Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

У квітні 2016р. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), яке є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22 березня 2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2007/670-2.06/34, згідно умов якого АКІБ «УкрСиббанк» надав, а [PERSON]отримала кредит в іноземній валюті в сумі 60000,00 доларів США з кінцевим строком повернення кредиту до 21 березня 2022р., згідно з графіком погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, передбачених договором. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №2007/670-2.06/34 від 22 березня 2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №25-04/11 від 22 березня 2007р., згідно якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобовязання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору. Банк свої зобовязання за кредитними договорами виконав в повному обсязі. Зазначав, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014року з відповідачів була стягнута заборгованість за кредитним договором №2007/670-2.06/34 від 22 березня 2007р. в розмірі 100257,18 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення складає 1555991,40грн. Всупереч умов кредитного договору позичальник на даний час не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. З урахуванням вищевикладеного ПАТ «УкрСиббанк» просив суд винести рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON]суму боргу за відсотками за кредитним договором №2007/670-2.06/34 від 22 березня 2007р. в розмірі 20488,59 доларів США, а також стягнути з відповідачів в рівних частках судовий збір у сумі 8263,42грн. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»). Представник позивача, діючий за довіреністю від 10 листопада 2016р. в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов у його відсутність (а.с.67,68). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.61). Раніше у судових засіданнях позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.62). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором, підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» є юридичною особою, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.17-19,20,21,22). Матеріалами справи встановлено, що 22 березня 2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2007/670-2.06/34, згідно умов якого АКІБ «УкрСиббанк» надав, а [PERSON]отримала кредит в іноземній валюті в сумі 60000,00 доларів США з кінцевим строком повернення кредиту до 21 березня 2022р., згідно з графіком погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, передбачених договором ( а.с.6-8). В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №2007/670-2.06/34 від 22 березня 2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №25-04/11 від 22 березня 2007р., згідно якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобовязання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору (а.с.9). Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17 вересня 2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: ПАТ «УкрСиббанк» (а.с.17-19). З матеріалів справи та пояснень відповідачки вбачається, що банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобовязань ухиляються. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014року з відповідачів була стягнута заборгованість за кредитним договором №2007/670-2.06/34 від 22 березня 2007р. в розмірі 100257,18 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення складає 1555991,40грн.(а.с.57-58). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовими наслідками порушення основного зобовязання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова (субсидіарна) відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобовязання, кредитор має право вимагати виконання зобовязання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох. Встановлено, що умовами п.п. 1.3 договору поруки №25-04/11 від 22 березня 2007р. укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Тому позивач має право вимагати виконання зобовязання як від боржника, так і від поручителя. Через невиконання зобовязань за кредитним договором №2007/670-2.06/34 від 22 березня 2007р. у відповідачів станом на 23 лютого 2017р. склалася заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк», в загальній сумі 20488,59 доларів США, яка складається з: - заборгованості за відсотками за користування кредитом - 20488,59 доларів США. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №2007/670-2.06/34 від 22 березня 2007р. (а.с.12-16). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином АКІБ «УкрСиббанк», як фінансова установа, міг укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, оскільки в нього наявна банківська ліцензія та відповідний письмовий дозвіл. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до\~\~ч. 5\~\~ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до рішення суду є грошовим зобов'язанням. Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобовязання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно умов кредитного договору №2007/670-2.06/34 від 22 березня 2007р., укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], остання повинна сплачувати проценти позичальнику до дня повернення кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом та в разі порушення строків погашення кредиту або сплати процентів комісії за користування кредитними коштами та пені за кожен день прострочення платежу. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. В правовій позиції Верховного Суду України, яка була висловлювана у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 вересня 2016 р. у справі № 6-1252цс16 зазначено, що виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Оскільки рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014року про стягнення кредитної заборгованості з відповідачів, останні не виконали, то відповідно до вимог зазначених норм матеріального права та умов кредитного договору кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені до остаточного виконання вказаного судового рішення. Таким чином, враховуючи, що відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №2007/670-2.06/34 від 22 березня 2007р. та договором поруки №25-04/11 від 22 березня 2007р., не виконали, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за відсотками за кредитним договором №2007/670-2.06/34 від 22 березня 2007р. підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 8263,42грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved