Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

У жовтні 2019 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] провстановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказував, з 06 серпня 2006 року по березень 2017 року вона разом з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, разом їздили на відпочинок. За час спільного проживання у них склались усталені відносини притаманні подружжю, в шлюбі з іншою особою ні вона, ні відповідач не перебували. 12 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія № [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 32. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2018 року, цивільна справа № 536/1472/18, шлюб між ними було розірвано. Поділ спільного майна подружжя після розірвання шлюбу проведено не було. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , залишився у власності та користуванні відповідача. Вказаний житловий будинок належить відповідачу [PERSON] на підставі договору Дарування серія ВСТ № 490015, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу за реєстраційним номером 1285 від 01.06.2006 року. Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах та за час ведення спільного господарстваними було спільно, за спільні кошти проведено реконструкцію вказаного житлового будинку, проведено ремонтні роботи в середині житлового будинку, придбано меблі в будинок та інше. В результаті проведеної реконструкції житлового будинку його загальна площа була збільшена з 87,0 кв. м. до 127,5 кв. м., житлова площа була збільшена з 48,1 кв.м., до 70, 7 кв.м. 11 серпня 2015 року було здано в експлуатацію житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після проведеної реконструкції, про що було видано Свідоцтво про право на нерухоме майно номер 42604568 від 20.08.2015 року, виданого Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23825870 від 20.08.2015 року, згідно якого за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , розмір частки 1. Позивач вважає, що вказаний житловий будинок з господарськими будівлями є спільною власністю подружжя та підлягає поділу. 08 жовтня 2020 року представник позивача адвокат Пінчук Ю.В. подала заяву про зменшення позовних вимог, згідно яких остаточно просила: -встановити факт спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 06.08.2006 року до 11 жовтня 2015 року; -визнати житловий будинок за адресою: [ADDRESS] спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON] ; -визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 1/9 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] ; -визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 8/9 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] ; -покласти судові витрати на відповідача. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Пінчук Ю.В. в судове засідання не з`явилися. На адресу суду надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, позовну заяву підтримали, просили її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про дату і час слухання справи були повідомлені належним чином. Подав до суду заяву, згідно якої просили проводити слухання справи без його участі, позовні вимоги після їх уточнення визнав в повному обсязі. Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку з цим приймає визнання позову і позов задовольняє. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] та [PERSON] , з 06 серпня 2006 року по березень 2017 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, разом їздили на відпочинок. В шлюбі з іншою особою ні позивач, ні відповідач не перебували. [INFO] у позивача з відповідачем народилася спільна дитина, дочка [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області від 30.05.2018 року, актовий запис № 1243. 12 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія № [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 32. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу залишилося незмінним « [PERSON] ». Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2018 року, цивільна справа № 536/1472/18, шлюб між нами було розірвано, визначено місце проживання спільної малолітньої дочки [PERSON] разом з матір`ю - [PERSON] . Поділ спільного майна подружжя після розірвання шлюбу проведено не було. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , залишився у власності та користуванні відповідача. Протягом всього часу позивач разом з відповідачем проживали за адресою [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належав відповідачеві [PERSON] на підставі договору Дарування серія ВСТ № 490015, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу за реєстраційним номером 1285 від 01.06.2006 року. Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах та за час ведення спільного господарстваними було спільно, за спільні кошти проведено реконструкцію вказаного житлового будинку, в результаті проведеної реконструкції житлового будинку його загальна площа була збільшена з 87,0 кв. м. до 127,5 кв. м., житлова площа була збільшена з 48,1 кв.м., до 70, 7 кв.м. 11 серпня 2015 року було здано в експлуатацію житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після проведеної реконструкції, про що було видано Свідоцтво про право на нерухоме майно номер 42604568 від 20.08.2015 року, виданого Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23825870 від 20.08.2015 року, згідно якого за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , розмір частки 1. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За змістом ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 глави 8 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Тобто, при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. З врахуванням встановлених обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов доведений і підлягає задоволенню.

Outcome: approved