Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] подала в суд позов до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 23.11.2016 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 23.11.2016 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.10.2016 року до досягнення ними повноліття. В даний час розмір аліментів є недостатнім для задоволення потреб дітей. Вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому не може в повній мірі забезпечити матеріальні потреби дітей. Їх син [PERSON] є інвалідом дитинства, в звязку з чим потребує значних витрат на лікування та догляд. Відповідач є фізично здоровим, інших утриманців та дітей немає, офіційно не працевлаштований, однак отримує доходи від тимчасових заробітків. Просить суд збільшити розмір аліментів з 1/3 частки з усіх видів заробітку та доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати за надану правничу допомогу адвоката. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує.(а.с.39) В судове засідання відповідач повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи в суді був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. (а.с.34) Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено,\~що від\~шлюбу з\~відповідачем позивач\~має двох\~малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний момент проживають разом з матір'ю, що підтверджується свідоцтвами про народження та довідкою про склад сім»ї позивача від 13.04.2018 року. (а.с.5-7) Рішенням Млинівського\~районного суду\~від 23.11.2016\~року в\~справі за\~позовом [PERSON]\~до [PERSON]\~про розірвання\~шлюбу та\~стягнення аліментів,\~шлюб між\~позивачем та\~відповідачем розірвано,\~присуджено стягувати\~з [PERSON]\~на користь\~[PERSON]\~аліменти на\~утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи із 12 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. (а.с.8-9) Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно інформації управління праці та соціального захисту населення Млинівської РДА [PERSON] отримує допомогу при народженні дитини на сина [PERSON], [INFO] у розмірі 860 гривень на місяць, державну соціальну допомогу та надбавку на догляд за дитиною-інвалідом на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1946,40 гривень на місяць. (а.с.11) Малолітній син - [PERSON], [INFO] є дитиною інвалідом та потребує значних витрат на лікування та реабілітацію, що підтверджується медичним висновком № 21 від 01.04.2009 року, епікризом (випискою) з історії хвороби № 12018 Київської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока», випискою №57 Центру хірургії ока професора Загурського від 05.01.2018 року, індивідуальними програмами реабілітації дитини-інваліда № 21 від 01.04.2009 року та №666 від 08.11.2017 року. (а.с.12-16) Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено на 2018 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. А згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З пояснень позивача встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, має добрий стан здоров'я, будь-якими хронічними захворюваннями не страждає. Крім спільних неповнолітніх дітей утриманням інших дітей, непрацездатних батьків - не обтяжений, відсутні і кредитні зобов'язання. Джерелом доходу [PERSON] являються тимчасові заробітки. Відповідач був повідомлений належним чином про час, дату, місце судового засідання, проте своїх заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог він не подав, будь-яких доказів на заперечення заявленого розміру аліментів також не подав і судом таких не здобуто. Встановивши, що відповідач сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача,\~але не\~менше 30\~%\~прожиткового мінімуму\~на кожну\~дитину відповідного\~віку щомісячно, суд приходить до висновку про те, що позивач отримує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення. Аналізуючи зазначені норми закону та задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити утримання дітей у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З квитанції до прибуткового касового ордера №67 від 19.04.2018 року, виданої адвокатом [PERSON] на імя позивача витрати за надання правничої допомоги складають 600 гривень (а.с.18).

Outcome: approved