Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням з підстави, зазначеної у ч. 2 ст. 405 ЦК України, та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову позивач зазначає, що він є власником житлової квартири № 1/1, яка розташована у м. Ізяслав по вул. Жовтневій, 2 Хмельницької області. На даний час у спірному житлі проживає мати позивача [PERSON] Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, однак за місцем реєстрації давно не проживає, вказаним жилим приміщенням не користується, місце перебування [PERSON] невідоме. У звязку з реєстрацією відповідача у спірному житлі позивач несе зайві витрати по сплаті комунальних платежів, а тому він і звернувся з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні [PERSON] заявлений позов підтримав повністю. Пояснив, що відповідач не проживає у вказаній квартирі з 2005 року, місце його перебування позивачу невідоме. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до положень ст.ст.\~169\~ч. 4,\~224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи,приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: дружина, їх діти і батьки, а також членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом і ведуть спільне господарство. Як встановлено судом, [PERSON]є власником житлової квартири № 1/1, що в м. Ізяслав по вул. Жовтневій, 2 Хмельницької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 33095547 від 03 лютого 2015 року. Зазначене нерухоме майно позивач набув на підставі договору дарування квартири від 03 лютого 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 68. У спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] та колишній власник житла [PERSON], що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житлосервіс» Ізяславської міської ради Хмельницькій області від 27 жовтня 2015 року № 1511. Згідно з актом КП «Житлосервіс» від 26 грудня 2014 року, [PERSON] більше 10 років за зазначеною адресою не проживає. Вищевказану обставину підтвердив також допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач, не проживаючи у спірній житловій квартирі без поважних причин більше одного року, втратив право користуватися зазначеним жилим приміщенням, а таму позов у цій частині підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного, суд вважає, що в частині позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою слід відмовити, оскільки підставою для зняття з реєстрації у даному випадку має бути рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: partial