Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

У жовтні 2017 року до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до Баранівської міської ради (далі також відповідач) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов обґрунтовувався тим, що 08.08.2006 року померла тітка позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняла та частково оформила її рідна сестра [PERSON], яка також була тіткою позивача. 10.11.2014 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої в т.ч. входять земельні ділянки площею 1.6219 га. та 0.9556 га. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Йосипівської сільської ради Баранівського району Житомирської області. [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами батька позивача [PERSON], який помер 19.02.2010 року. Таким чином, позивач зазначає, що вона являється спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення має право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Інші спадкоємці відсутні, а відповідач пропустила строк для прийняття спадщини пропустила, адже починаючи з 01.01.2014 рпоку погіршився стан здоровя у матері позивача [PERSON], яка на той час проживала в [INFO] та яка померла 25.07.2015 року. З початку 2014 ркоу позивач була змушена переїхати до матері й здійснювала за нею догляд до дня її смерті. Крім того, позивач не знала про зміни в чинному законодавстві, а тому вважала, що спадщину прийняла, адже мала на руках документи на майно, яка належало її тітці, зокрема, державні акти на право власності на земельну ділнку. З огляду на викладене, позивач вирішила звернутися до суду з даним позовом з метою подальшої реалізації її прав на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію Баранівського районного суду подала заяву якою підтримала заявлені позовні вимоги, позов просила задовольнити, а справу слухати без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, через канцелярію Баранівського районного суду надійшла заява про визнання відповідачем заявлених позивачем вимог, справу просили слухати без участі представника. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 19.02.1958 р., її батьком є [PERSON], що відповідає записам свідоцтва про народження серії II-ЯР №229193 (а.с. 6). 12.11.1982 р. [PERSON] одружилася та взяла собі прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії II ТП №368563 (а.с. 7). [PERSON] померла 08.08.2006 р., а 19.02.2010 р. помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про смерть серії 1-ТП №043230 та серії 1-ТП №136317 (а.с. 8,9). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ТП №252519 [PERSON] померла 10.11.2014 р. Згідно архівної довідки від 06.09.2017 року №88-П [PERSON], [PERSON] та батько позивача [PERSON] були рідними братами та сестрами (а.с. 46,47). Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини, що відповідає приписам ч. 3 ст. 1266 ЦК України. Позивач вчасно не прийняла спадщину після смерті [PERSON] у звязку з доглядом за хворою матірю [PERSON], що підтверджується відповідними довідками та адвокатськими запитами та скрутним матеріальним становищем (а.с. 12, 16, 17, 18, 19). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа відносно померлої [PERSON] не заводилася (а.с. 43-44). Таким чином, судом встановлено, що інші спадкоємці померлої [PERSON], які б претиндували на спадкове майно окрім позивача відсутні. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Положеннями статті 1272 цього Кодексу передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що відповідає приписам ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, [PERSON] померла 10.11.2014 р., отже шестимісячний строк закінчився 10.05.2015 р. Саме з цього часу право позивача вважається порушеним, оскільки вона внаслідок пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса фактично позбавлена права прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. [PERSON], частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустила термін звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини через те, що в силу похилого віку не знала діючого законодавства, скрутним матеріальним становищем та у звязку із необхідністю догляду за хворою матірю. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що докази надані позивачем є достовірними і переконливими, а позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved