Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. На обгрунтування позову послався на те, що шлюб між сторонами був укладений 25.09.2015 року. Від шлюбу останні мають дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач зловживає спиртними напоями, наносить їй побої, все це відбувається в присутності дитини, що негативно відображається на її психіці. Стверджує, що подружні відносини з відповідачем припинені з початку 2017 року, проживають окремо, ведення спільного господарства припинено. Позивач в судове засіданні не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Як передбачено ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Сімейне життя в сторін не склалось, ведення спільного господарства припинено, проживають окремо, втратили один до одного почуття любові та поваги, позивач вказує на негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 640 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved