Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON]. звернувся до суду із позовом, який обґрунтовує його тим, що в грудні 2013 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся з позовом до нього та до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №11066604000 укладеним [PERSON] 27.10.2006 року. З цього позову він дізнався про підписання ним договору поруки 27 жовтня 2006 року з ПАТ «Укрсиббанк», відповідно до якого він зобов»ячався відповідати перед кредитором за виконання позичальником усіх його зобов»язань перед кредитором у повному обсязі. Означений договір вважає недійсним, оскільки стверджує про те, що він його не підписував, таким чином згоди на забезпечення виконання означеного кредитного договору не давав, тому означений договір поруки є недійсним та не створює жодних прав та обов»язків. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, просять їх задоволити. Зокрема, [PERSON] суду пояснив, що він відмовився від оплати призначеної судом за його клопотанням експертизи у зв»язку з відсутністю необхідних для цього коштів, однак стверджує, що він договору поруки не підписував та згоди на виконання зобов»язань [PERSON] не давав. Підтвердити це будь-якими іншими доказами не може. Представники ПАТ «Укрсиббанк» в судовому засіданні заявлених вимог не визнали, вважають, що укладений договір поруки підписаний поручителем, відповідає закону, і підстав для визнання його недійсним немає. Позивач не довів суду, що вказаний договір ним підписаний не був. Суд, заслухавши доводи позивача та його представника, заперечення представників відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 27 жовтня 2006 року між АКіБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за №11066604000 на суму 100 000 доларів США. В забезпечення його виконання із позивачем 27.10.2006 року був укладений договір поруки, погоджений із позичальником [PERSON], підписаний сторонами у передбаченому законом порядку. Оспорюючи укладений договір поруки позивачем за його клопотанням було призначено почеркознавчу експертизу на предмет встановлення чи виконаний підпис від імені поручителя [PERSON] в оспорюваному договорі ним чи іншою особою. Від оплати послуг експерта позивач відмовився, та судом йому роз»яснені правила частини 4 статті 10 ЦПК України, однак [PERSON] суду пояснив, що коштів для її оплати у нього немає. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно частини 4 вказаної норми закону доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивача [PERSON] про те, що істотні умови договору поруки ним не погоджувались, а тому відсутнє його волевиявлення як учасника правочину на його укладення, і він не може відповідати як поручитель за кредитними зобов'язаннями [PERSON], ніякими доказами, окрім як тверджень про те, що оспорюваний ним договір поруки не підписувався, суду не надано, а суд відповідно таких доказів не встановив. Таким чином позов [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed