Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення та уточнення позовних вимог, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позову зазначала, що із 2006 року вона проживала однією сім'ю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] у належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS]. 04 грудня 2009 року вона зареєструвала останнього у даній квартирі, де вони разом проживали та вели спільне господарство. У серпні 2013 року [PERSON] відмовився проживати із нею спільно в подальшому та вибув із належної їй квартири. З того часу відповідач у квартирі не з'являється та не проживає, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 02 жовтня 2015 року, тому згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України він втратив право користування цим жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, дала аналогічні пояснення, просила позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 03 січня 1997 року позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності із [PERSON] належить двокімнатна квартира [ADDRESS] Із 2006 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу у вказаній вище квартирі та вели спільне господарство. 04 грудня 2009 року у даній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача. У серпні 2013 року сторони припинили сумісне проживання та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим [PERSON] забрав свої речі та вибув із квартири. З того часу він у квартирі не проживає. Факт реєстрації [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується наявною у справі копією паспорта відповідача, та інформацією, наданою на запит суду Відділом адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Київській області (вх. № 34944 від 27 жовтня 2015 року). Із акта обстеження житлово-побутових умов, складеного 02 жовтня 2015 року депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON], вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований у належній позивачу [PERSON] квартирі, проте протягом останніх двох років у даній квартирі він не проживає, відносин із позивачем [PERSON] не підтримує, його особисті речі у цій квартирі відсутні. Свідок [PERSON] у суді показала, що вона є сусідкою позивача [PERSON], проживає у квартирі [ADDRESS] Із кінця 2005 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу у належній позивачу квартирі та вели спільне господарство. Із серпня 2013 року сторони спільно не проживають. У лютому 2014 року відповідач забрав усі особисті речі з цієї квартири та переїхав до своїх батьків. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт непроживання відповідача [PERSON] більше одного року без поважних причин у належній позивачу [PERSON] квартирі [ADDRESS] знайшов своє підтвердження в суді, тому позов підлягає задоволенню. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved