Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10.01.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією на об'єкт електропостачання за адресою : [ADDRESS], в паперовому вигляді договір не зберігся. За вищевказаним договором позивач взяв на себе зобов'язання надійно постачати відповідачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до граничної потужності, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а відповідач взяв на себе зобов'язання оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. Проте відповідач всупереч взятих на себе зобовязань не виконує умови договору, не здійснює оплату за спожиту електричну енергію. Станом на березень 2018 року за відповідачем рахується заборгованість за використану енергію у розмірі 13959,37 грн. Однак, даний розрахунок відповідачем залишився без виконання. Враховуючи викладене, ПрАТ «Київобленерго» просив стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Київобленерго» грошові кошти по заборгованості за використану електричну енергію в сумі 13959,37 грн., та витрати повязані зі сплатою судового збору. Відповідно до хвали суду від 03.05.2018 року у справі призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач в установлений ухвалою суду від 03.05.2018 року строк відзиву на позовну заяву, клопотань чи заперечень до суду не подав. Представник позивача подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до положень статті 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення за наявними у справі матеріалами. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Як вбачається із п. 2.1 статуту Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» основною метою діяльності товариства є задоволення суспільних потреб в його продукції, роботах, послугах, задоволенні потреб споживачів електричної енергії в умовах функціонування єдиної енергетичної системи України та реалізація, на підставі одержаного прибутку, соціальних та економічних інтересів акціонерів товариства (а.с. 8-9). При розгляді справи судом встановлено, що згідно з особовою карткою споживача [PERSON], адреса: [ADDRESS], відкритий 10.01.2012 року особовий рахунок : [NUMBER], за яким станом на березень 2018 року заборгованість становить 13959,37 грн. (а.с. 6) Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачені обов'язки та відповідальність споживачів енергії, зокрема: додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії згідно із законодавством України. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Слід зазначити, що п. 28 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (ПКЕЕН), передбачено, що у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Пункт 48 ПКЕЕН визначає - споживач несе відповідальність згідно з законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. З матеріалів справи вбачається, що за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 13959,37 грн. за використану електроенергію. На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що боржник не виконав своїх зобов'язань перед позивачем за договором, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved