Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості у розмірі 210362,33 грн. та у судових витрат у розмірі 3155,43 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25.01.2013 року Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів №265АІ10130125001. Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» 14.06.2010 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 129567,00 грн. зі сплатою 22% річних строком до 01.01.2014 року. Банк зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. В порушення умов договору відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого має заборгованість станом на 12.07.2017 року в сумі 210362,33 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 104888,83 грн., заборгованість за відсотками - 62011,67 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 13585,03 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків -15029,68 грн., інфляційні витрати за кредитом - 7045,57 грн., інфляційні витрати за відсотками - 7801,55 грн. На теперішній час заборгованість відповідачем не погашена. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавала. Справу розглянуто на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до умов кредитного договору № 265АІ10130125001 від 25.01.2013 року відповідач [PERSON]. отримала кредит у сумі 129567,00 грн. на купівлю автотранспортних засобів. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, про що свідчить меморіальний ордер №433458380 від 25.01.2013 року. Відповідач [PERSON] порушила зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 12.07.2017 року має заборгованість в сумі 210362,33 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 104888,83 грн., заборгованість за відсотками - 62011,67 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 13585,03 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків -15029,68 грн., інфляційні витрати за кредитом - 7045,57 грн., інфляційні витрати за відсотками - 7801,55 грн. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. В той же час, відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Торецьк. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м.Торецьк. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON], яка проживає у м.Торецьк пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків нарахована починаючи з 2016 року. Таким чином є підстави для застосування вимог ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені у загальному порядку після 14.04.2014 року є неправомірним. У зв'язку з цим суд вважає необхідним скасувати нараховану банком суму пені. В положеннях зазначеного Закону чітко визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування саме пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики. Отже, нараховані банком інфляційні витрати за кредитом у сумі 7045,57 грн. та за відсотками в сумі 7801,55 грн. не є штрафною санкцією або пенею в розумінні ст.549 ЦК України. Виходячи з цього, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних витрат за кредитом та відсотками підлягають задоволенню в повному обсязі відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту. Згідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Слід стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»» заборгованість у розмірі 181747,62 грн., яка складається з: - 104888,83 грн. - заборгованість за кредитом; - 62011,67 грн. - заборгованість за відсотками; - 7045,57 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом; - 7801,55 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками. В іншій частині позову про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту 16585,03 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 15029,68 грн., відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тому слід стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати у розмірі 2726,21 грн. пропорційно до задоволеного позову.

Outcome: partial