Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

У жовтні 2019 р. позивачі [PERSON] , в особі адвоката Дьякової Т.В., та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять визначити розмір частки співвласників у майні, що є спільною сумісною власністю, а саме у квартирі [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по ј частині; визнати за [PERSON] право власності на ј частину квартири [ADDRESS] , яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.09.2004 року та набута на підставі приватизації згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду України»; визнати за [PERSON] право власності на ј частину квартири [ADDRESS] , яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.09.2004 року та набута на підставі приватизації згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду України»; встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , та виділити в користування [PERSON] житлову кімнату [ADDRESS] [NUMBER] площею 10,9 кв.м., [PERSON] житлову кімнату [ADDRESS] [NUMBER] площею 17,6 кв.м. з балконом площею 1,09 кв.м., [PERSON] житлову кімнату [ADDRESS] [NUMBER] площею 17,3 кв.м., з балконом площею 1,09 кв.м. Кухню, ванну кімнату, туалетну кімнату, коридор, кладовку залишити в спільному користуванні сторін. Позовна заява обґрунтована тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності зареєстрована квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки з Центру обслуговування абонентів № 3 від 15.03.2016 року за вих. № 2243, виданої на ім`я позивачки [PERSON] вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має склад родини, а саме: [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] батько, [PERSON] , [INFO] мати. [INFO] помер батька - [PERSON] .. До спадкової маси увійшла частка у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. За для отримання свідоцтва про право на спадщину, всі співвласники квартири повинні були надати згоду та визначити частку померлого [PERSON] , що й було зроблено сторонами по справі 15.08.2019 року. Спадкоємцями вищевказаного майна [PERSON] за законом були: позивачка по справі - донька [PERSON] на ј частку, та відповідачка - дружина [PERSON] на ѕ частки у спадщині, у тому числі з урахуванням Ѕ частки, від якої відмовились дочки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] . На сьогоднішній день частки співвласників у квартирі фактично визначенні наступним чином: - \~ \~ \~ \~позивачці [PERSON] належить 5/16 частин у квартирі (з яких ј частина в порядку приватизації, 1/16 в порядку спадкування за законом); - \~ \~ \~ \~позивачці [PERSON] належить ј частка квартири; - \~ \~ \~ \~відповідачці [PERSON] належить 7/16 частки квартири (з яких ј частина в порядку приватизації, 3/16 в порядку спадкування за законом). Але, згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.09.2004 року, квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності, крім того, оригінал вказаного свідоцтва утримується відповідачем, що позбавляє позивачів розпоряджатися своїми правами в повному обсязі. Фактично у позивачки [PERSON] в наявності є лише свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/16 частину спірної квартири, інших правовстановлюючих документів на квартиру у позивачів не має. У зв`язку з тим, що сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування спірною квартирою, позивачі змушені звернутись до суду з вище вказаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2019 року задоволено клопотання позивача та призначено технічну експертизу, провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2020 року провадження по справі відновлено та призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача Дьякова Т.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не заперечували проти задоволення позовних вимог. Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності ,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради від 07.09.2004 року, за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності зареєстрована квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно технічного паспорту від 01.09.2004 року, вказана квартира загальною площею 68,88 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., складається з 3 кімнат житловою площею 10,9 кв.м, 17,6 кв.м, 17,3 кв.м, а також, кухні площею 7,1 кв.м., ванна кімната 2,0 кв.м., туалетна кімната 1,2 кв.м., коридор 9,9 кв.м., кладовка 0,7 кв.м., балкон 1,09 кв.м. (а.с. 16-17). Право власності сторін по справі зареєстроване Орендним підприємством № 3 «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (після реорганізації - Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»), що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.10.2004 року за вих. № 5037217 (а.с. 15). У спірній квартирі є три кімнати одна з яких є окремою, інші суміжні. Згідно довідки з Центру обслуговування абонентів № 3 від 15.03.2016 року за вих. № 2243, виданої на ім`я позивачки [PERSON] вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має склад родини, а саме: [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] батько, [PERSON] , [INFO] мати. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 25.05.2017 року, актовий запис № 3565 (а.с. 19). До спадкової маси увійшла частка у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справи приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. За для отримання свідоцтва про право на спадщину, всі співвласники квартири повинні були надати згоду та визначити частку померлого [PERSON] , що й було зроблено сторонами по справі 15.08.2019 року. На підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцями вищевказаного майна [PERSON] , який помер [INFO] , за законом були донька [PERSON] (позивачка по справі) на ј частку, та дружина [PERSON] (відповідачка по справі) на ѕ частки у спадщині, у тому числі з урахуванням Ѕ частки, від якої відмовились дочки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. (а.с. 20). На сьогоднішній день частки співвласників у квартирі фактично визначенні наступним чином: - \~ \~ \~ \~позивачці [PERSON] належить 5/16 частин у квартирі (з яких ј частина в порядку приватизації, 1/16 в порядку спадкування за законом); - \~ \~ \~ \~позивачці [PERSON] належить ј частка квартири; - \~ \~ \~ \~відповідачці [PERSON] належить 7/16 частки квартири (з яких ј частина в порядку приватизації, 3/16 в порядку спадкування за законом). Але, згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.09.2004 року, квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності, крім того, оригінал вказаного свідоцтва утримується відповідачем, що позбавляє позивачів розпоряджатися своїми правами в повному обсязі. Згідно довідки ОСББ «Авраменка - 18» від 03.04.2019 року, виданої на ім`я позивачки [PERSON] вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має склад родини: [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] мати (а.с. 23). Тобто, станом на жовтень 2019 року у спірній трьохкімнатній квартирі зареєстровані 3 особи, які є співвласниками квартири, відповідно, кожний із них має право на надання йому у користування окремої кімнати. При вирішенні заявлених вимог суд керується наступним. Враховуючи відсутність взаємної згоди сторін на здійснення права спільної часткової власності та неможливість у добровільному порядку встановити порядок володіння і користування спільним майном, а також право сторін на судовий захист, встановлення судовим рішенням порядку користування квартирою не суперечитиме положенням ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України. У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно із частиною 1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них є спільною сумісною масністю. Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Право власності особи набувається на підставах, що не заборонені законом ( частина перша статті 328 ЦК України), власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на свій розсуд (ст.317,319 ЦК України). Як передбачено ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст.383, 391 ЦК України, ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених повноважень мають рівні права. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно технічного паспорту від 01.09.2004 року, вказана квартира загальною площею 68,88 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., складається з 3 кімнат житловою площею 10,9 кв.м, 17,6 кв.м, 17,3 кв.м, а також, кухні площею 7,1 кв.м., ванна кімната 2,0 кв.м., туалетна кімната 1,2 кв.м., коридор 9,9 кв.м., кладовка 0,7 кв.м., балкон 1,09 кв.м. ( а.с. 16-17). Суд, враховуючи план розташування приміщень (кімнат) квартири, той факт, що відповідачка позов визнала, враховуючи інтереси усіх співвласників на користування спільним майном, вважає доцільним визначити наступний розмір часток співвласників у квартирі [ADDRESS] та наступний порядок користування квартирою - за 1 варіантом висновку експерта № 2602 від 17.01.2020 року: 1. Визнати за [PERSON] право власності на ј частину квартири [ADDRESS] , яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.09.2004 року та набута на підставі приватизації згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду України». 2. Визнати за [PERSON] право власності на ј частину квартири [ADDRESS] , яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.09.2004 року та набута на підставі приватизації згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду України». 3. Встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , та виділити в користування [PERSON] житлову кімнату [ADDRESS] [NUMBER] площею 10,9 кв.м., [PERSON] житлову кімнату № [NUMBER] площею (після влаштування перегородки з дверним отвором) 10,9 кв.м, з балконом площею 1,09 кв.м., [PERSON] житлову кімнату [ADDRESS] [NUMBER] площею 17,3 кв.м., з балконом площею 1,09 кв.м. Кухню, ванну кімнату, туалетну кімнату, коридор, кладовку залишити в спільному користуванні сторін. Таким чином, позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, визнання права власності та встановлення порядку користування квартирою необхідно задовольнити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню понесені ними та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання до суду позову в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі ст.156, 157 ЖК України, ст.317, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

Outcome: approved