Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з 16 вересня 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на несумісность характерів та різні погляди на життя, позивач вважає, що шлюб існує формально і подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, тому просить його розірвати. Також зазначає, що під час шлюбу ними набуто наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартістю 50000 гривень; однокімнатна квартира [ADDRESS], вартістю 750000 гривень; автомобіль «FIAT ALBEA», 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 70000 гривень; автомобіль «PEUGEOT», 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 230000 гривень. Крім того, під час шлюбу набуто право на однокімнатну квартиру проектним [ADDRESS], угоду із забудовником на придбання якої та мирову угоду на стадії виконання рішення суду укладено з відповідачем. В порядку поділу майна позивач просить визнати за нею право особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; автомобіль «FIAT ALBEA», автомобіль «PEUGEOT» та визнати за нею особисте право на однокімнатну квартиру проектним [ADDRESS], а відповідачу виділити у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що зазначене у позовній заяві майно придбано під час шлюбу та не заперечує проти поділу запропонованого позивачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 16 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1873. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження. Також судом встановлено, що із-за відсутності взаємопорозуміння, між сторонами виник конфлікт, який носить постійний характер і виключає спільне проживання подружжя та збереження шлюбу. Беручи до уваги наведене, та враховуючи, що сторони не бажають та не мають наміру зберегти сім'ю, суд вважає, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, тому, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і відповідно до ст. 112 СК України такий шлюб слід розірвати. Під час шлюбу сторонами набуто наступне майно: - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], нотаріально посвідченого 19 серпня 2011 року; - однокімнатна квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], нотаріально посвідченого 24 травня 2012 року; - автомобіль «FIAT ALBEA», 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] видане на ім'я [PERSON]; - автомобіль «PEUGEOT», 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано на ім'я [PERSON] Крім того, під час шлюбу було набуто право на однокімнатну квартиру проектним [ADDRESS] угоду із забудовником на придбання якої та мирову угоду на стадії виконання рішення суду укладено з відповідачем. Наведене підтверджується копіями договорів купівлі-продажу та витягами про державну реєстрацію прав, копіями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, копією мирової угоди від 19.05.2010 року та ухвалою Броварського міськрайонного суду від 13.10.2010 року про затвердження мирової угоди. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором З огляду на наведене та враховуючи, що вартість майна сторонами не оспорювалась, клопотання щодо проведення відповідної експертизи для встановлення його вартості, у відповідності до ст. 143 ЦПК України, сторони не заявляли, а також визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved