Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

У жовтні 2019р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.12.2015р. За час спільного проживання у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, але матеріальної допомоги на утримання дочки в добровільному порядку не надає. Також зазначила, що відповідач не офіційно працює зварювальником на будівельних майданчиках м. Києва і має гідний заробіток. Маючи постійний дохід від виконання робіт, відповідач аліменти нікому іншому не сплачує, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. У зв`язку з чим, просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до повноліття дочки, починаючи з дня подачі заяви та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.10.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами. У судові засідання, призначені на 04.12.2019р. та 03.01.2020р. відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак конверти повернулись на адресу суду з дописом «не проживає» (а.с. 21, 28-29). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.12.2015р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Виконкомом Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, про що 09.12.2015р. складено відповідний актовий запис № 13. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.08.2016р. Капустянської сільською радою Тростянецького району Вінницької області (а.с. 5). Згідно довідки №038 від 01.10.2019р., виданої Капустянською сільською радою Тростянецького району Вінницької області [PERSON] , 1991 р.н., про те, що дана громадянка дійсно проживає, за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї в неї слідуючий: [PERSON] , 2016р.н., дочка. Дійсно проживає біля матері і знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Встановлені судом фактичні обставини відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився, доказів на спростування зазначених позивачем обставин, суду надано не було. Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідач зобов`язаний нарівні з позивачем утримувати дочку [PERSON] до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дочку, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 81 ЦПК України не доведено. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальне становище платника аліментів, який є особою молодого віку, фізично здоровим та працездатним. Таким чином суд приходить до висновку, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, стягненню підлягають аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на утримання дитини, щомісячно і до досягнення нею повноліття. Крім того, згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 04.10.2019 року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Також, у позовній заяві [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до суду подано договір про надання правової допомоги від 01.10.2019р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №187, попередній розрахунок витрат від 02.10.2019р, акт виконаних робіт від 02.10.2019р. та квитанцію №90 від 02.10.2019р., згідно якої встановлено, що адвокат Шуляк В.М. отримала від [PERSON] гонорар у розмірі 600 грн. за складання позовної заяви. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600 грн. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved