Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу Оболонського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року Ун. №756/7255/16-ц, Пр. №2-н-/756/105/16 виданого за заявою ТОВ «Житлобуд-1» про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги в квартирі [ADDRESS] за яким з останнього стягнуто 20 553 грн. 68 коп. заборгованості та витрати на оплату судового збору у розмірі 689 грн. В обґрунтування заяви вказувала, що вона також є співвласником квартири [ADDRESS] і має бути включена до складу боржників як споживач житлово-комунальних послуг. Крім того, на думку останньої, розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги є спірним, тому дані вимоги мають розглядатися у позовному провадженні. Заявниця в судове засідання не з»явилася, причин неявки до суду не повідомила. Представник ТОВ «Житлобуд-1» категорично заперечила проти поданої заяви вказуючи на те, що кредитор вправі вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх солідарних боржників разом так і від будь-кого з них окремо. Оскільки саме [PERSON] уклав договір про участь у витратах на утримання квартири [ADDRESS] та прибудинкової території, то саме щодо нього стягувачем була подана заява про видачу судового наказу. Також, представник стягувача вказував, що за правилами ЦПК України лише боржник має право на подачу заяви про скасування судового наказу, тому заява [PERSON] не підлягає розгляду. Більше того, боржник з червня 2013 року по травень 2016 року взагалі не сплачував за отримані житлово-комунальні послуги та теплопостачання, що й призвело до накопичення боргу, при цьому сам лише факт, що договірні зобов»язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право. Згідно ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. За таких обставин, суд вважає можливим розгляд заяви про скасування судового наказу за відсутності [PERSON] Суд вислухавши пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву [PERSON] про скасування судового наказу слід залишити без задоволення з наступних підстав. Зі змісту заяви ТОВ «Житлобуд-1» про видачу судового наказу вбачається, що стягувач обґрунтовував свою позицію щодо визначення боржником та стягнення заборгованості саме з [PERSON] за наявності інших співвласників квартири. У листі Верховного Суду України «Практика розгляду судами цивільних справ у наказному провадженні» від 01.07.2007 року зазначено, що з урахуванням тих обставин, що вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, і що наказне провадження є спрощеним порядком розгляду справи, що не передбачає повідомлення сторін та залучення заінтересованих осіб, у випадку стягнення у наказному провадженні заборгованості з солідарних боржників, воно може бути звернено лише на того з боржників, з яким укладено письмовий договір. Відповідно до ч.1 ст. 105 ЦПК України, боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подавати заяву про його скасування. Боржником відповідно до оскаржуваного судового наказу є [PERSON], який вже скористався своїм правом і на подачу заяви про скасування судового наказу, і правом подання на нього апеляційної скарги. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.02.2017 року апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено, а судовий наказ від 22.06.2016 року залишено без змін. Таким чином, подання представником [PERSON] заяви про скасування судового наказу у якому вона не є боржником, виходить поза межі норм ЦПК України та є спробою повторного інспектування рішення суду, що не ґрунтується на Законі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з червня 2013 року по травень 2016 року взагалі не сплачував за отримані житлово-комунальні послуги та теплопостачання, що й призвело до накопичення боргу. У відповідності до роз»яснень п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року №14 лише той факт, що договірні зобов»язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право. Відповідно до ч. 8 ст.105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; змінити судовий наказ. За таких обставин суд вважає, що підстави для скасування судового наказу від 22 червня 2016 року відсутні. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed