overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що станом на цей час він досяг пенсійного віку і звернувся до Управління ПФУ в Овідіопольському районі щодо нарахування та виплати йому пенсії, але в цьому йому відмовлено з тієї підстави, що по батькові у трудовій книжці він помилково був записаний [PERSON] а у паспорті та інших документах він по батькові вірно записаний [PERSON] З наведених підстав заявник просив встановити юридичний факт, що трудова книжка, видана 11 вересня 1974 року на ім'я [PERSON] належить йому - [PERSON]. Управління ПФУ в Овідіопольському районі просило розглянути справу без участі його представника. (а.с. 23) Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно паспорту, війського квитка, свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження, посвідчення водія, диплому про закінчення Одеського автошляхового технікуму заявник записаний як [PERSON], [INFO], уродженець с. Холмське Арцизського району Одеської області. (а.с. 11- 9) У трудовій книжці від 11.09.1974 р. по батькові заявник помилково записаний Григорович.(а.с. 5) З наведених підстав суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме - Архівної довідки за № 282 від 24 вересня 2014 року, виданої Теплицькою районною радою Вінницької області, районною комунальною архівною установою «Трудовий архів», згідно якої у документах колгоспу «Прогрес» с.Мала Мочулка Теплицького району у книгах обліку праці та розрахунків з колгоспниками, значиться «[PERSON]» замість «[PERSON]». Заявник [PERSON] підтримав свою заяву про встановлення даного факту, який необхідний для оформлення пільгової пенсії, просить її задовольнити. Заінтересована особа - Управління пенсійного фонду України у Теплицькому районі не заперечує проти встановлення заявленого факту, про що до суду надіслано відповідну заяву. Просять справу розглянути без участі їх представника. Свідок [PERSON] пояснила, що знає заявника як [PERSON], оскільки є його дружиною та підтвердила той факт, що по-батькові заявника «[PERSON]». Відповідно до ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, показання свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що Архівна довідка за № 282 від 24 вересня 2014 року, видана Теплицькою районною радою Вінницької області, районною комунальною архівною установою «Трудовий архів», згідно якої у документах колгоспу «Прогрес» с.Мала Мочулка Теплицького району у книгах обліку праці та розрахунків з колгоспниками, значиться «[PERSON]» замість «[PERSON]», дійсно належить - [PERSON]. Даний факт необхідно встановити для оформлення документів для пільгової пенсії. Підтвердженням факту належності правовстановлюючого документу є паспорт заявника; копія свідоцтва про народження заявника, Серія [NUMBER]; трудова книжка [NUMBER] та показання свідка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 07 червня 2008 року він з відповідачкою знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини були припинені з липня 2014 року. У судове засідання сторони не з'явилися. [PERSON] надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, спору стосовно виховання дитини та розподілу майна між ним і відповідачкою немає, дитина залишиться проживати з [PERSON] [PERSON] надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2008 року у Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 198 (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 07 червня 2008 року). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 07 квітня 2009 року). Спір про місце проживання дитини відсутній. Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позов визнав, обидві сторони бажають розірвати шлюб та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «С-Транс Авто» про стягнення заборгованості по заробітній платі з травня 2014 року до 28 липня 2014 року в сумі 3143грн.36 коп. та середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 2611грн. 17 коп. В обґрунтування позову посилався на те, що 21.05.2014 року був прийнятий на посаду водія-експедитора. У зв'язку з тим, що відповідач своєчасно та в повному обсязі не виплачував йому заробітну плату, склалась заборгованість у cyмi 3143 грн. 36 коп., і він вимушений був звільнитися з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Так як у день його звільнення відповідач не здійснив остаточний розрахунок, просив також стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 2611грн. 17 коп. Представник ТОВ «С-Транс Авто» позов не визнав, посилаючись на те, що всі належні [PERSON] виплати були проведені своєчасно та повно, і будь-яких порушень трудовий прав позивача не було. Сторони просили розглянути справу за їх відсутністю. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню підлягає не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Наказом по ТОВ «С-Транс Авто» від 21.05.2014 року №65-к [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду водія-експедитора. Наказом по ТОВ «С-Транс Авто» від 28.07.2014 року №81-к [PERSON] звільнено з посади водія-експедитора за власним бажанням за ст.. 38 КЗпП України. Згідно наданих ТОВ «С-Транс Авто» копії відомостей про виплату коштів № ВЗП-000007 за травень 2014р., № ВЗП-000008 за червень 2014 р., та копією видаткового ордеру №48 від 28.07.2014 р. [PERSON] своєчасно було отримано заробітну плату за відпрацьований позивачем час, а також компенсацію за відпустку при його звільненні з роботи , про що свідчать підписи у цих фінансових документах. У зв'язку з чим посилання позивача на те, що відповідач не виплачував йому заробітну плату своєчасно та в повному обсязі, у звязку з чим склалась заборгованість за період з травня 2014 року по 28 липня 2014 року у cyмi 3143 грн. 36 коп., і він змушений був звільнитися з роботи, є безпідставними. Будь-яких порушень вимог ст.ст. 115-117 КЗпП України та інших трудових прав [PERSON], відповідачем не допущено. У звязку із вищезазначеним та відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся у суд із указаним позовом до [PERSON] та просив розірвати шлюб, зареєстрований 29 серпня 1987 року. Вимоги мотивував тим, що збереження сім'ї неможливе через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, окреме проживання. У судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу. Пояснив, що спільних бюджету та господарства з відповідачем вони не мають, подружніх стосунків не підтримують, близько двох років проживають окремо. Відповідач позов визнала, після закінчення наданого судом строку для примирення не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29 серпня 1987 року, вбачається, що сторони з 29 серпня 1987 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Гірниківською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис 21 (а.с.17). Народжені у шлюбі діти досягнули повноліття. З пояснень сторін встановлено, що близько двох років вони проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, зберегти сім'ю не бажають. Наданий судом строк для примирення позивного результату для збереження сім'ї не приніс - у судовому засіданні сторони наполягали на розірванні шлюбу та пояснили, що не мають наміру докладати зусиль для його збереження. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За клопотанням позивача судові витрати залишити за ним. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 18). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 квітня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища позивач не вбачається за необхідне. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 листопада 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22 листопада 2008 року, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції. (а.с. 4) Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 04 грудня 1993 року між нею та відповідачем Немиринецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області зареєстровано шлюб (актовий запис №7). Від шлюбу у них народилося троє дітей, з яких син [PERSON], [INFO], на даний час є малолітнім. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через його подружні зради. Крім того, у них не має бажання бути разом, кожен живе своїм життям. Вже більше року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлений позов та наполягає на розірванні шлюбу, строк на примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON] позов визнав та просить даний шлюб розірвати, строк на примирення просить не надавати. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 04 грудня 1993 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Немиринецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №7). Від цього шлюбу у сторін народилося троє дітей, з яких неповнолітнім є лише син [PERSON], [INFO]. Більше року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Враховуючи, що відповідач визнав позов, позивачка наполягає на розірванні шлюбу й заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін та прав їх дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 14 березня 2009 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 81. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Шлюбні відносини припинили. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Відповідач працює, але місце роботи не відомо. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повнолітня дитини. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви у провадження судових органів України, тобто з 03 жовтня 2014 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги вказує на те, що 10 квітня 2004 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Ржищівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 08. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між подружжям зіпсувалося, сторони не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки припинили, не ведуть спільного господарства. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Вважаючи, що примирення неможливе, позивач просила суд ухвалити рішення, яким укладений між ними шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. Також просила визначити постійне місце проживання спільного сина [PERSON] разом з нею за місцем фактичного проживання: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги та наполягала на розірванні шлюбу, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій визнав позовні вимоги, просив розгляд справу проводити за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, обгрунтовуючи своє рішення слідуючими доказами, - судом встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина. Спору щодо розподілу майна між сторонами немає. Позивач вважає, що примирення неможливе та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, подав заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. З огляду на те, що позов не грунтується на ч.1 ст. 161 СК України, позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини слід відмовити. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial