Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області помер її батько [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями майна покійного [PERSON] по закону залишилася позивач, її мати [PERSON] та брат позивача - [PERSON], які від спадкового майна відмовилися на користь позивача, про що надали до Томашпільської нотаріальної контори відповідні заяви. Протягом встановленого законом шестимісячного строку позивач подала до Томашпільської нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкодавцеві, так як наданий нею договір купівлі - продажу наявний лише в копії, де знаходиться оригінал не встановлено, в зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO], а саме на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду заяву, згідно якої позов визнає, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнає, просить справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова селищної ради надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за відсутності їх представника. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а. с. 6). Згідно завіреної копії договору купівлі продажу квартири від 31 липня 1990 року (а.с.8) та довідки про показники об'єкта нерухомого майна, виданої 6 червня 2013 року за № 194 Могилів-Подільським міжрайонним бюро технічної інвентаризації (а.с.13) власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Відповідно до технічно паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого 16 грудня 2013 року, замовником технічної інвентаризації або уповноважена ним особа є [PERSON] (а.с.9-11). Як вбачається із свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 27 липня 1962 року [PERSON]. є донькою [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки від 8 жовтня 2007 року №167-66, 20 липня 1980 року [PERSON]. уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище на «[PERSON]». Згодом 29 червня 1982 року вищезгаданий шлюб було розірвано (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 9 серпня 1982 року [PERSON]. 9 серпня 1982 року уклала шлюб із [PERSON], після чого змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.4). Згідно довідки від 11 вересня 2013 року № 580, виданої виконкомом Вапнярської селищної ради, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із житлової квартири [ADDRESS]. Крім того в довідці зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями залишилися дружина - [PERSON], дочка - [PERSON], та син - [PERSON] (а.с.7). Як вбачається із нотаріально завірених заяв [PERSON] та [PERSON], останні відмовляються від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.15-16). Згідно відповіді державного нотаріуса, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] відмовлено у зв'язку із тим, що вона не пред'явила правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві (а.с.14). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved