Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 0,062 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована на території садового товариства «Радість» Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області. Зазначену земельну ділянку у порядку спадкування за законом в рівних частках - по 1/3 частці, прийняли: його мати та дружина спадкодавця - [PERSON], його брат - [PERSON] та він - [PERSON]. [INFO] помер його брат [PERSON]. Після його смерті у порядку спадкування за законом спадщину прийняли його дочка: [PERSON], та їхня мати [PERSON]. При цьому, дочки померлого: [PERSON] і [PERSON] відмовилися від прийняття належних їм часток спадкового майна на користь своєї сестри [PERSON]. Таким чином, [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 3/12 частину земельної ділянки від площі 0,062 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована на території садового товариства «Радість» Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - КВ № 031599, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 129. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого сина [PERSON] на 1/12 частину від вищевказаної земельної ділянки. Таким чином, на момент смерті [PERSON] належали 1/3 та 1/12 частки земельної ділянки від площі 0,062 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована на території садового товариства «Радість» Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, яка належала на праві власності [PERSON]. Ще за життя 25 лютого 2005 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не склалося, а також все те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла йому [PERSON] [INFO] його мати [PERSON] померла. 28 вересня 2010 року у визначений законом шестимісячний строк, він подав державному нотаріусу Десятої Київської державної нотаріальної контори Васильченко Л.О. заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] і в цей же день було відкрито спадкову справу. Свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на 5/12 часток спадкової земельної ділянки площею 0.0257 га, для ведення садівництва він отримати не може, оскільки його мати - [PERSON] за життя право власності на дану земельну ділянку не оформила, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду. Просить визнати за ним - [PERSON] право власності на 5/12 часток земельної ділянки площею 0.0257 га від площі 0.062 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована на території садового товариства «Радість» Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - КВ № 031599, виданого на підставі рішення № 4 виконкому Гоголівської сільської Ради народних депутатів Броварського району Київської області від 16 квітня 1997 року у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач Гоголівська сільська рада Броварського району Київської області до суду не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, направила суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Третя особа: Броварське міськрайонне управління юстиції Київської області у судове засідання не з'явилося, про час, дату та місце судового розгляду повідомлене належним чином, про причини неявки суд не повідомило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Із спадкової справи № 794/2004 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] звернувся 22 червня 2004 року до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом у встановлений законом шестимісячний строк. Матеріали спадкової справи містять Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 031599, виданий [PERSON] на підставі рішення № 4 виконкому Гоголівської сільської ради народних депутатів Броварського району Київської області від 16 квітня 1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 29 травня 1997 року за № 129. 13 грудня 2004 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] видане свідоцтво на право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 2/3 частини земельної ділянки в рівних частинах кожному, від площі 0,062 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована на території садового товариства «Радість» Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 031599. У судовому засіданні встановлено, що 1/3 частина цієї ж земельної ділянки залишилася відкритою до оформлення. Вказану 1/3 частину земельної ділянки від площі 0.062 га [PERSON] прийняв у спадщину після смерті свого батька [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 22 листопада 2004 року Відділом реєстрації смертей у місті Києві. Із спадкової справи № 202 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що після його смерті, в установлений законом шестимісячний строк, а саме 10 лютого 2005 року із заявою про прийняття спадщини до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори звернулася дочка покійного [PERSON] - [PERSON]. Інші дві дочки померлого [PERSON]: - [PERSON] і [PERSON] 22 лютого 2005 року також звернулися до цієї ж нотаріальної контори із заявами про відмову від належної їм за законом частини спадкового майна, що залишилася після смерті їхнього батька на користь своєї сестри [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. 07 листопада 2005 року державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Алейнік Л.О. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 3/12 частини земельної ділянки, в тому числі 2/12 частини внаслідок відмови сестер [PERSON] та [PERSON] із спадкової 1/3 частини земельної ділянки. Належне [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за № 8-1748. В цей же день мати покійного [PERSON] - [PERSON] також отримала свідоцтво про право власності за законом на 1/12 частину земельної ділянки від успадкованої її сином 1/3 частини земельної ділянки від площі 0.062 га після смерті [PERSON]. Свідоцтво про право власності на спадщину за законом, що видано [PERSON] також зареєстровано в реєстрі за № 8-1738. Із заповіту, посвідченого 25 лютого 2005 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Васильченко Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2у-209, вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла позивачу [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 84 роки. Із матеріалів спадкової справи № 1106/10 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що після її смерті із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом до Десятої Київської державної нотаріальної контори 28 вересня 2010 року, тобто у встановлений законом шестимісячний строк, звернувся позивач [PERSON] Листом № 3035/02-14 від 06 травня 2011 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори позивачу було роз'яснено про неможливість оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] на 5/12 частин земельної ділянки, від площі 0,062 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована на території садового товариства «Радість» Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, з яких 1/3 частина земельної ділянки належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Десятою Київською державною нотаріальною конторою 30 грудня 2004 року за реєстром № 1н-3568, а 1/12 частина належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 07 листопада 2005 року за реєстром № 8-1748, оскільки відсутній правовстановчий документ на вказані частини земельної ділянки. Згідно із ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкодавців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права документом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом положень ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, позовні вимоги позивач [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону, тому за ним має бути визнано право власності на 5/12 частин земельної ділянки, від площі 0,062 га, цільове призначення для ведення садівництва,що розташована на території садового товариства «Радість» Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, після смерті [PERSON]. Доказів неправомірності набуття спадкодавцем права власності на спадкові земельні ділянки судом не встановлено. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved