Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

У квітні 2016 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулися [PERSON] та [PERSON] із позовом до [PERSON] У позовній заяві, яка у подальшому була уточнена, зазначено, що 12 грудня 2015 року помер син позивачів [PERSON]. Він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] та від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою позивачів, але фактично мешкає з відповідачкою в м. Запоріжжя. Позивачі є рідними дідом та бабою неповнолітньому [PERSON], бажають спілкуватися з внуком, брати участь у його вихованні, але відповідачка категорично забороняє їм спілкуватися з внуком. У відповідачки немає жодних підстав забороняти позивачам спілкуватися з внуком, адже стосунки між дідом, бабою та внуком склалися добре. У квітні 2016 року вони звернулися з позовом до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, за фактичним місцем знаходження відповідачки та дитини, але ухвалою суду від 07 квітня 2016 року їм було повернуто позовну заяву у зв'язку з порушенням правил підсудності, та рекомендовано звернутися з позовом до суду за місцем реєстрації відповідача. За життя [PERSON] позивачі [PERSON] та [PERSON] постійно займалися вихованням та утриманням внука. Мати дитини не працювала на протязі 8 років, тому саме вони займалися придбанням для дитини необхідного одягу, меблів та інших речей, спочатку для дитсадка, потім для школи. [PERSON] та [PERSON] постійно спілкувалися та виховували дитину, дідусь забирав внука зі школи на автомобілі, ходили з ним на рибалку. Всі вихідні, святкові дні, дні канікул внук проводив у позивачів. На теперішній час дитина проживає з відповідачкою і вона забороняє позивачам з ним спілкуватися та бачитися. Відповідачка налаштовує дитину проти позивачів, написала заяву до адміністрації школи №40 м. Запоріжжя, де навчається внук, щоб на території школи позивачам також не давали можливості спілкуватися з дитиною. [PERSON] та [PERSON] неодноразово намагаємося в добровільному порядку вирішити з відповідачкою питання про часи та місце побачень з внуком, але вона категорично заперечує проти цього. В зв'язку з тим, що добровільно домовитися з відповідачкою їм не вдається, позивачі були вимушені звернутися до Служби у справах дітей по Хортицькому районі у м. Запоріжжя із заявою про визначення часу побачень з внуком. 05 лютого 2016 року на їхнє звернення до служби у справах дітей було повідомлено, що [PERSON] не надає дозвіл на розголошення її персональних даних і вирішити питання стосовно спілкування з внуком неможливо, тому їм було рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. Позивачі також зверталися до Служби у справах дітей [PERSON] райдержадміністрації із заявою про визначення часу та місця побачень з внуком. 25 січня 2016 року отримали відповідь, де зазначено, що з відповідачкою телефоном відбулася бесіда, щодо з'ясування місця проживання внука і було з'ясовано, що дитина мешкає з відповідачкою у [ADDRESS], також було повідомлено, що відповідачка відмовилася приїхати до Служби у справах дітей для бесіди. Позивачі мають всі необхідні матеріально-побутові умови для всебічного розвитку дитини, у належному їм будинку внук має окрему кімнату, яка облаштована для нього всім необхідним. [PERSON] та [PERSON] мають постійний стабільний дохід у вигляді пенсій, значне підсобне господарство. Тому, позивачі просять суд визначити спосіб участі дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] у вихованні внука неповнолітнього [PERSON], [INFO], встановивши час спілкування з дитиною за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Верхня Криниця , вул. Калініна буд. 33 у вигляді побачень: кожного тижня з 10.00 год. суботи до 13.00 год. неділі, без присутності відповідачки [PERSON]; влітку з метою оздоровлення дитини на морі, один місяць (липень або серпень); взимку в дні зимових канікул з 2 по 4 січня та з 6 по 8 січня без присутності відповідачки [PERSON]; у святкові дні: пасхальні дні один день, дні народження дідуся - 11 серпня, бабусі - 30 квітня, внука - 28 травня, без присутності відповідачки [PERSON] Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги виходячи з підстав, що викладені у письмовій формі. Крім того суду пояснила, що дійсно, після смерті їх сина [PERSON], невістка [PERSON] не дозволяє їй та чоловікові спілкуватися з внуком. Відповідачка [PERSON] має відношення до смерті їх сина, однак це жодним чином не буде мати прояву під час їх спілкування з внуком [PERSON]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги. Представник позивачів адвокат [PERSON] вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечує та суду пояснила, що за життя чоловіка [PERSON] вони хотіли розлучитися, після чого мирилися та проживали разом. Батьки прийняли сторону сина. Після смерті чоловіка, його батьки [PERSON] та [PERSON], вважають її винною у смерті. Про це вони говорили внукові [PERSON], а також повідомляли інші неправдиві відомості про неї, тобто [PERSON] Внук не бажає спілкуватися з дідом та бабою, і вона також не бажає щоб вони травмували психіку дитини. Тому просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідачки адвокат [PERSON] вважає, що позов не підлягає задоволенню. Між сторонами склалися негативні взаємини. Внук не бажає спілкуватися з дідом та бабою. Тому потрібен певний час, після чого внук сам вирішить, чи спілкуватися з [PERSON] та [PERSON] Представник третьої особи [PERSON] районної державної адміністрації Запорізької області в особі служби у справах дітей [PERSON] вважає, що необхідно задовольнити вимогу щодо можливості спілкування внука з дідом та бабою. Однак час та місце вирішити з урахуванням обставин, що склалися. Представник третьої особи Відділу по Хортицькому району Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просить прийняти в інтересах малолітнього [PERSON] Свідок [PERSON] суду показала, що проживає у [INFO]. Позивачі по справі її сусіди з якими вона знайома 12 років, а відповідачку знає як їхню невістку. [PERSON] та [PERSON] хочуть спілкуватися з внуком, люблять його, а відповідачка перешкоджає у цьому. Раніше вона бачила внука у сусідів вдома, а зараз не бачить. