Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімя розпалася з червня 2015 року, по причині постійних сварок між ними, втрати почуття поваги, та відсутність бажання відновлення сімейних стосунків. Вони не ведуть спільне господарство, проживають окремо один від одного. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, шлюб носить тільки формальний характер, тому просить суд його розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. У судове засідання відповідачка не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2013 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №258271, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 715. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 487538. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з червня 2015 року. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено. Спільне господарство вони не ведуть. Застосуванні судом заходи до примирення сторін, позитивного результату не дали. Характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Суд також виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядилася своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії їй розясненні, визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачкою слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений ним при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved