Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У квітні 2015 року до суду надійшов дійсний позов. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 30 грудня 2005 року помер його рідний брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді належної [PERSON] на праві власності земельної ділянки розміром 6,4200 га. Єдиним спадкоємцем після смерті брата є позивач, який у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до Першої Сватівської державної нотаріальної контори, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ державний акт на право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця було загублено. Отримати дублікат вищевказаного держаного акту на імя померлого [PERSON] позивач позбавлений можливості. З метою захисту своїх права, позивач просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування після померлого 30.12.2005 року [PERSON], на земельну ділянку розміром 6,4200 га, вартість 93932,91 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач - Круглівська сільська рада Сватівського району в судове засідання уповноваженого представника не направила, просила розглядати справи за їх відсутності. Суд,\~\~дослідивши матеріали справи та надані докази в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на земелю серія IV-ЛГ № 090419 від 19 березня 2001 року, [PERSON] належала земельна ділянка, площею 6,42 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Рудівської сільської ради (а.с. 8), нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки станом на 30.12.2005 року становить 93932,91 грн., відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 10). Відповідно до довідки Рудівської сільської ради Сватівського району від 17.05.2015 року № 94, в 2002 році було проведено розєднання Круглівської та Рудівської сільських рад, та на даний час земельна ділянка (пай) [PERSON] відноситься, згідно державного земельного кадастру, до земель Круглівської сільської ради Сватівського району (а.с. 27). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 043803, дата видачі 03.01.2006 року (а.с.6), [PERSON] помер 30.12.2005 року. На день смерті [PERSON] проживав один в [INFO], згідно до довідки Круглівської сільської ради Сватівського району № 70 від 24.02.2015 року (а.с. 7). Позивач [PERSON] є рідним братом померлого [PERSON], що підтверджується рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 31.05.2015 року (а.с. 13). Після смерті [PERSON],\~на підставі заяви\~[PERSON] про прийняття спадщини від 31.05.2006 року, Сватівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 138/39870521, заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців матеріали спадкової справи (а.с. 50-58) не містять. Постановою\~\~від 05.06.2015 року державний нотаріус Сватівської державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу\~\~на предмет спадкування державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 42). Відповідно до оголошення в газеті «Новини Сватівщини»»,\~державний акт на право приватної власності на земелю серії IV-ЛГ № 090419, виданий на імя [PERSON] втрачений (а.с. 14). Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до\~ст. 1262 ЦК України\~у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до\~ст. 125 ЗК\~України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України). Згідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно положень п.10\~Постанови\~\~Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець був власником вищевказаної земельної ділянки, оскільки за життя отримав державний акт серії IV-ЛГ № 090419 про право приватної власності на землю, площею 6,42 га, розташовану на території Рудівської сільської ради Сатівського району Луганської області, акт зареєстровано 19.03.2001 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 394 (а.с.9), і із смертю [PERSON] вказане право не припинилося, та, як наслідок, позивач не позбавлений права вимоги про визнання за ним права власності на земельну ділянку, як спадкоємець другої черги за законом. Іншим шляхом встановити своє право спадкоємець позбавлений можливості, оскільки державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту. Згідно\~до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved