Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

у жовтні 2019 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей у розмірі 30000 грн 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення повноліття дитини Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі якому у них є двоє дітей, однак позивач проживає окремо у своєї матері, а діти знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач відмовився забезпечувати фінансово дітей після того, як позивач відмовилася проживати на його умовах, при цьому у відповідача є свій бізнес, що оформлений на інших осіб, а також нерухомість, тому у нього є можливість для надання повного фінансового забезпечення спільних дітей. 31.10.2019 ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі (а.с. 18). 27.12.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки заперечує проти розміру аліментів, а також зазначені твердження позивача не відповідають фактичним обставинам справи, вводячи суд в оману про наявність заборгованості перед нею з боку відповідача по аліментам, не підтверджуючи вказану обставину, крім цього інформація, що відповідач працює на 5 роботах, має постійний заробіток і таким чином є матеріально забезпеченим не відповідає дійсним обставинам, так як відповідачє є дійсно директорм ТОВ «Аларт Інвест» та має невелику заробітну плату через кризу і питання реструктуризації боргів не вирішене, а інших видів доходу у нього немає, також відповідач виходячи з доходу за вересень 2019, що складає 2100 грн 00 коп. сплатив аліменти, більше навіть від доходу у розмірі 2000 грн 00 коп. на підставі зазначених обставин просив стягнути з нього 1/3 частину від всіх видів (доходів) заробітку щомісячно (а.с. 22-26). 27.02.2020 від представника позивача по справі надійшли заперечення на відзив, оскільки відповідач стверджує що сплатив аліменти щомісячно, хоча при цьому сума була оплачена (2000 грн 00 коп.) є платою аліментів на одного з подружжя відповідно до рішення суду по справі №759/18160/19, до того ж документи надані відповідачемненалежної якості, так як на них не видно призначення платежу (а.с. 47, 48). На підставі розпорядження №251 від 06.04.2020спарву призначено до повтрного автоматизованого розподілу справи у зв`язку з закінченням повноважень судді Марко Я.Р., як судді Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 08.04.2020 цивільну справу прийнято до свого провадження. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України судом, за для не затягування розгляду справи вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у сторін є двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). [PERSON] на підставі наказу №2-К від 18.01.2011 прийнятий на посаду директора з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с. 30). Згідно довідки про середню заробітну плату [PERSON] з квітня по вересень отримав заробітну плату на загальну суму 12600 грн 00 коп. (а.с. 31). Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2019 з [PERSON] стягнено на користь [PERSON] стягнено аліменти у розмірі 2000 грн 00 коп. щомісячно до повноліття найменшої дитини [PERSON] , трирічного віку, тобто до [INFO] (а.с. 49, 50). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із вимогами ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року у розмірі 2218 гривень. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи вбачається, що неповнолітні діти проживають разом із позивачем, яка самостійно здійснює догляд та утримання дітей. При цьому, відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власної дитини, у зв`язку з чим враховуючи вимоги ст. 182 СК України, беручи до уваги те, що будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог відповідачем суду надано не було, приймаючи до уваги приписи ст. 183 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та відповідатиме принципам розумності та справедливості. У відповідності до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 30.09.2019. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Положенням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що в грошовому еквіваленті становить 840 грн 80 коп. Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial