Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказуючи на те, що 12 вересня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, вчинений Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 732. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина сторін проживає разом з позивачем. Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Крім цього відповідач не дивлячись на свій обов'язок не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. В зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання спільної дитини з моменту подання позову до досягнення нею повноліття. Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю та просила суд задовольнити його. Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 12 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 732, вчиненого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 1260 від 10 червня 2009 року, вчиненого Центральнимвідділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області. Дитина сторін проживає разом з позивачем. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сімї виникали сварки, примиритися не бажають, вважають, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у звязку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. За змістом ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідач не дивлячись на свій обовязок участі у вихованні дітей в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання в достатній мірі не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей, той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів на інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява [PERSON] надійшла до суду і зареєстрована 24 квітня 2018 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У звязку з цим, суд вважає, що аліменти повинні стягуватися з [PERSON] з дня предявлення позову, а саме з 24 квітня 2018 року. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути позивачеві 50 відсотків судового збору сплаченого нею під час звернення з позовом до суду відповідно до квитанції ПАТ «Ощадбанк» ТВБВ 10010/047 № 36 від 20.04.2018 року, що становить 352 грн. 40 коп. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 704,80 грн. щодо позовної вимоги про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави, судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved