Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У жовтні 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до Салівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа : Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарським будівлями [ADDRESS]. Вказаний будинок розташований на належній їй на праві приватної власності земельній ділянці площею 0,1487 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Позивач вказувала, що протягом 2006- 2007 року нею на власній земельній ділянці був побудований сарай літ. « Г», баня літ. « В», що відображено в технічному паспорті на садибний житловий будинок, виготовленому 28 січня 2014 року КП « Кременчуцьким МБТІ», а зазначені будівлі вказані як самовільно збудовані будівлі. Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Полтавській області було відмовлено у реєстрації самовільно збудованих будівель, оскільки, у позивача відсутні дозвільні документи на проведення будівельних робіт. За таких обставин, позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON], право власності на самочинно збудований сарай літ. « Г» площею 20,00 кв.м. та баню літ. « В», згідно виготовленого 28 січня 2014 року технічного паспорта на садибний ( індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , загальною вартістю 27014 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи була повідомлена належним чином. На адресу суду надіслала клопотання про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача - Салівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані суду письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Вказане положення також підтверджується Постановою № 6 Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року. Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідно до Договору купівлі - продажу житлового будинку з господарським будівлями від 05 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1640, та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 грудня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Горбенко Л.В, зареєстрованого в реєстрі за № 1-9504, позивачу [PERSON], [INFO], на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. та розташовані на земельній ділянці площею 0,1487 га (площа уточнена 0,15 га), яка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), ( кадастровий номер : 5322485601:01:002:0089), яка знаходиться в [ADDRESS], та належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 183533 позивачу. В 2007 році позивач [PERSON] побудувала сарай літ. «Г» площею 20 кв.м . та баню літ. « В» площею 5,30 кв.м., що підтверджується Технічним паспортом на садибний ( індивідуальний) житловий будинок від 28 січня 2014 року, інвентаризаційна справа № 696, який був виготовлений Товариством з обмеженою відповідальністю « Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне». Листом за № 7/1603-15/642 від 09.10.2014 року інспекція Державна архітектурно-будівельна інспекція України повідомила позивача про те, що згідно з відомостями зазначеними у технічному паспорті на садибний ( індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS], самочинне будівництво господарських будівель та споруд за планом літер «В», « Г»,, здійснено в 2007 році. Відповідно до статті 34 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 2 Порядку виконання будівельних робіт затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та після подання замовником до Держархбудінспекції або її територіальному органу повідомлення про початок будівельних робіт - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, реєстрації відповідною Інспекцією декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорії складності та видачі замовнику Інспекцією дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорії складності. Враховуючи, що до початку будівельних робіт, замовником, в особі [PERSON] не було отримано документів, що надають право на виконання будівельних робіт, збудовані будівлі за планом Літер. «В», «Г» по [ADDRESS], вважаються самочинним будівництвом. Разом з тим, Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року за №461 не передбачено прийняття в експлуатацію самовільно збудованих об'єктів будівництва. В той же час, на законодавчому рівні передбачена можливість щодо визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, зокрема: частиною 3 статті 376 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво (на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно). Таким чином, визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно можливе лише у судовому порядку. Відповідно до висновку експертного будівельно- технічного дослідження № 86-14 від 05 вересня 2014 року, будівлі сараю літ. « Г» та бані літ. « В», розташовані в [ADDRESS] відповідають вимогам будівельних норм та правил. Конструктивні елементи будівель сараю літ. « Г» та бані літ. « В», розташованих в [ADDRESS] знаходиться в доброму стані та можуть експлуатуватися. Відповідно до ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних,екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст.376 ЦК України та постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року № 6 на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи, що об'єкти нерухомості, які є предметом спору, збудовані без порушень чинних будівельних норм і правил, інших державних стандартів з питань будівництва, їх експлуатація та функціонування не суперечить суспільним інтересам та не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудований сарай літ. « Г» площею 20,00 кв.м. та баню літ. « В», згідно виготовленого станом на 28 січня 2014 року технічного паспорта на садибний ( індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , загальною вартістю 27014 гривень.

Outcome: approved