Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 15.01.2000 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №38. На теперішній час шлюб між сторонами справи розірвано згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.2011 року. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, на даний час дитина мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До закінчення розгляду справи по суті позивач зменшила розмір позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1300,00 грн., починаючи з дня звернення [PERSON] до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, підтримала свій позов з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позов [PERSON] з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог визнав, не заперечував проти його задоволення, погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1300,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2000 року між [PERSON] та [PERSON] (до зміни прізвища та імені - [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №38 (а.с.5). На теперішній час шлюб між сторонами справи розірвано згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.2011 року (а.с.7). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Ці обставини не заперечуються відповідачем. Дитина перебуває на утриманні матері, [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб сина та його розвитку, не надає. За приписами ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, він має нерегулярний, мінливий дохід. Відтак, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON], у твердій грошовій сумі. Ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] є чоловіком працездатного віку. Відомостей про незадовільний стан його здоров'я відповідачем суду не надано. Крім того, [PERSON] не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім [PERSON], а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність позов [PERSON] задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1300,00 грн., з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду з вимогою про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до норми ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачем пред'явлено позов 10.10.2015 року.

Outcome: approved