Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю, заінтересована особа: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю, яка була уточнена 04.06.2018, до участі у справі залучено заінтересованих осіб: [PERSON], [PERSON], уточнено вимоги. Заяву мотивовано тим, що [INFO] помер співмешканець заявниці - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, заповіту [PERSON] не залишав. Заявниця вважає, що являється спадкоємцем четвертої черги за законом у порядку ст. 1264 ЦК України, оскільки постійно проживала з спадкодавцем на протязі більш ніж 5 років до дня смерті. Крім неї, спадкоємцями являються батьки померлого - [PERSON] та [PERSON] Заявниця своєчасно звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Карташової Т.М. для подання заяви про прийняття спадщини. Однак, приватним нотаріусом їй повідомлено про необхідність встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини, у зв'язку з чим остання змушена звернутись до суду із вказаною заявою. Також, заявниця зазначає, що вона зі спадкодавцем з вересня 2012 року постійно проживали разом однією сім'єю у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] а з 2013 року та до дня смерті [PERSON] - у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] На протязі більше ніж п'ять останніх років заявниця [PERSON] з [PERSON] вважали один одного членами однієї родини, вели спільне господарство, спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Також, заявниця стверджує, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала зі спадкодавцем однією сім'єю, займалася організацією його поховання, фактично використовує спадкове майно, у неї знаходяться оригінали документів на нерухоме майно, які при житті [PERSON] передав їй. У судове засідання заявниця не з'явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила Представник заявниці - адвокат [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити, встановити факт постійного проживання однією сім'єю більше п'яти років до моменту відкриття спадщини [PERSON] з [PERSON] та визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомила. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Надали до суду нотаріально завірену заяву, відповідно до якої просили вимоги [PERSON] задовольнити та розглядати справу без їх участі. Дослідивши матеріали цивільної справи та докази, які містяться в матеріалах справи, вислухавши пояснення учасників по справі, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 15 листопада 2017 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1287, [PERSON], [INFO], помер [INFO] у віці 43 років (а.с. 7). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від померлої фізичної особи до спадкоємців. Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування відбувається за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства . Сім'я створюється на підставі: шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 21 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності Цивільним Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до копії Довідки № 00-151/15-12 від 07.02.2018, виданої Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON], [INFO], дійсно був зареєстрований до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9 зворотня сторона). Згідно з копією Довідки від 12.03.2018, виданою головою квартального комітету № 151 м. Запоріжжя, [PERSON], [INFO], дійсно проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS], з серпня 2013 року разом з [PERSON], [INFO], до дня його смерті [INFO] (а.с. 9). Місце проживання [PERSON] на час смерті [PERSON] [INFO], відповідно до даних копії паспорту [PERSON] серії [NUMBER], зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-6). Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 26.07.2013 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-14, 15). Відповідно до заяви від 18.05.2018, завіреної приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою\~Т.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 1262, 1263, заінтересовані особи по справі - [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання однією сім'єю їх сина - [PERSON] та [PERSON]; зазначили, що доводи викладені в заяві [PERSON], відповідають дійсності; не заперечують проти визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] та одержання нею права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги. Допитані у судовому засіданні свідки - [PERSON] та [PERSON] надали аналогічні пояснення, підтвердивши факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] більше п'яти років до моменту смерті [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS], та за адресою: [ADDRESS] Крім того, судом витребувана копія спадкової справи № 27/2018 від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. після померлого [PERSON] [INFO]. Вказана спадкова справа відкрита 27.02.2018 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Також, в матеріалах спадкової справи містяться заяви про прийняття спадщини батьків спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35-61). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Отже, всі наявні докази свідчать про те, що заявниця [PERSON] дійсно проживала з померлим [PERSON] з вересня 2012 року по день його смерті - [INFO], тобто більше ніж п'ять років, тому суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved