Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

У квітні 2013 р. позивачка звернулася до суду із даним позовом до відповідачів, в заяві пославшись на те, що вона є власницею автомобіля Хюндай з державним номером [NUMBER]. 08 січня 2013 р. о 21.45 годині [PERSON], керуючи автомобілем УАЗ з державним номером [NUMBER], на вул. Бакінській в м. Маріуполі, допустив зіткнення із автомобілем позивачки, в результаті чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Тому просила стягнути з відповідачів відшкодування завданої їй матеріальної шкоди у розмірі 109 973,22 гривень, моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень, та судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити, [PERSON] пояснила відповідно до заяви. Представник відповідача - ПАТ «УАСК «АСКА» в судоому засіданні участі не приймав, письмово просив розглянути справу за його відсутності, пояснень щодо позову не надав. Представник відповідача ДП «ММТП» - Пефті О.К. позов не визнав, пояснивши, що на даний час колишнє ДП «ММТП» реорганізовано, з нього виділено майно та утворено нове підприємство -Маріупольська філія ДП «АМПУ», якій на баланс було передано автомобіль УАЗ та водій [PERSON] працює у названій установі. Тому ДП «ММТП» не є належним відповідачем. Тому просив у позові до ДП «ММТП» відмовити. Представник відповідача ДП «АМПУ» - Ямпілець Ю.Г. в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що хоча автомобіль УАЗ і перейшов на баланс до Маріупольської філії ДП «АМПУ», і водій [PERSON] працює в ній, але при передачі майна, прав та обов'язків від ДП «ММТП» до Філії не передавалися права та обов'язки як правонаступника сторони у даній судовій справі. Тому відповідати за завдану шкоду має ДП «ММТП». Третя особа [PERSON] в суді пояснив, що він дійсно є винуватцем ДТП, на даний час працює водієм у МФ ДП «АМПУ». Питання відшклдування шкоди просив покласти на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи. За положеннями ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, підтверджується постановою судді Приморського районного суду м. Маріуполя від 07 лютого 2013 р. і не заперечується сторонами, що 08 січня 2013 р. о 13.00 годині водій ДП «ММТП» [PERSON], керуючи автомобілем УАЗ з державним номером [NUMBER], рухаючись по другорядній дорозі по вул. Бакінській в м. Маріуполі, порушивши п. 16.11 ПДР України, не надав переваги автомобілю Hyundai з державним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого трапилося зіткнення автомобілів, автомобілі отримали технічні пошкодження (а.с. 9). Автомобіль Hyundai з державним номером [NUMBER] зареєстрований за позивачкою [PERSON] (а.с. 7). Тобто встановлено, що винуватцем у ДТП є [PERSON], автомобілю позивачки завдано технічних пошкоджень. Судом також встановлено, і це не заперечується сторонами, що автомобіль УАЗ з державним номером [NUMBER] на момент ДТП зареєстрований за ДП «ММТП», а [PERSON] був працівником ДП «ММТП». Крім того, з полісу № АВ/6578646 від 02.04.2012 р. вбачається, що цивільно-правова відповідальність ДП «ММТП» була застрахована в ПАТ «УАСК «АСКА». У договорі встановлена сума відшкодування шкоди, завданої майну, в розмірі 50 000,00 гривень. При цьому франшиза становить 00,00 гривень (а.с. 10). [PERSON] подала у ПАТ «УАСК «АСКА» заяву про страхове відшкодуванняпро страховий випадок (а.с. 25). Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 22.1. ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, зважаючи на наведені норми закону, частину завданої позивачці шкоди в межах суми, визначеної у договорі страхування, має відшкодовувати ПАТ «УАСК «АСКА». Іншу частину відшкодовує, відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична особа, яка відповідає за цивільно-правові наслідки дій [PERSON] При визначенні такої юридичної особи суд виходить з наступного. Наказом Міністерства інфраструктури України № 163 від 19 березня 2013 року державні підприємства морського транспорту реорганізовано шляхом виділення та з утворенням Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (ДП «АМПУ») (а.с. 63-65). ДП «АМПУ», згідно Статуту, є правонаступником підприємств, що реорганізовані, у тому числі і ДП «ММТП», з прийняттям на баланс майна, прав та обов'язків (а.с. 80). Маріупольська філія ДП «АМПУ» відповідно до затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України № 337 від 31 травня 2013 року Положення, є відокремленим підрозділом без статусу юридичної особи (а.с. 70). Згідно акту приймання-передачі від 13 червня 2013 р. на баланс ДП «АМПУ» перейшов автомобіль УАЗ з державним номером [NUMBER] (а.с. 94). Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Виходячи з положень зазначеного закону правонаступником ДП «ММТП» в частині переданого майна є ДП «АМПУ», яке і має обов'язок відшкодування частини завданої позивачці шкоди. Від цього суд не приймає до уваги доводи представника ДП «АМПУ» про те, що підприємство не є належним відповідачем, оскільки вони не грунтуються на законі. Таким чином у позові до ДП «ММТП» має бути відмовлено. При визначенні розміру відшкодування та розподілу його між відповідачами, суд бере до уваги наступне. Звітом суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] № 516 від 14 січня 20013 р. встановлений розмір матеріального збитку в сумі 109 973,22 гривень (а.с. 11-21). Згідно висновку експерта Терентьєва Л.І. № 36 від 14 травня 20014 р. встановлений розмір матеріального збитку в сумі 84 395,54 гривень (а.с. 159-179). Оскільки звіт № 516 необгрунтовано враховує ПДВ, оскільки транспортний засіб не відновлений, а також, як вбачається із показань допитаного судом свідка [PERSON], не потребує заміни скло двері, а висновок експерта № 36 складений з урахуванням цін на ремонт за запчастини, які існують на час розгляду справи, то суд при визначенні розміру шкоди за основу бере висновок експерта № 36. Таким чином суд вважає об'єктивним визначений розмір оціненої шкоди в сумі 84 395,54 гривень, яку мають відшкодувати позивачці зазначені вище відповідачі. Зазначена сума розподіляється наступним чином: 50 000,00 гривень, згідно договору страхування, має відшкодувати ПАТ «УАСК «АСКА», залишок в сумі 34 395,54 - ДП «АМПУ». У відповідності із п. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що пошкодженням майна, наслідком чого є душевні страждання, позивачці безумовно завдано моральної шкоди. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд спирається на наведені норми закону, приймає до уваги обставини справи, враховує наведені позивачем доводи, характер його душевних страждань, характер правопорушення, та вважає за розумне та справедливе визначити розмір відшкодування в розмірі, про який просить позивач, тобто у розмірі 10 000,00 грн. Дане відшкодування повинно здійснити ДП «АМПУ». Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки позов задовольняється частково, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідачі мають відшкодувати позивачці його судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Всього позивачкою було понесено документально підтверджених судових витрат на загальну суму 1 713,00 гривень, з яких 1 013,00 гривень - судовий збір, 700,00 гривень - оплата оцінки транспортного засобу. Судом задоволено 78,68 % позовних вимог позивачки. Від цього відшкодуванню підлягають загалом 1 347,79 гривень судових витрат. Всього задоволено вимог до ПАТ «УАСК «АСКА» - 50 000,00 гривень, що складає 52% від задоволеної суми, до ДП «АМПУ» - 44 395,54 грн., або 48%. У зазначених пропорціях відповідачі мають відшкодувати позивачці зазначені вище судові витрати, а саме - ПАТ «УАСК «АСКА» 700,85 гривень, ДП «АМПУ» - 646,94 гривень. Отже, остаточно підлягають стягненню на користь позивачки з ПАТ «УАСК «АСКА» - 50 700,85 грн. (50 000,00 грн. + 700,85 грн.), а з ДП «АМПУ» - 45 042,48 грн. (34 395,54 грн. + 10 000 грн. + 646,94 грн.).

Outcome: partial