Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] на підставі рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 17.09.1975 та рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 03.11.2015 належить на праві приватної власності частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Власником іншої частини цього житлового будинку є [PERSON] . Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 14.02.2013 між співвласниками визначено поряд користування земельною ділянкою. У квітні 2014 року експерт [PERSON] встановила на території спільної земельної ділянки дерев`яні кілки у якості межових знаків суміжних земельних ділянок у відповідності до визначеного судом порядку користування земельною ділянкою. Через місяць відповідачка самовільно знесла дерев`яні кілки та встановила паркан і хвіртку. Зазначеними діями відповідач перекрила [PERSON] доступ до водопроводу №1 і вбиральні загального користуванні та до земельної ділянки загального користування під водопроводом №1. Крім того, відповідач позбавила [PERSON] доступу до газопроводу та утруднила прохід до частини житлового будинку для обслуговування та поточного ремонту. Враховуючи, що відповідачкою паркан встановлено з порушенням правил добросусідства та ДБН просила зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у користуванні частини житлового будинку шляхом демонтування за її рахунок самочинно збудованого паркану. Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 26.05.2017 (суддя Ведмідська Н.І.) відкрито провадження у справі. Розпорядженням №840 від 26.06.2017 у зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 24.10.2017 справу прийнято до провадження суддею Клімченком М.І. та призначено судове засідання. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 16.03.2018 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 02.05.2018 поновлено провадження у справі, справу призначено на 19.06.2018. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 09.10.2018 у справі призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 10.12.2018 поновлено провадження у справі, справу призначено на 22.01.2019. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 19.06.2019 залучено Скадовську міську раду Херсонської області в якості співвідповідача. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 19.06.2019 у справі призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 25.09.2019 поновлено провадження у справі, справу призначено на 23.10.2019. Відзиви на позовну заяву не надходили. В судовому засіданні законний представник [PERSON] [PERSON] та її представник збільшили позовні вимоги, додатково просили змінити порядок користування земельною ділянкою відповідно до першого варіанту додаткової будівельно-технічної експертизи від 26.11.2018 та встановити безстроковий сервітут шляхом надання права експлуатації каналізаційного трубопроводу та права проходу по земельній ділянці [ADDRESS] , яка належить до комунальної власності громади міста Скадовськ для забезпечення доступу до 1/2 частини демонтованого туалету літ. «Д» та експлуатації каналізаційного трубопроводу. Відповідачка [PERSON] та її представник в судове засідання з`явились, проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі через їх безпідставність. Представник Скадовської міської ради Херсонської області в судове засідання з`явився проти усунення перешкод у здійсненні права власності та зміни порядку користування земельною ділянкою заперечував, оскільки це призведе до зміни рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 14.02.2013. Щодо встановлення земельного сервітуту покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням виконавчого комітету Скадовської міської ради №99 від 25.06.2003 [PERSON] призначено піклувальником над матір`ю [PERSON] . Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 17.09.1975 року, спірний будинок було розділено в натурі на дві частини: [PERSON] виділено у власність кімнати І-3, І-4, ІІ-у частину сараю під літ. «Б»; [PERSON] виділено у власність кімнати І-І, І-2, І-5, І-6, І-7, І-8, І-у частину сараю під літ. «Б», погріб та сарай під літ. «В»., що відповідає 63/100 частки житлового будинку. На підставі договору купівлі продажу від 19.11.1984 р., посвідченого державним нотаріусом Скадовської державної нотаріальної контори Херсонської області, зареєстрованого за Р.№ 1433 [PERSON] належить 37/100 частки жилого будинку [ADDRESS] . У відповідності до вказаного Договору [PERSON] переходить у постійне користування у жилому будинку кімнати І-3, І-4, веранда літ. «а І», частина сараю літ. «Б», водопровід і вбиральня загального користування. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 14.02.2013 визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] для [PERSON] та [PERSON] . З метою визначення відповідності збудованого відповідачкою паркану рішенню Скадовського районного суду Херсонської області від 14.02.2013 та вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Згідно з Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 18/386 від 24.04.2018 встановлено, що фактичне розташування паркану відповідає межам визначеним порядком користування земельною ділянкою, який встановлено рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 14.02.2013, але його розташування не відповідає діючим будівельно-технічним та пожежним нормам. З метою визначення можливих варіантів змін порядку користування земельною ділянкою між землекористувачами [PERSON] та [PERSON] який встановлено рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 14.02.2013 по справі було призначено судову земельно-технічну експертизу. Згідно з Висновком судової земельно-технічної експертизи № 18/406 від 26.11.2018 встановлено два можливі варіанти зміни порядку користування земельною ділянкою у відповідності до часток 37/100 та 63/100. З метою визначення можливості встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці [ADDRESS] призначено додаткову земельно-технічну експертизу. Згідно з Висновком судової земельно-технічної експертизи № 19/441 від 12.09.2018 встановлено два варіанти встановлення земельного сервітуту. По першому варіанту на земельну ділянку, яка надана в користування [PERSON] загальною площею 10,4 кв.м. пропонується встановити сервітут для [PERSON] , графічно зображений в Додатку №3 По другому варіанту - загальною площею 14,4 кв.м. графічно зображений в Додатку №4. (а.с.226-227). Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 18/386 від 24.04.2018 встановлено, що фактичне розташування паркану відповідає межам визначеним порядком користування земельною ділянкою, який встановлено рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 14.02.2013, отже підстави для усунення перешкоди [PERSON] у користуванні частини житлового будинку шляхом демонтування за її рахунок самочинно збудованого паркану - відсутні, оскільки встановлення паркану відповідачкою є правомірним і здійснено відповідно до ухваленого судового рішення. При цьому, суд не приймає до уваги те, що його розташування не відповідає діючим будівельно-технічним та пожежним нормам, оскільки вказані норми діють з 2016 року, тобто після набрання судовим рішенням законної сили і не можуть бути підставою для його зміни. Також не може бути задоволена позовна вимога щодо зміни порядку користування земельною ділянкою, оскільки його вже було встановлено рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 14.02.2013, а зміна вже встановленого порядку призведе до існування двох взаємовиключних судових рішень. Позовна вимога щодо встановлення безоплатного безстрокового сервітуту задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до положень статті 78 ЗК України право власності на землю- це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. За змістом статей 79, 79-1 ЗК України земельна ділянка як об`єкт права власності- це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема як у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності, так і шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Спірна земельна ділянка не сформована та належить до земель комунальної власності Скадовської міської ради Херсонської області. земельної ділянки, цільовим призначенням якої є обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Згідно зі статтею 98 ЗК України право земельного сервітуту-це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Земельний сервітут здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів як, зокрема, право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (стаття 99 ЗК України). Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно (стаття 100 ЗК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 16 квітня 2004 року №7 (з послідуючими змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд має враховувати, що земельний сервітут встановлюється відносно певного об`єкта і не залежить від власників цих об`єктів, оскільки його дія зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої його встановлено до іншої особи (частина перша статті 401 ЦК, частина перша статті 101 ЗК), а при встановленні особистого сервітуту права закріплюються за певною особою і він припиняється внаслідок її смерті (частина друга статті 401, пункт 6 частини першої статті 406 ЦК). Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном (пункт 22-2 постанови). Позивачем та її представником встановлення земельного сервітуту обґрунтовано необхідністю забезпечення для [PERSON] доступу до 1/2 частини демонтованого туалету літ. «Д» та експлуатації каналізаційного трубопроводу. З дослідницької частини експертизи №19/441 (а.с.212) вбачається, що туалет літ. «Д» демонтовано, трубопровід прокладений в напрямку демонтованого туалету не експлуатується. Відведення стоків здійснюється через каналізаційний трубопровід приєднаний до вигрібної ями туалету літ. «Т». Експлуатація можлива за умови відкачки стоків з вигребу туалету літ. «Т». Між тим, на думку суду, встановити земельний сервітут на земельну ділянку площею 4,6 кв.м. неможливо, оскільки зазначена ділянка необхідна [PERSON] для обслуговування сараю літ «Б», а встановлення сервітуту на земельні ділянки 5,8 кв.м. відповідно до першого варіанту експертизи або 9,5 кв.м. по другому варіанту не вирішує поставлених [PERSON] питань порушених у позовній заяві. У вказаній справі, з огляду на характер спірних правовідносин, встановлені судом обставини та застосовані правові норми, суд дійшов висновку про невідповідність заходу втручання держави в право комунальної власності територіальної громади міста Скадовська шляхом встановлення земельного сервітуту критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованій у сталій практиці Європейського суду з прав людини. Втручання в право на мирне володіння відповідачем належною їй на праві користування земельною ділянкою відбудеться за відсутності справедливого балансу між інтересами позивача та відповідача. З огляду фактично встановлених обставин, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed