Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-23 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 1991 року і від цього шлюбу мають двох доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з вересня 2013 року вони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому просила їх шлюб розірвати. У період шлюбу, за спільні кошти та спільними зусиллями сторонами було набуто майно, а саме: земельна ділянка, площею 0,108 га, кадастровий номер 3221055600:01:012:0001, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована на території [ADDRESS], та будинковолодіння, що знаходиться за тією ж адресою. Право власності на вказане майно зареєстровано на ім»я відповідача. Оскільки відповідач у вказаному будинку з вересня 2013 року і по даний час не проживає, а залишились проживати в ньому позивачка та їх з відповідачем доньки, то просила на підставі ч.2,3 ст.70 СК України відступити від засади рівності часток подружжя і виділити їй більшу частину спільного майна, визнавши за нею /позивачкою/ право власності на ? частини вказаної земельної ділянки, та ? частини будинковолодіння, а за відповідачем, відповідно, визнати право власності на ? частину зазначеної земельної ділянки та ? частину будинковолодіння. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, щодо його задоволення не заперечував, погодився на розірвання шлюбу та запропонований позивачкою варіант поділу їх спільного майна. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 03 серпня 1991 року перебувають в зареєстрованому шлюбі /а.с.10/ і від даного шлюбу мають двох доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.12,13/. Як вбачається з пояснень позивачки і відповідач повністю визнав позов, сімейне життя у сторін не склалося, з вересня 2013 року вони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Як вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, за час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, за спільні кошти, ними було набуто земельну ділянку, площею 0,108 га, кадастровий номер 3221055600:01:012:0001, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована по [ADDRESS], та будинковолодіння, яке знаходиться за вказаною адресою, право власності на зазначене майно зареєстроване на ім»я відповідача /а.с.14-17/. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 та 3 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. Як пояснила позивачка в судовому засіданні, та що також визнав відповідач, їх доньки проживають разом з нею /позивачкою/ у спірному будинку, [PERSON] з ними не проживає. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач повністю визнав позов, оскільки спірні земельна ділянка та будинок були набуті відповідачем у період перебування з позивачкою у шлюбі, то суд вважає, що дане майно належить їм на праві спільної сумісної власності, а тому вбачає необхідним позов задовольнити та, враховуючи положення ч.3 ст.70 СК України, розділити вищевказане спільне майно подружжя, визнавши за [PERSON] право власності на ? частини вищевказаного будинковолодіння та на ? частини земельної ділянки, а за [PERSON] визнати право власності на ? частину будинковолодіння та на ? частину земельної ділянки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] в дохід бюджету судовий збір в розмірі 2030,44 грн.

Outcome: approved