Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

У жовтні 2015 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання довіреності недійсною, визнання договору дарування недійсним. У позовній заяві зазначено, що позивач по справі є сином [PERSON], яка померла 26 червня 2009 року у віці 41 рік від раку молочної залози. На момент смерті матері, [PERSON] був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, а тому фактично прийняв спадщину. Однак, у липні 2015 року йому стало відомо, що мати за місяць до своєї смерті зробила довіреність на дядька позивача [PERSON], який від імені [PERSON] подарував будинок братові позивача [PERSON] Про даний факт позивачеві стало відомо з позовної заяви, яка розглядалась Василівським районним судом Запорізької області про визнання [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням. [PERSON] склала довіреність на дому за місяць до смерті в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, адже вона приймала ліки, зокрема трамадол, від яких можливі побічні дії: нудота і запаморочення, головний біль і сплутаність свідомості, серцево-судинні порушення (посилене серцебиття, тахікардія, постуральна гіпотензія або серцева судинна недостатність), рухова слабкість, втрата апетиту, затьмарений зір, алергічні реакції. Крім того, психічні побічні ефекти, супутні застосуванню трамадолу, розрізняються за тяжкістю і тривалістю і залежать від індивідуальної чутливості пацієнта і тривалості терапії. Серед цих ефектів зміни настрою (звичайно ейфорія, пригнічений настрій), зміни активності (звичайно пригніченість, іноді підвищена активність) і зміни когнітивної і сенсорної функцій (здібності до ухвалення рішень, порушення сприйняття). Мати позивача хворіла на рак молочної залози з 2004 року, а останні шість місяців перед смертю вона почувала себе дуже погано, була під постійним наглядом онколога, за два місяці до смерті вона зовсім була не ходячою, появились пролежні, вона відчувала сильні болі. Позивач [PERSON] вважає, що на час складання довіреності його мати була тяжко хворою людиною, приймала сильнодіючі обезболюючі препарати, а тому не могла у повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними, чим і скористався [PERSON]. В останні місяці свого життя у неї почастішали випадки не сприйняття дійсних подій внаслідок вживання ліків, тому не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними так як була в депресивному стані з психічними розладами після прийняття ліків. Позивач вважає, що його мати не вчиняла дій спрямованих на виникнення у [PERSON] повноважень на представництво її інтересів, а тому довіреність від 06 травня 2009 року, що посвідчена приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №965 - є недійсною, так само як і всі наступні правочини з вищевказаним житловим будинком. Отже, договір дарування житлового будинку від 07 травня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] був укладений на підставі недійсної довіреності. Запис про реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок №96 по вулиці Шкільна в с. Орлянське Василівського району Запорізької області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно підлягає скасуванню. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати недійсною довіреність від 06 травня 2009 року, що посвідчена приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №965; визнати недійсними договір дарування від 07 травня 2009 року житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 96 с. Орлянське Василівського району Запорізької області, посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі правочинів за № 978; скасувати запис про реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок №96 по вулиці Шкільна в с. Орлянське Василівського району Запорізької області, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити за підставами, що викладені у письмовій формі. Крім того, суду пояснив, що про договір дарування йому достовірно стало відомо лише у липні 2015 року, після звернення [PERSON] з позовом до суду про визнання його таким, що втратив право користування спірним будинком. Після чого він звернувся з позовом до суду. Представник позивача адвокат [PERSON] вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує та суду пояснив, що позивачем пропущено встановлені законом строки позовної давності, в межах яких має право звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Зазначені обставини є підставою для відмови в позові. Просить застосувати строки давності. Крім того, суду пояснив, що його брат [PERSON] не допомагав матері після її захворювання. Постійно знаходився та піклувався про матір він, тобто [PERSON] Тому [PERSON] виявила бажання подарувати житловий будинок йому. Довіреність була надана [PERSON], який від імені матері подарував будинок [PERSON] Відповідач [PERSON] проти позову заперечує та суду пояснив, що [PERSON] надала йому довіреність і виконуючи волю [PERSON] він подарував будинок її сину [PERSON] Тому у задоволенні позову має бути відмовлено. Представник відповідачів адвокат [PERSON] вважає позовні вимоги необґрунтованими, тому просить відмовити у задоволенні позову. Позивач пропустив строк позовної давності. Крім того, посмертна судова психіатрична експертиза проведена з порушеннями. На час вчинення правочину [PERSON] правильно розуміла значення своїх дій та могла ними керувати. Представник третьої особи [PERSON] комунального підприємства «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить вирішити на розсуд суду. Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявився, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Василівського районного управління юстиції ГУЮ у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що [PERSON] та [PERSON] її онуки, [PERSON] її син, померла [PERSON] її донька. У травні 2009 року приблизно о 11:00 годині вона поїхала до своєї доньки в с. Орлянське Василівського району, яка була у дуже поганому стані, у неї був рак молочної залози. Її зустрів [PERSON] Була свідком того, що приїхала нотаріус. [PERSON] сказав їй щоб вона не заходила до хати, тому їй невідомо, що саме сказав нотаріус. Її донька приймала в уколах сильнодіюче знеболювальне. В той же день [PERSON] поїхала додому. Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що сторони по справі знає, оскільки, товаришувала з померлою [PERSON] Їй відомо, що коли [PERSON] розлучилася зі своїм чоловіком, вона залишилася проживати з сином [PERSON] За нею доглядав тільки [PERSON], старшого сина [PERSON] бачила рідко. Померла [PERSON] їй розповідала, що вона оформила дарування будинку на користь [PERSON]. На початку травня заходила до неї в гості, вона була рада, вони розмовляли. Їй відомо, що [PERSON] виписувався трамадол, але [PERSON] обходилась солпадеїном. Свідок [PERSON], [INFO], суду показав, що [PERSON] та [PERSON] його онуки, померла [PERSON] його донька. [PERSON] залишив матір, її доглядав [PERSON] Може сказати, що відносини між [PERSON] та [PERSON] були не дуже родинними, вони рідко зустрічалися. Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що померла [PERSON] її кума, [PERSON] та [PERSON] сини померлої, [PERSON] знайомий, брат куми [PERSON] Померла [PERSON] на початку травня 2009 року під час телефонної розмови повідомила, що подарувала будинок сину [PERSON] Бачилися з нею на день народження 14 червня 2009 року, вона розуміла значення своїх дій та могла ними керувати. У 2009 році [PERSON] оформила довіреність на свого брата, а потім він від її імені оформив договір дарування. Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що сторони по справі знає. [PERSON] їй розповідала, що оформлює будинок на сина [PERSON], оскільки, він її доглядав. Померла розуміла значення своїх дій та могла ними керувати, всіх впізнавала. [PERSON] казала, що повідомила старшому сину [PERSON] про подарований будинок і він був незадоволений. Свідок [PERSON], [INFO], суду повідомив, що позивач [PERSON] його зять, в них добрі відносини. Батьки [PERSON] повідомили, що подарували йому будинок. Старшому сину [PERSON] купили машину. [PERSON] померла у червні 2009 року, а дарування було в травні 2009 року. [PERSON] знав про подарований будинок та дуже лаяв [PERSON] Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що вона співмешканка [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знає як онуків [PERSON] Може сказати, що про матір дбав лише [PERSON]. Коли [PERSON] лежала в лікарні, то повідомила про те, що хоче подарувати будинок [PERSON] Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що [PERSON] їй говорила про те, що вона оформила будинок на свого сина [PERSON], у травні 2009 року приїжджав [PERSON] на скандалив з цього приводу. Про її стан може сказати, що [PERSON] всіх впізнавала та усвідомлювала значення своїх дій. Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що ще до травня 2009 року [PERSON] їй казала, що хоче подарувати будинок [PERSON] Вона приходила до неї в гості, годувала її. [PERSON] все розуміла та впізнавала її. Крім того, [PERSON] казала, що [PERSON] приїжджав та скандалив з нею з приводу дарування будинку. Свідок [PERSON], [INFO], суду показав, що [PERSON] знає по роботі, [PERSON] знає як його брата, [PERSON] не знає. Йому відомо, що мати [PERSON] тяжко хворіла, була лежача. Вони по роботі їздили по Василівському районі, часто заїжджали до [PERSON] Це був 2008-2009 рік. Не бачив щоб [PERSON] ходила. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Згідно вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26 червня 2009 року у віці 41 рік від раку молочної залози померла мати позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] - [PERSON]. На момент смерті матері позивач [PERSON] був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем у Запорізькій області Василівському районі с. Орлянське вул. Шкільна б.96, а тому фактично прийняв у спадщину. Відповідно до договору дарування житлового будинку від 07 травня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі правочинів за №978, [PERSON], який діяв від імені [PERSON], на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за №965 від 06 травня 2009 року, передав безоплатно у власність [PERSON] належне їй на праві приватної власності домоволодіння за номером 96, що знаходиться по вул. Шкільна у с. Орлянське Василівського району Запорізької області. Відповідно до висновків амбулаторної посмертної судової психіатричної експертизи №237 від 17 травня 2016 року, що отримана судом 18 липня 2016 року (т.1 а.