overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 29.03.2008 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис №317. Від цього шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у [PERSON] із відповідачем не склалося через систематичні непорозуміння, що виникають через різні характери та погляди на життя. Через вказані обставини подружні стосунки з відповідачем припинені, збереження сім'ї і спільне життя з [PERSON] позивач вважає неможливим. Позивач підтримала позов в судовому засіданні та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив обставини викладені в позовній заяві, проти розірвання шлюбу не заперечував. В порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано 29.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис №317. Від цього шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. З позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що вони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства внаслідок постійних конфліктів і непорозумінь. Їхня сім'я розпалася, примирення між сторонами та збереження сім'ї не можливе, що підтвердив позивач та відповідач у судовому засіданні. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 02.03.07 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.03.07 року у Відділі РАЦС Дарницького РУЮ м. Києва, актовий запис № 158. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 07.04.06 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.04.06 року у Відділі ДРАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 416. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 20.12.02 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.12.02 року у Відділі РАГС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1895. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача з вказним позовом, в якому просить усунути їй перешкоди у користування житловим приміщенням та вселити її у квартиру [ADDRESS]. Посилається на те, що спірна квартира знаходиться в її та відповідача спільній власності, а саме: їй та сестрі [PERSON] належить по 1/4 даної квартири, [PERSON] - 1/2 частини квартири. Оскільки співвласники не змогли домовитися про порядок користування майном - квартирою, відповідач перешкоджає їй у користуванні квартирою, позивач просить позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просили їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечувала. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 21 травня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що видано свідоцтво №194791 від 21.05.2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу дітей не мають. На протязі останнього року сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сімю. Між ними постійно виникали сварки. Крім того відповідач зловживає спиртними напоями на протязі багатьох років, що також негативно впливає на шлюбні відносини сторін. Ведення спільного господарства та спільне проживання припинено, в звязку з чим подальше підтримання сімейних відносин сенсу не має, тому і просить суд їхній з відповідачем шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягала. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №256. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 4 червня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №330. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] На початку 2012 року їхні стосунки погіршилися, вони перестали спільно проводити час, у них виявилися різні погляди на сімейне життя, що, в цілому, призвело до відсутності взаєморозуміння, поваги та довіри, що є основною причиною припинення шлюбно-сімейних відносин. Спроби щодо примирення не дали бажаного результату, тому вважає, що примирення між ними неможливе, не вбачає доцільності та необхідності для вжиття судом заходів для збереження сім»ї, оскільки даний шлюб суперечить її інтересам, тому просить суд його розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 4 червня 2009 року, про що Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за №330. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Почуття любові та взаємоповаги між сторонами втрачено. Шлюбні стосунки між ними остаточно припинені на початку 2012 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Таким чином, суд приходить до висновку про небажання сторін збереження своєї сім»ї, а їхній шлюб носить лише формальний характер. Суд також виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії йому роз'ясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачем слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 6 жовтня 2001 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного Управління юстиції м. Дніпропетровська, про що зроблено актовий запис №882. Від даного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. В шлюбних відносинах не перебувають з 2005 року. Вважає, що подальше збереження сім»ї є неможливим., тому просить їхній шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. У судове засідання відповідач не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься власноруч написана від нього заява, згідно якої наголошує, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином, визнає позов. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 6 жовтня 2001 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що зроблено актовий запис №882. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені в 2005 році. Спільне господарство вони не ведуть, намірів до примирення у жодного не було, відповідних заяв щодо застосування судом таких заходів, сторони суду не надали. Почуття любові та взаємоповаги між ними втрачено. Шлюб носить лише формальний характер. Суд також виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії йому роз'ясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачем слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем по справі одружилась 16 червня 2000 року. Від подружнього життя у зареєстрованому шлюбі вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім»ї стали постійні сварки на підставі зловживання відповідачем спиртними напоями, який в такому стані вів себе агресивно по відношенню до неї. На грунті постійних сварок вони з відповідачем стали проживати кожен своїм життям, в них припинилися спільні інтереси. Причиною розпаду сім»ї також стала відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки щодо ведення спільного господарства. Тому, з вересня 2011 року вони стали проживати окремо, відповідач пішов із сім»ї та став проживати зі своїми батьками. Позивач цілком втратила почуття любові до відповідача, вважає, що примирення з відповідачем неможливе, на даний час створила сім»ю з іншим чоловіком, тому просить їх шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - «[PERSON]». У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2000, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №265. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з вересня 2011 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Окрім того, суд також виходить з того, що позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Суд виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядилвся своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії йому роз'ясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачем слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі, зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським відділом РАГСу м. Дніпропетровська 19.03.1993 року, актовий запис №254. Дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з початку жовтня 1993 року, з причин втрати почуття любові та поваги до відповідача та фактичне створення відповідачем іншої сім»ї, внаслідок чого спільне життя з відповідачем є неможливим. Вважає подальше збереження їхньої сім»ї неможливим, також неможливе і примирення. За таких обставин просить суд їхній шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19 березня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, Амур-Нижньодніпровським відділом РАГСу м. Дніпропетровська, актовий запис №254. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з початку жовтня 1993 року. Спільне господарство вони не ведуть, намірів до примирення у жодного не було, відповідних заяв щодо застосування судом таких заходів, сторони суду не надали. Окрім того, суд також виходить з того, що відповідачем фактично створено іншу сім»ю з другою жінкою. Суд виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії йому роз'ясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачем слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved