Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом де зазначає, що її батькові [PERSON] був подарований житловий будинок з надвірними спорудами у м. Моспино по [ADDRESS], про що свідчить договір дарування від 03.07.1992 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої донецької державної нотаріальної контори та зареєстрований в КП БТІ м. Донецька 08.07.1992 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, що також складається з надвірних споруд до житлового будинку [ADDRESS] у м. Моспино. Позивачка вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки будинок відповідно до технічної документації відсутній, а на надвірні споруди нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Окрім позивачки спадкоємцем першої черги є її рідна сестра [PERSON], однак вона до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки не претендує. На сьогоднішній день, на земельній ділянці розташований житловий будинок № 54 з надвірними спорудами, який належить позивачці на праві власності відповідно до рішень суду, а також надвірні споруди, що відносили до житлового буднику № 56, але вона не має можливості зареєструвати право власності в установленому законом порядку ні на будинок № 54, ні на надвірні споруди, що відносились до будинку № 56. Просила визнати за нею право власності на надвірні споруди, що відносились до будинку [ADDRESS] в місті Моспино, а саме на: прибудову а 1, гараж В, яму оглядову в, сарай Д, навіс Е, сарай М, убиральню О, зливну яму М та тротуар !. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи до судового засідання не прибув, належним чином про день та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника та прийняти рішення відповідно до діючого законодавства. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як передбачено ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 3 вказаної статті обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові нерухомого майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі положень ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ч. 2 цієї статті, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Судом встановлено, що житловий будинок з відповідними спорудами [ADDRESS] у м. Моспине належить [PERSON], що підтверджується договором дарування від 03.07.1992 року, посвідченим та зареєстрованим державним нотаріусом Третьої донецької державної нотаріальної контори Лагутчевою Т.О. за № 2-2667. Договір зареєстрований в КП БТІ м. Донецька 08.07.1992 року (а.с. 7-8). [PERSON] помер [INFO] року, про що 03.04.2013 року складено відповідний актовий запис №83 виконкомом Моспинської міської ради Пролетарського району м. Донецька Донецької області (а.с. 10). Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 16.09.2013 року, яке набрало законної сили 27.09.2013 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, а [PERSON] - [INFO] року (а.с. 15-16). Факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] підтверджено відповідним свідоцтвом про народження, а також свідоцтвом про укладення шлюбу - факт зміни прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 27). З листа КП БТІ м. Донецька № 04.1/2135 від 07.11.2013 року вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи раніше домоволодіння [ADDRESS] м. Моспине складалося з житлового будинку літ. А-1 загальною площею - 59,2 кв.м, у тому числі житловою - 29,6 кв.м і належало [PERSON] за договором дарування від 03.07.1992 року, посвідченому 3-ю Донецькою держнотконторою за реєстром № 2-2667, зареєстрованому у КП БТІ м. Донецька № 43. Обстеженням від 18.10.2013 року встановлено, що житловий будинок літ. А-1 самовільно знесений, на земельній ділянці збудовані господарсько-побутові споруди: сараї літ. З, К, Л, душ літ. И. Земельна ділянка [ADDRESS] Постановою державного нотаріуса Третьої донецької державної нотаріальної контори від 16.01.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщини за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] оскільки згідно довідки КП БТІ м. Донецька за цією адресою відсутній, а надвірні споруди не можуть вважатися жилищем (а.с. 5). За такими обставинами, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати за позивачкою право власності на надвірні споруди, що відносились до будинку [ADDRESS] в місті Моспино, а саме на: прибудову а 1, гараж В, яму оглядову в, сарай Д, навіс Е, сарай М, убиральню О, зливну яму М та тротуар !. На підставі вищевикладеного, ст. 316-317, 328, 1261 ЦК України,

Outcome: approved