overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У жовтні 2020 р. позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 29.12.2006 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, 2007 р.н. та 2018 р.н. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. В судове засідання сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач на позовних вимогах наполягає, відповідачка проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 грудня 2006 р. виконавчим комітетом Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 27. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 10). Строни від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, 2007 р.н. та 2018 р.н. (а.с.11, 12). Сторони примиритися не бажають. Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомив про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

У жовтні 2020 р. позивачі звернулися до суду зі вказаним позовом, та просять визнати таким, що втратив право на користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] , свого сина - [PERSON] .. В обґрунтування позову зазначили, що їм на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.2000 р., належить квартира [ADDRESS] . Крім них, в квартирі зареєстрований їх син - [PERSON] , який у вересні 2017 р. зібрав свої речі та виїхав з квартири. Його місце проживання їм не відомо. Відповідач не сплачує комунальні платежі які на нього нараховуються. Реєстрація відповідача в належній їм квартирі, перешкоджає їм в реалізації їхнього права власності. Відповідач відгук на позов не надав. Перевіривши матеріали справи - докази: копії: договору купівлі-продажу квартири; технічного паспорту; довідки від 21.09.2020 р. КП ДОР «Криворізьке БТІ»; довідки від 17.09.2020 р. відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради; акт від 18.09.2020 р. про не проживання (а.с. 4, 5, 6, 7, 8), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Позивачі, згідно договору купівлі-продажу від 20.10.2000 р., є власниками квартири [ADDRESS] . Відповідач є сином позивачів, який у спірній квартирі не проживає з вересня 2017 р.. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачами відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України, і свідчать про наявність перешкод позивачам у користуванні належною їм власністю та підстав для визнання відповідача, члена їх сім`ї, таким, що втратив право користування житлом, так як він понад рік відсутній в ньому. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, у виді судового збору в розмірі 840,80 грн. сплаченого ним при пред`явлені позову. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

У жовтні 2020 р. позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем з 12.10.2018 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, 2011 року народження. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Відповідач фактично має іншу сім`ю за кордоном, де працює. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Спір щодо проживання спільної дитини вирішено за спільною домовленістю. Майнові спори відсутні. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просив розглянути за його відсутністю. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 2018 року Новокаховським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис за № 339. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, 2011 року народження, що вбчачається з свідоцтва про її народження (а.с.9). Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У жовтні 2020 р. позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем з 13.05.2017 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну малолітню дитину, 2017 р.н. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2020 року, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Спір про поділ спільного майна відсутній. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просила справу слухати за її відсутністю. Строк для примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву, про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 травня 2017 року Каховським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис за № 71. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню дитину, [INFO] (а.с.5). Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примиритися вони не бажають, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

У жовтні 2020 р. позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 29.08.2015 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, 2013 р.н. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 серпня 2015 р. відділом ДРАЦС по місту Каховка РС Каховського МРУЮ у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис за № 180. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.4). Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину, 2013 р.н. (а.с.3). Сторони примиритися не бажають. Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У жовтні 2020 р. позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 30.04.2009 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2009 р. Малокаховською сільською радою Каховського району Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 07. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 7). Строни від шлюбу мають неповнолітніх дітей, 2009 р.н., 2011 р.н. (а.с.9, 10). Сторони примиритися не бажають. Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У жовтні 20219 р. представник ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» звернувся до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 19148,64 грн., 5615,17 грн. 3% річних, інфляційну складову боргу та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ПрАТ «ДТЕК «Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго». Відповідач, що мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі». За результатами аналізу оплат з`ясовано, що відповідач користується послугами, але в не повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості. Свої зобов`язання відповідач виконує неналежно внаслідок чого заборгованість станом 01.01.2019 р. за спожиту електричну енергію складає 19148,64 грн. Також, у зв`язку з простроченням оплати за спожиту електричну енергію відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних, інфляційну складову боргу у розмірі 5615,17 грн. та судовий збір. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.10.2019 р. відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

У жовтні 2021 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 17 серпня 2018 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, позивач просив розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглядати справи за його відсутністю, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, належним чином та своєчасно була сповіщена судом про розгляд справи. Враховуючи те, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подала відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 серпня 2018 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївські області, актовий запис № 271. Шлюбні відносини між сторонами припинені. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

У жовтні 2021 позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21 квітня 2015 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, та інтересам іхніх неповнолітніх дітей, позивачка просила розірвати шлюб. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідачка вступили до шлюбу 21.04.2015, який зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, (актовий запис № 139). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України на користь позивача стягненню з відповідачки підлягають судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

У жовтні 2021\~р. [PERSON] звернувся з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] \~, зареєстрований 22.02.1992\~р. Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Бердичівської міської ради народних депутатів Житомирської області, актовий запис №\~103, посилаючись на те, що вони вже більше двох років не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. [PERSON] своєї позиції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 22.02.1992\~р. Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Бердичівської міської ради народних депутатів Житомирської області зареєстровано шлюб, актовий запис №\~103 (а.\~с.\~5). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] \~ свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б його інтересам, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 908,00\~грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

У жовтні 2021\~р. [PERSON] звернувся з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 22.03.2018\~р. Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Хмельницький), актовий запис №\~82, посилаючись на те, що вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними постійно виникають сварки, ведення спільного господарства між ними припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. [PERSON] позов визнала, про що зазначено у її заяві від 17.12.2021\~р. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центарльно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), зареєстровано шлюб, актовий запис №\~82, вони є батьками дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] (а.\~с.\~5, 8). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] , та визнання останньою цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.

Outcome: approved