с.219-228), комісія експертів КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР встановила, що на час складання довіреності 06 травня 2009 року, [PERSON], [INFO], виявляла ознаки психічного розладу у вигляді вираженого астенічного синдрому внаслідок ракової інтоксикації, викликаної раком правої молочної залози, ускладненого вираженим больовим та адінамічним синдромами. Лікарські препарати, що приймала підекспертна (трамадол), могли вплинути на вільне волевиявлення під час підписання довіреності. Однак, відповісти на питання, чи сформувався синдром залежності у підекспертної після прийняття лікарських препаратів до травня 2009 року та у травні 2009 року, неможливо у звязку з відсутністю у медичній документації листка прийому вказаних препаратів, та опису психічного стану підекспертної після їх прийому. Ступінь наявних порушень була така, що позбавляла [PERSON] здатності на момент підписання довіреності 06 травня 2009 року і складання договору дарування по даній довіреності 07 травня 2009 року, розуміти значення своїх дій і керувати ними. Згідно із статтями 4 та 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною [PERSON] України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до зазначених висновків судової експертизи, на момент підписання довіреності 06 травня 2009 року і складання договору дарування по даній довіреності 07 травня 2009 року, [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК України зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. Як встановлено частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Так, частиною третьою статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду показали, що [PERSON] страждала на тяжке захворювання, приймала лікування, що узгоджується з медичною документацією, наданою до суду. Відповідно до висновків амбулаторної посмертної судової психіатричної експертизи №237 від 17 травня 2016 року, на момент підписання довіреності 06 травня 2009 року і складання договору дарування по даній довіреності 07 травня 2009 року, [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій і керувати ними. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що [PERSON] заявляла про бажання подарувати належний їй будинок своєму сину [PERSON], не суперечить висновку експертизи, що вона виявляла ознаки психічного розладу і ступінь наявних порушень була такою, що вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Судом не встановлено порушень при проведенні судової експертизи. Станом на 06 травня 2009 року [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому довіреність від 06 травня 2009 року, що посвідчена приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за № 965 - є недійсною, так само як і всі наступні правочини з вище вказаним житловим будинком. Відповідно, договір дарування житлового будинку від 07 травня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] був укладений на підставі недійсної довіреності, тому також є недійсним. Частиною першою статті 216 ЦК України, передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Отже, запис про реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок № 96 по вулиці Шкільна в с. Орлянське Василівського району Запорізької області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно підлягає скасуванню. Суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову у звязку із застосування строку позовної давності у відповідності до частин 3 та 4 статті 267 ЦК України. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Довіреність та Договір дарування вчинено у травні 2009 року. Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду про визнання недійсним Довіреності та Договору дарування у жовтні 2015 року. На момент відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] 26 червня 2009 року, її син [PERSON] був зареєстрований у спірному будинку, не заявляв про відмову від спадщини, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину. У липні 2015 року позивачеві [PERSON] стало відомо, що 07 травня 2009 року, його мати [PERSON], від імені якої діяв відповідач у справі [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 06 травня 2009 року приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу [PERSON], подарувала житловий будинок [PERSON] Про даний факт позивачеві стало відомо з позовної заяви, яка розглядалась Василівським районним судом Запорізької області, про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Вказані обставини підтверджуються ухвалою судді Василівського районного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Таки чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] довідався про порушення свого права у липні 2015 року, а в жовтні 2015 року звернувся з позовом до суду. Відповідачами та їх представником не надано суду переконливих доказів, що [PERSON] будо відомо про спірний договір дарування до 2015 року. Так свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що [PERSON] було відомо про договір дарування та посилаються на те, що про це їм повідомляла незадовго до смерті [PERSON] Суд визнає їх показання в цій частині показаннями з чужих слів, що неможливо перевірити, а тому суд оцінює критично. Посилання відповідачів та їх представника на те, що [PERSON] отримував довідки у Орлянській сільраді і таким чином, міг дізнатися про укладений договір дарування, спростовується відповіддю Орлянської сільської ради на запит адвоката [PERSON] від 19 січня 2017 року №53, з якої вбачається, що Довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, будинку, осіб, не містить відомостей про власника будинку. Що узгоджується з поясненнями позивача [PERSON], який пояснив, що дійсно, звертався до Орлянської сільської ради щодо отримання вказаних Довідок у звязку з необхідністю оформлення субсидій. Він отримував необхідні довідки, які не містили інформації про власника будинку та підстав набуття права власності.

Outcome: approved