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає у [INFO]. Позивачі по справі її сусіди, з ними добрі взаємини, відповідачку знає як їхню невістку. Зазначає, що у позивачів добра сімя. Раніше часто бачила внука у сусідів вдома, а зараз не бачить. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає у [INFO]. Позивачів знає, дружать сімями вже близько 20 років, відповідачку також знає, з нею нормальні взаємини. Раніше сторони жили дружно, бабуся з дідусем допомагали та опікали внука, не розуміє чому стався між ними конфлікт. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає у [INFO]. Позивачі по справі її сусіди, з ними добрі взаємини, відповідачку не знає. Зазначає, що у позивачів дружня сімя. Раніше часто бачила внука у сусідів вдома, а зараз не бачить. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає у [INFO]. Позивачі по справі її сусіди, з ними добрі взаємини, відповідачку не знає. Зазначає, що у позивачів хороша сімя. Раніше часто бачила внука у сусідів вдома, а зараз не бачить, бабуся з дідусем піклувалися про нього. Свідок [PERSON] суду показав, що проживає у [INFO]. Позивачів по справі знає як односельців, відповідачка [PERSON] кума його рідної сестри. [PERSON] говорила йому про те, що [PERSON] вбила її сина. Свідок [PERSON], [INFO], суду показав, що він є учнем шостого класу школи №40 в м. Запоріжжя. З бабусею та дідусем спілкуватися не хоче, оскільки останні говорять, що мама вбила батька. Відвідувати їх також не хоче. Коли він останній раз був у бабусі і дідуся у с. Верхня Криниця, вони забрали телефон і не давали зателефонувати матері. Якщо вони примиряться між собою, то буде спілкуватись з бабусею та дідусем. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, суд вважає необхідним задовольнити позов частково, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 12 грудня 2015 року помер син позивачів - [PERSON]. Він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] та від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матір`ю в м. Запоріжжя. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними дідом та бабою малолітньому [PERSON], бажають спілкуватися з внуком, брати участь у його вихованні, але відповідачка [PERSON] забороняє їм спілкуватися з внуком. Позивачі зверталися до Відділу по Хортицькому району Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської радита Служби у справах дітей [PERSON] райдержадміністрації Запорізької області із заявами про визначення часу та місця побачень з внуком. Однак через позицію відповідачки [PERSON], яка не бажає таких побачень, питання не вирішено. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з частиною 8 статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Так, згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Таким чином, законодавством України закріплено право [PERSON] та [PERSON], як баби та діда малолітньої дитини на спілкування зі своїм внуком та право брати участь у його вихованні. Відповідно до ст.263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України. У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування, вік дитини. Стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок батьків брати участь у вихованні дітей і право, зокрема, бабусі та дідуся на спілкування з внуками та право приймати участь у їх вихованні. Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь батьків, а також бабусі та дідуся у вихованні дітей. Згідно з ч.ч.5,6 ст.19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновком органу опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації Запорізької області від 25 липня 2016 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання характеризуються позитивно, із сусідами не конфліктують, ведуть здоровий спосіб життя. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов позивачі мають всі необхідні матеріально-побутові умови для гармонічного розвитку дитини. Таким чином, сукупність досліджених в судовому засіданні об'єктивних доказів дає суду можливість зробити висновок про необхідність надання позивачам права на виконання своїх прав та участі в вихованні дитини. Разом з тим, враховуючи малолітній вік [PERSON], його показання у судовому засіданні, необхідності навчання в школі та позицію органу опіки і піклування, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні позову в частині визначення способу участі позивачів у вихованні внука шляхом встановлення часу спілкування з дитиною за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Верхня Криниця, вул. Калініна буд. 33 у вигляді побачень: кожного тижня з 10.00 год. суботи до 13.00 год. неділі, без присутності відповідачки [PERSON]; влітку з метою оздоровлення дитини на морі, один місяць (липень або серпень); взимку в дні зимових канікул з 2 по 4 січня та з 6 по 8 січня без присутності відповідачки [PERSON]; у святкові дні: пасхальні дні один день, дні народження дідуся - 11 серпня, бабусі - 30 квітня, внука - 28 травня, без присутності відповідачки [PERSON] Тому позов підлягає частковому задоволенню у відповідності зі ст.257 Сімейного Кодексу України, з урахуванням інтересів малолітнього [PERSON] та родинних відносин, які склалися між сторонами. Суд вважає за доцільне встановити [PERSON], [PERSON] дні побачень з внуком [PERSON], [INFO], кожної другої та четвертої суботи місяця з 10.00 до 14.00 год. без присутності матері дитини з можливістю вільного пересування в межах м. Запоріжжя та за умови своєчасного повідомлення матері про зустріч з дитиною. В іншій частині позову відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial