Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві про визнання права власності (права користування) та зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації майна. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що у 2011 році її чоловіком [PERSON] , який перебував у шлюбі з позивачем, було придбано легковий автомобіль марки INFINITI, модель FX 37. При реєстрації автомобіля, 07.12.2011 року був придбаний реєстраційний номер [NUMBER] . 17.04.2015, після смерті чоловіка позивача, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткаченком В.В. було відкрито спадкову справу № 5/2015 (№57352677), та успадковано позивачем вищевказаний автомобіль та номерний знак. В подальшому,16.11.2017 року з метою переоформлення автомобіля та номерного знака на ім`я позивача, як нового власника майна, представником позивача подано заяву до Територіалього сервісного центру МВС в м. Києві № 8041, однак у прийнятті документів та переоформлені документів було відмовлено, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду, за захистом свого порушеного права. Під час розгляду справи представники позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що узаодоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав. Пунктом 3 Порядку № 1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС - сервісними центрами МВС. В той же час, регіональний сервісний центр МВС у місті Києві жодним чином не ставить під сумнів набуття права власності чи іншим чином не оспорює право власності позивача. Сервісні центри МВС проводять лише реєстраційні дії щодо обліку транспортних засобів. Відповідачем у справі про визнання права власності може бути особа, яка оспорює чи заперечує право власності, РСЦ МВС не оспорює набуття права власності позивачем. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у 2011 році чоловіком позивача, [PERSON] , було придбано легковий автомобіль марки INFINITI, модель FX 37, та при реєстрації автомобіля, 07.12.2011 року був придбаний реєстраційний номер [NUMBER] . 17.04.2015, після смерті чоловіка позивача, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткаченком В.В. було відкрито спадкову справу № 5/2015(№57352677), та за якою позивачем успадковано вищевказаний автомобіль та номерний знак. 16.11.2017 року з метою переоформлення автомобіля та номерного знака на ім`я позивача, як нового власника майна, представником позивача подано заяву до Територіалього сервісного центру МВС в м. Києві № 8041, проте позивачу було відмовлено у прийнятті документів та переоформлені документів, з підстав того, що вказаний номерний знак знаходився у померлого [PERSON] лише на праві користування. Також роз`яснено представнику позивача, що у відповідності до порядку та інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекцією МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів,оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерсва внустрішніх справ України № 379 від 11.08.2010 для перереєстрації транспортного засобу з даним номерним знаком у порядку спадкування на позивача, необхідно спочатку здати номерний знак [NUMBER] в сервісний центр, а після цього у разі наявності даного номерного знаку сплатити його вартість, з подальшим оформленням його за транспортним засобом позивача. Після отримання відповіді про відмову у реєстрації, 16.11.2017 року представником позивача було подано відповідну заяву на ім`я начальника Сервісного центру про роз`яснення відмовити у здійснені реєстрації. Листом від 12.12.2017 року № 31/26-К-1197 Регіональний сервісний центр МВС у м. Києві надав письмові пояснення щодо підстави відмови у здійснені реєстрації, з посиланням на існуючі нормативні акти, що застосовуються під час перереєстрації. Згідно абз. 1 п.16 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів. мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Пунктом 3 Порядку № 1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС - сервісними центрами МВС. Відповідач жодним чином не ставить під сумнів набуття права власності чи іншим чином не оспорює право власності позивача. Сервісні центри МВС проводять лише реєстраційні дії щодо обліку транспортних засобів. Відповідно до п.8 Порядку №1388, державна реєстрація(перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником,і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб-нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, (п. 37 Постанова Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року № 5). Відповідачем у справі про визнання права власності може бути особа, яка оспорює чи заперечує право власності, РСЦ МВС не оспорює набуття права власності позивачем. Пунктом 33 Порядку № 1388 передбачено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі, зокрема, зміни їх власників. Крім того, пунктом 4.1. Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів номерних знаків на них,затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 379 від 11.08.2010 року передбачено, що у разі заміни номерних знаків на них (крім випадків їх втрати або викрадення) проводиться перереєстрація ТЗ із зміною свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта). При цьому попередньо видані номерні знаки вилучаються. Згідно із п. 5.2. Інструкції № 379, у разі зняття транспортного засобу з обліку, номерні знаки, які були закріплені за ТЗ, вилучаються, про що робиться відповідна відмітка на заяві. Вищезазначені норми, вказують на те, що власник транспортного засобу може володіти та користуватись номерними знаками лише разом із самим транспортним засобом, за яким вони закріплені в порядку державної реєстрації, а після зняття його з обліку зобов`язаний їх повернути до їх до відповідного підрозділу МВС України. Відповідно до п.8 Порядку № 1388, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Проаналізувавши викладене, вбачається, що номерний знак не являється об`єктом права власності у розумінні ст. 316 ЦК України, а є ідентифікаційним знаком в процедурі державної реєстрації транспортного засобу. Вільний обіг номерного знаку у цивільному обороті не передбачено, а тому реалізація щодо нього особою права вільного володіння та розпорядження не може здійснюватись. При цьому власник транспортного засобу при його реєстрації фактично здійснює відшкодування вартості номерних знаків, а не придбає їх у власність, незалежно від розміру такого відшкодування. Таким чином, номерні знаки не являються річчю, щодо якої виникає право власності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про відмову у задоволені позову у цій частині. Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача безоплатно здійснити перереєстрацію транспортного засобу INFINITI, без здачі номерного знаку [NUMBER] , на позивача, як нового власника, слід зазначити наступне. Відповідно до п.5.2. Інструкції № 379 номерні знаки, які були закріплені на ТЗ, вилучаються, про що робиться відповідна відмітка на заяві. На підставі письмової заяви власника ТЗ або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим ТЗ і відповідають діючим стандартам, приймаються на зберігання Центром, який проводив зняття з обліку ТЗ, за умови внесення плати за їх зберігання відповідно до вимог пункту 3.5 глави 3 цієї Інструкції. Зазначені номерні знаки за зверненням їх власника пере закріплюються за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників. За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватись для повторного використання або знищуються в установленому порядку. В даному випадку держава в особі регіонального сервісного центру МВС в місті Києві жодним чином не порушила право позивача володіти майном та не позбавляла його власності, а тільки вказала на спеціальний нормативний акт (Порядок № 1388), вказівки якого є обов`язковими при реєстрації майна, здійснивши своє право контролю за користуванням майном особи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні позовних вимого слід відмовити. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві про визнання права власності (права користування) та зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації майна. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, сплачена сума судових витрат, у тому числі судовий збір, не відшкодовується позивачеві. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed