Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування. В обґрунтування пред'явлених вимог вказала, що 03 серпня 2012 року між нею, відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10026/045 філії-Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів НТ-12 №3905-Кв-0204, згідно з умовами якого позивачка зобов'язалася сплачувати страховий платіж, а відповідач бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку, який передбачений договором страхування, виплатити позивачці страхове відшкодування у межах страхової суми. 25 липня 2013 року між позивачкою, відповідачем та банком було укладено додатково угоду до договору, якою було змінено страхову суму, франшизу та суму страхового платежа. 30 травня 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля «Кіа Ceed» реєстраційний номер [NUMBER]. В червні 2014 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування та 15 серпня 2014 року отримала від відповідача лист про відмову у виплаті страхового відшкодування, з зазначенням того, що позивачкою здійснено проїзд на заборонений сигнал світлофора, а тому відповідно умов Договору страхування, це є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Разом з тим, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року встановлено, що позивачка виїхала на перехрестя Харківське шосе - Привокзальна в м. Києві в момент переключення із зеленого миготливого на жовтий сигнал світлофора, що дозволяв рухатися. У зв'язку із вищенаведеним позивачка просила суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 103 769,06 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності де зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивачки та відповідача у заочному порядку, оскільки представник позивачки не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03 серпня 2012 року між позивачкою, відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10026/045 філії-Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів НТ-12 №3905 -Кв-0204 майнових інтересів позивачки, що пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Кіа Ceed, реєстраційний номер [NUMBER]. 25 липня 2013 року між позивакою, відповідачем та Банком, було укладено Додаткову угоду №1 до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів НТ-12 №3905 Кв- 0204 від 03 серпня 2013 року, згідно з умовами якої страхова сума становить 159 657,00 грн.; безумовна франшиза становить, по ризику дорожньо-транспортної пригоди 0,5%; страховий платіж становить 7 663,54 грн. 30 травня 2014 року на перехресті Харківське шосе та вул. Привокзальна під час керування позивачкою транспортним засобом «Кіа Ceed» реєстраційний номер [NUMBER], яка в момент переключення із зеленого миготливого на жовтий сигнал світлофора виїхала на перехрестя внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої автомобіль отримав механічні пошкодження. 02 червня 2014 року позивачка звернулася до відповідача з письмовим повідомленням про подію, що сталася із застрахованим транспортним засобом. Між тим, відповідач листом № 210/04/23 від 30 липня 2014 року повідомив позивачці про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивачкою здійснено проїзд на заборонений сигнал світлофора, а тому відповідно до п. 15.1.8. Договору страхування, це є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року, [PERSON] виїхала на перехрестя Харківське шосе - Привокзальна в м. Києві в момент переключення із зеленого миготливого на жовтий сигнал світлофора, що дозволяв їй рухатися. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших прав, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 982 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплати у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Відповідно до п. 14.3 Договору страхування, страхове відшкодування виплачується в розмірі прямого збитку, але не більше страхової суми, визначеної на відповідний період страхування, з вирахуванням відповідної франшизи. Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальникові, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 979 ЦК України, договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком визнається подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася із настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику. Статтею 988 Цивільного кодексу України до обов'язків страховика віднесено, зокрема, вжиття заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку; здійснення страхової виплати у строк, встановлений договором, у разі настання страхового випадку. Відповідно до ст., ст. 627,629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначені умов договору. Договір є обов'язковим для виконання. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством України. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем не було виконано зобов'язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, та не було відшкодовано шкоду завдану майну позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки судом встановлено повне виконання позивачкою кредитного зобов'язання перед банком, що підверджується довідкою виданою 15 квітня 2014 року, спірна грошова сума підлягає стягнення з відповідача на користь позивачки. Судові витрати по справі суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України і покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачці понесені судові витрати по справі в розмірі 1 037 грн. 69 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved