Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У жовтні 2014 року Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно з рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 11 січня 2011 року № 8 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді територіальної громади м. Бровари» КП «Броваритепловодоенергія» є виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення. Належна відповідачу квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, який КП «Броваритепловодоенергія» забезпечує послугами з централізованого опалення та підігріву води (надання теплопостачання). 10 лютого 2006 року між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Проте, [PERSON] за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води не сплачує, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 384 грн. 78 коп. Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за період з 01 серпня 2007 року по 01 січня 2009 року в розмірі 384 грн. 78 коп. та судовій збір в розмірі 243 грн. 60 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] надав пояснення аналогічні викладеному, заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. В обґрунтування позиції пояснив, що вже влітку 2007 року постачання послуг з централізованого опалення та підігріву води було припинено, про що складено відповідний акт. Після цього відповідач ще півроку, до вересня 2008 року, здійснював оплату послуг, хоча останні фактично вже й не надавалися. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги є результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Зі змісту ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Судом встановлено, що згідно з довідкою № 527, виданою 11 березня 2013 року Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Служба замовника», [PERSON], [INFO], є власником квартири [ADDRESS] (а.с.3). За правилами ст. 162 ЖК України та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Нарахування за послуги з централізованого опалення проводяться згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку опалювальної площі квартири. Оплата за послуги з централізованого опалення та підігріву води здійснюється відповідно до встановлених тарифів на послуги з теплопостачання, затверджених виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області. Судом також з'ясовано, що 10 лютого 2006 року між Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» та [PERSON] укладено договір № 502/3 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за умовами якого позивач зобов'язувався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуг з централізованого опалення та постачання підігрітої води, а відповідач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с. 6-7). Зазначений вище договір укладено на один рік та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду (п. 9.1. договору). За правилами п. 9.2. договору № 502/3 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води договір може бути розірваний достроково у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця. Так судом встановлено, що 25 лютого 2008 року представником КП «Броваритеплоенергомережа» проведено обстеження квартири [ADDRESS], про що складено акт-обстеження на предмет виконання технічних вимог про відключення від централізованої системи теплопостачання та влаштування автономної системи теплопостачання. Перевіркою з'ясовано, що в квартирі встановлено автономне індивідуальне опалення, прилади опалення квартири відключені та зняті, стояки централізованого опалення за ізольовані та опломбовані, ГВП відключене, видимий розрив заварений, прилад сушки знятий. Опалення відсутнє. Крім того, з даного акту видно, що заборгованість за теплопостачання відсутня (а.с. 52). З розрахунку суми боргу вбачається, що за період з 01 серпня 2007 року по 01 січня 2009 року по [ADDRESS] утворилася заборгованість у розмірі 384 грн. 78 коп. а.с. 8). Проте як зазначалося вище, 25 лютого 2008 року належну відповідачу квартиру було відключено від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП й станом на дату відключення послуг боргу в акті не зазначено. Вказані обставини підтверджуються актом про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під'їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, складеним начальником Житлово-експлуатаційної контори № 3 [PERSON] (а.с. 53). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст. 57 та ч. 1 ст. 60 ЦК України). Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивачем ставляться вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за період з 01 серпня 2007 року по 01 січня 2009 року, хоча наявними в матеріалах справи документами підтверджується той факт, що 25 лютого 2008 року квартиру [ADDRESS] було відключено від внутрішньо будинкових мереж й борг на дату відключення відсутній, суд дійшов до висновку про недоведеність позовних вимог та відмову в їх задоволенні. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed