Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] , який зареєстрований 21 грудня 1988 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~63. В обґрунтування позову зазначав, що 21 грудня 1988 року він і [PERSON] уклали шлюб, цей шлюб є другим для кожного із них. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, у зв`язку з тим, що для відповідача інтереси її сина від попереднього шлюбу були значно вищими за інтереси їхньої сім`ї, посилаючись на те, що він обділений, оскільки його батько помер, хоча він (позивач) ставився до нього як до рідного сина. При цьому, відповідач негативно ставилася до його спілкування із його сином [PERSON] від першого шлюбу. Із 2014 року їхній спільний син [PERSON] став проживати окремо зі своєю сім`єю. Після цього відносини між подружжям погіршилися. Останнім часом кожен із них живе своїм життям, спільного господарства вони не ведуть. Примирення подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спільне майно, яке б підлягало розділу між подружжям, відсутнє. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його та розірвати шлюб між сторонами, оскільки з травня 2019 року вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій вказувала, що з травня 2019 року сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо, просила суд розглянути справу за її відсутності. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21 грудня 1988 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~63. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Із травня 2019 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися не бажають, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved