Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила розірвати договір, укладений з приватним підприємцем [PERSON] про продаж їй металопластикових вікон на суму 6700 грн. та стягнути з нього на свою користь 3 350 грн. авансу та 29748 грн. пені згідно зі ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а всього 33098 грн. Вказувала, що 24 квітня 2014 року між нею та приватним підприємцем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу металопластикових вікон на балкон її квартири із підсиленим стояком та москітною сіткою загальною вартістю 6700 грн. Відповідно до умов цього договору вона в той же день здійснила 50 % передплату вартості товару в сумі 3350 грн., однак в передбачений строк і до сьогодні продавець договір не виконав і вікна їй не поставлені, тому просила стягнути аванс та зазначену пеню. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були належним чином повідомлені. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов. Причини неявки відповідача суду не відомі. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частин 1 та 3 статті 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Частиною 2 статті 873 ЦК України передбачено, що робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. За змістом статті 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду, замовник має право на розірвання договору та відшкодування збитків. 24 квітня 2014 року між позивачкою та відповідачем, як суб'єктом підприємницької діяльності, в письмовій формі був укладений договір побутового підряду (без №). За його умовами відповідач зобов'язався виготовити металопластикові вікна для балкону житлового будинку позивачки на загальну суму 6700 грн. ( а.с. 4). В пунктах 3.3 та 4.4 договору було передбачено, що протягом 12 робочих днів з дня його укладення та внесення передплати відповідач зобов'язався виконати замовлення та передати його замовнику. Згідно пункту 3.2 договору 24 квітня 2014 року позивачка передала відповідачу 3 350 грн. к попередню оплату, про що отримала від нього квитанцію до прибуткового касового ордеру (а.с. 5). Однак в передбачений договором строк і до цього часу договір [PERSON] не виконаний і вікна позивачці не встановлені. Крім того, договором була передбачена також відповідальність сторін у випадку його невиконання або неналежного виконання, в тому числі за прострочення передачі товару продавець повинен сплачувати покупцю пеню в розмірі 0,01 % його вартості за кожен день прострочення (п. 5.1). Кінцевим строком до якого повинно було виконано зобов'язання за договором - 15 травня 2014 року. Таким чином строк прострочення невиконання договору становить 148 календарних днів (з 15 травня до 10 жовтня 2014 року - дня звернення з позовом до суду). Оскільки договір не виконано, тому, виходячи із зазначених положень закону та положень ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» є підстави для його розірвання та стягнення з відповідача на користь позивачки авансу в сумі 3 350 грн. Згідно із статтею 570 ЦК України України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Із змісту п. 3.2 спірного договору вбачається, що сума 3 350 грн. внесена як попередня оплата, що за своїм змістом є авансом. Крім того, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки щодо стягнення пені за прострочення виконання договору, проте не може погодитися із вказаним нею розміром. Просячи стягнути пеню вона зазначила, що її розмір повинен складати 3 % вартості робіт або послуги за кожен день прострочення, що передбачено ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», і таким чином загальна сума пені повинна, на її думку, дорівнює 29748 грн. = 6700 х 0,03 х148 днів. Однак згідно умов договору пеня складає 0,01 % за кожен день прострочення, тому її загальний розмір складає 99 грн. 16 коп. = 6700 грн. х 0,0001 х 148 днів. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial