Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі по тексту - Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.11.2014 р. між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та фізичною особою - [PERSON] петрівною, було укладено кредитний договір № 500965496, відповідно до умов якого, Позивач зобов'язується надати Відповідачу кредит у сумі 44 730,10 грн., а Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачу кредит, що підтверджується виписками з особових рахунків Відповідача. У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 21.09.2015 р. має прострочену заборгованість за кредитом - 43 967,25 грн., за відсотками - 3 069,85 грн. та по комісії - 8 108,57 грн. В своїх позовних вимогах просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 56 887,49 грн. та судові витрати в сумі 1 218,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував (а.с. 33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації, причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача остання до суду не надсилала. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. 25 листопада 2014 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та фізичною особою - [PERSON], було укладено кредитний договір № 500965496 (надалі за текстом - Договір) (а.с. 4-8). Відповідно до умов вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Кредитор) зобов'язується надати Відповідачу (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 44 730,10 грн., а Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачу кредит, що підтверджується виписками з особових рахунків Відповідача. У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 21.09.2015 р. має прострочену заборгованість за кредитом - 43 967,25 грн., за відсотками - 3 069,85 грн. та по комісії - 8 108,57 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10). Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідатьності за неможливість виконання ним грошового зсбов'ззння. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання. Суд з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази приходить до висновку що, зобов'язання не виконані з вини Відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 1 218,00 грн. (а.с. 3).

Outcome: approved