Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У квітні 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати коштів на утримання дитини. Позивач вказувала, що перебувала в шлюбі з відповідачем до 2007 року та мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука на виконання якого 20 червня 2006 року було видано виконавчий лист за № 2-2237, відповідач повинен був сплачувати на її користь кошти на утримання доньки в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення донкою повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, відповідач регулярно допускав заборгованість по сплаті аліментів та має станом на 01 березня 2016 року борг на суму 32111,33 грн. Просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати коштів на утримання дитини на суму 9768,98 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, просила розглянути справу у її відсутності, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи Автозаводського ВДВС міста Кременчук Головного територіального управління юстиції Полтавської області у судове засідання не прибули повторно, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомляли. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, встановив наступне. Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки(пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 30 липня 2007 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука, на виконання якого 20 червня 2006 року було видано виконавчий лист за № 2-2237, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дитини, відповідач повинен був сплачувати на користь позивача кошти на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно. Відповідач несвоєчасно та нерегулярно сплачував аліменти та допустив заборгованість по сплаті аліментів, розмір якої згідно довідки головного державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчука Головного територіального управління юстиції Полтавської області [PERSON] від 30 березня 2016 року становить 32111,33 грн., та, який станом на день розгляду справи не сплачено. Відповідач, не маючи вад у здоровї, інших дітей, будучи працездатним, має можливість та зобовязаний був за рішенням суду сплачувати аліменти на користь позивача і фактично та юридично допустив з власної вини виникнення заборгованості по аліментам. Відповідач не подав суду належні і допустимі докази про відсутність його вини у виникненні боргу по сплаті аліментів, звільнення його від сплати пені. На підставі наведеного та, враховуючи матеріальне становище відповідача, який працює, має незначні доходи станом на день розгляду справи, наявність боргу по аліментам, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати коштів на утримання дитини на суму 9768,98 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. Розмір пені в 9768,98 грн. обчислено позивачем вірно та відповідає ст. 196 СК України, а також строк позовної давності позивачем не пропущено, згідно ст. 20 СК України, враховуючи, що позов подано до суду 28 квітня 2016 року, а пеня нарахована по платежам, починаючи з березня 2013 року.

Outcome: approved