Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь: 22 223 грн. 70 коп. - вартість відновлювального ремонту помешкання внаслідок залиття квартири, 10 000 грн. - вартість пошкодженого кухонного гарнітуру внаслідок залиття квартири. Також позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь: 3 060 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат за проведення експертного дослідження, 5 000 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу, 551 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. Вимоги заявленого позову [PERSON] обґрунтовував тим, що він є квартиронаймачем у малосімейному гуртожитку кімнати №83 по вул. Гетьмана Полуботка, 120 в м.Чернігові. Позивач вказував, що 03.07.2016 року приміщення вказаної квартири було затоплено водою, при цьому позивач вважає, що залиття відбулось з вини відповідача, який також мешкає у вказаному гуртожитку поверхом вище, і є квартиронаймачем кімнати №89. Позивач вказує, що згідно акту від 03.07.2016 року про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання, 03.07.2016 року у малосімейному гуртожитку по вул.Полуботка,120, кім.89, квартиронаймачем якої є [PERSON], сталась аварія на системі холодного водопостачання. У звязку з цим у кімнаті №83, квартиронаймачем якої є [PERSON], трапилось залиття помешкання. Причиною залиття, аварії, як зазначено у вказаному акті, є розрив шланга на кухні у кімнаті №89. Вважаючи, що затоплення кімнати, квартиронаймачем якої є [PERSON], відбулось з вини відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 23.01.2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Судом стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 25 283 грн.70 коп.; 394 грн. 98 коп. в рахунок відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору; 3 334 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу, а всього: 29 012 грн. 68 коп. У задоволенні позовних вимог у іншій частині судом відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду є необґрунтованим, його судом ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. На думку [PERSON], заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи, твердження позовної заяви є недоведеними. [PERSON] вказує, що судом першої інстанції при розгляді вказаного спору по суті не взято до уваги тієї обставини, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався, в тому числі, і на норми статей: 319, 383 ЦК України, не являючись при цьому власником кімнати №83 у гуртожитку по вул.Гетьмана Полуботка, 120 у м.Чернігові. [PERSON] зазначає у доводах апеляційної скарги, що на його думку, суд першої інстанції необґрунтовано не залучив до участі у розгляді даної справи власника гуртожитку, в якому проживають та є квартиронаймачами вказаних кімнат сторони даного спору. Крім того, [PERSON] не погоджується з висновками експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 06.08.2016 року, оскільки локальний кошторис та підсумкова відомість ресурсів не містять в собі даних про осіб, які склали та перевірили вказані документи. Також [PERSON] вказує, що експерт здійснила висновок про вартість відновлювального ремонту без огляду приміщення, що не узгоджується з положеннями законодавства, яке регламентує проведення експертиз. Також [PERSON] вважає, що по справі не доведено наявність вини відповідача у залитті квартири [PERSON] В судове засідання апеляційного суду [PERSON], [PERSON], належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с. 83,84,92), не зявились. Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - скасуванню. За даних обставин апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити нове рішення по суті вимог заявленого позову, яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.86,88,89), що кімнати №55-108 гуртожитку по вул. Гетьмана Полуботка,120 в м. Чернігові, в тому числі, і кімнати №83 і №89, в яких проживають сторони даного спору, є приватною власністю ПАТ Чернігівоблбуд. Кімнати №83 і №89 вказаного гуртожитку сторонами спору не приватизовані. Обслуговує вказане житло ДП Соціально-побутове управління ПАТ Чернігівоблбуд, в якому воно рахується на позабалансовому рахунку. [PERSON] разом із сімєю вселився до кімнати №83 гуртожитку по вул.Гетьмана Полуботка,120 м.Чернігова на підставі ордеру від 06.01.1989 року, виданого попередником ПАТ, як працівнику системи товариства. [PERSON] разом із сімєю вселився до кімнати №89 гуртожитку по вул. Гетьмана Полуботка,120 м.Чернігова на підставі ордеру від 06.01.1989 року, виданого попередником ПАТ, як працівнику системи товариства (а.с.121-123). Позивач і відповідач є квартиронаймачами вказаних кімнат гуртожитку по вул. Гетьмана Полуботка,120 м.Чернігова (а.с.5,93). Як вбачається з акту від 03.07.2016 року про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання,затвердженого начальником ДП СПУ ПАТ Чернігівоблбуд (а.с.6), 03.07.2016 року у малосімейному гуртожитку по вул.Гетьмана Полуботка,120 в м.Чернігові сталась аварія на системі холодного водопостачання. У звязку з цим у кімнаті №83, квартиронаймач [PERSON], трапилось залиття помешкання. Причиною залиття, аварії є розрив шланга на кухні кімнати №89. Згідно висновку експерта № ЧК-364 від 06.08.2016 року за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження (а.с.102-119), вартість ремонтно-будівельних робіт та матеріалів, які необхідно провести для усунення пошкоджень опоряджувального покриття у приміщеннях кімнати №83 малосімейного гуртожитку по вул.Г.Полуботка,120 м.Чернігова, що виникли внаслідок залиття з вище розташованого приміщення, становить 22 223 грн. 70 коп. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 23.01.2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Судом стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 25 283 грн.70 коп.; 394 грн. 98 коп. в рахунок відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору; 3 334 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу, а всього: 29 012 грн. 68 коп. У задоволенні позовних вимог у іншій частині судом відмовлено. Частково задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції на підставі положень статті 1166 ЦК України прийшов до висновку, що відповідач повинен нести цивільно-правову відповідальність за заподіяні позивачу матеріальні збитки у розмірі відповідно до висновку експерта №ЧК-364 від 06.08.2016 року, також суд першої інстанції зазначив, що необхідно врахувати витрати позивача на експертне дослідження у розмірі 3060 грн. За даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути матеріальну шкоду у розмірі 25 283 грн.70 коп.; 394 грн. 98 коп. в рахунок відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору; 3 334 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу, а всього: 29 012 грн. 68 коп. Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваного рішення суду першої інстанції не узгоджуються з фактичними обставинами даної справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини. При цьому необхідно зазначити, що приписи глави 4 Житлового кодексу України регулюють користування гуртожитками. Відповідно до статті 131 Житлового кодексу України, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 року №84, затверджено Положення про гуртожитки. Розділом ІІІ Положення про гуртожитки, а саме, п.6 вказаного розділу передбачено, що власник гуртожитку зобовязаний: організувати належну експлуатацію та утримання майна гуртожитку; створювати умови для безперешкодного користування особами, які проживають у гуртожитку, його допоміжними приміщеннями (загального користування); вести облік осіб, які проживають у гуртожитку; забезпечувати збереження ордерів осіб, які проживають у гуртожитку; забезпечувати виконання правил внутрішнього розпорядку гуртожитку; інформувати осіб, що проживають у гуртожитку, про прийняття рішень, які стосуються їхнього проживання та побуту у гуртожитку; забезпечувати за власний рахунок проведення поточного та капітального ремонтів гуртожитку, його допоміжних та нежилих приміщень, інвентарю, обладнання, крім поточного ремонту заселених жилих приміщень. Спосіб виконання зазначених у цьому пункті зобовязань визначається власником з урахуванням вимог законодавства. Розділом ІІІ Положення про гуртожитки, а саме, п.3 вказаного розділу передбачено, що особи, які проживають у гуртожитку, мають право: користуватися на рівних умовах між собою допоміжними приміщеннями (загального користування), обладнанням та інвентарем гуртожитку; вимагати своєчасної заміни обладнання, що стало непридатним для використання, усунення недоліків у наданні послуг з обслуговування гуртожитку, якщо інше не передбачено умовами договору найму жилого приміщення в гуртожитку; у разі проживання в приміщенні, що перебуває у їх відособленому користуванні, без згоди власника вселити своїх малолітніх чи неповнолітніх дітей, а за згодою власника вселити до такого приміщення свою дружину або чоловіка, дітей, які досягли вісімнадцяти років, а також батьків; брати участь у вирішенні питань, повязаних з поліпшенням житлово-побутових умов у гуртожитку, роботою його працівників тощо. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.3 статті 386 ЦК України регламентовано, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 статті 815 ЦК України, яка регулює обовязки наймача житла, наймач зобовязаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Згідно повідомлення комунального підприємства Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 05.03.2009 року №324 (а.с.95), право власності на гуртожиток по вул.Г.Полуботка,120 в м.Чернігові, згідно дублікату договору купівлі-продажу №2-249 від 21.01.2002 року, зареєстровано 31.01.2002 року за Чернігівським обласним проектним ремонтно-будівельним ЗАТ Чернігівоблбуд, правонаступником якого є ПАТ Чернігівоблбуд (а.с.86,95). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.121-123), [PERSON] разом із сімєю вселився до кімнати №83 гуртожитку по вул. Г.Полуботка,120 м. Чернігова на підставі ордеру №28 серії ІІ-ЕЛ №747437 від 06.01.1989 року, як працівник системи товариства (а.с.122). [PERSON] разом із сімєю вселився до кімнати №89 гуртожитку по вул. Г. Полуботка,120 м.Чернігова на підставі ордеру №24 серії ІІ-ЕЛ №625020 від 06.01.1989 року, як працівник системи товариства (а.с.123). ПАТ Чернігівоблбуд у письмових поясненнях (а.с.121) зазначає про те, що гуртожиток по вул. вул.Г.Полуботка,120 у м.Чернігові є приватною власністю ПАТ Чернігівоблбуд та перебуває на обслуговуванні його дочірнього підприємства Соціально-побутове управління ПАТ Чернігівоблбуд, на підставі чого у разі завдання шкоди майну товариства, в тому числі, в результаті неналежного його використання, експлуатації та відповідно до положень чинного законодавства України, виключно ПАТ Чернігівоблбуд, як власник, має право на відшкодування збитків. Як вбачається з довідки дочірнього підприємства Соціально-побутове управління ПАТ Чернігівоблбуд від 12.12.2016 року №120, в будинку [ADDRESS] труби та сантехнічне обладнання обслуговуються даним підприємством та знаходяться у задовільному стані (а.с.45,124). За даних обставин заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відносно того, що при розгляді даного спору по суті суд першої інстанції не визначив правових підстав проживання сторін спору у гуртожитку по вул.Г.Полуботка,120 у м.Чернігові, який є приватною власністю ПАТ Чернігівоблбуд та перебуває на обслуговуванні його дочірнього підприємства Соціально-побутове управління ПАТ Чернігівоблбуд. Крім того, висновок суду першої інстанції про доведеність обставин щодо цивільно-правової відповідальності відповідача відносно відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, наймачем якої є [PERSON], не узгоджується з матеріалами справи, які всупереч приписам статті 60 ЦПК України, не містять в собі належних та допустимих доказів в розумінні статей: 58,59 ЦПК України на підтвердження вказаних обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими. Також судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті не взято до уваги акт від 03.07.2016 року про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання, затверджений начальником ДП СПУ ПАТ Чернігівоблбуд (а.с.6) та довідку дочірнього підприємства Соціально-побутове управління ПАТ Чернігівоблбуд від 12.12.2016 року №120, зі змісту якої вбачається, що у будинку [ADDRESS] (кімната квартиронаймача [PERSON]П.) труби та сантехнічне обладнання обслуговуються даним підприємством та знаходяться у задовільному стані (а.с.45,124). Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що не узгоджується з фактичними обставинами даної справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, висновок суду першої інстанції про те, що на підставі статті 1166 ЦК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає майнова шкода, завдана майну позивача винними діями відповідача. Відповідно до положень ч.1, ч.4 статті 60 ЦПК України, яка регламентує обовязки доказування і подання доказів, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За даних обставин на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги [PERSON] та скасування рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2017 року, з ухваленням апеляційним судом нового рішення по суті вимог заявленого позову, яким апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Відповідно до приписів статті 88 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 606 грн. 32 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.65) понесених судових витрат по сплаті судового збору за апеляційний розгляд справи.

Outcome: approved