Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

у квітні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано, мають доньку [PERSON],[INFO]. В даний час вона з донькою проживає окремо від відповідача. Свій обовязок по утриманню дитини відповідач не виконує, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про її народження серії 1-КЕ № 027587, виданого 05.05.2006 року Київським ВРАЦС Полтавського МУЮ. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26.08.2010 року шлюб, зареєстрований 14.08.2004 року Полтавським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №794 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Головіна) розірвано. У судовому засіданні встановлено що малолітня [PERSON], [INFO],проживає із матірю[PERSON] та перебуває на її утриманні. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1987 року та ратифікованої державою Україна 27.02.1991 року батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками і дітьми, між матірю і батьком дитини з метою затвердження почуття обовязку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сімї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного, соціального розвитку дитини. Відповідно до\~ст.180 СК України батьки\~ зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Разом з тим, частина 1 ст.182 СК України встановлює правила щодо\~ розміру аліментів, а саме при визначенні розміру аліментів\~ суд зобовязаний врахувати: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що дитина [PERSON] в даний час проживає з матірю, а тому відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на її утримання. При прийнятті рішення щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на утримання його малолітньої дитини\~ слід врахувати його матеріальний стан, працевлаштованість, зокрема розмір отримуваного ним заробітку в даний час, вік дитини та її потреби, а також наявність інших зобовязань зі сплати аліментів. Таким чином, суд виходить із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, рівності обовязку батьків щодо її утримання, принципу рівності дітей на отримання ними матеріального забезпечення зі сторони батька, який є здоровою, працездатною людиною та вважає, що із відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини певного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. \~ У відповідності до ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, позов задоволено частково, то із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Outcome: partial