовленням. Сторони сімейні відносини припинили, спільне господарство не ведуть. Добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає. Відповідач [PERSON] має певні хронічні захворювання, що підтверджується виписками з медичної картки стаціонарного хворого №4672-106, 6168/655, 13831/1472, 5641/134, 6112/58/687, але відомості про те, що він має медичні чи інші протипоказання, чи групи інвалідності в матеріалах справи відсутні. Позивачка вважає, що відповідач зобовязаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки добровільно не надає, є працездатним, але не працює. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви, тобто з 29 жовтня 2018 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial