Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що 19 липня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки фактично припинені. Оскільки син перебуває на повному утриманні матері, яка матеріально не спроможна в повній мірі забезпечувати сина всім необхідним, а відповідач [PERSON] участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не бере, [PERSON] була змушена звернутися з вищевказаним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON]. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON]. проти задоволення позову заперечував, мотивуючи це тим, що [PERSON] позбавляє відповідача можливості спілкуватися та утримувати сина. Із розміром аліментів, визначених в уточненій позовній заяві, також не погодився, посилаючись на те, що розрахунок витрат на дитину здійснено без врахування норм чинного законодавства України, зокрема, ч. 1 ст. 185 СК України, де визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Проте [PERSON] не заявляла вимоги до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину. Разом з тим, до розрахунку витрат на утримання сина включила як обов'язкові, так й додаткові витрати. Крім того, розмір щомісячних витрат на обов'язкові вітаміни у сумі 368 грн., витрат на щорічний відпочинок дитини відповідного віку у сумі 5 000 грн. позивачем не підтверджено жодними документами. У зв'язку з вищевикладеним, представник відповідача [PERSON]. у задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити. Заслухавши доводи представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2008 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві вчинено актовий запис за № 1102 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 576 (а.с. 7). Згідно з копією витягу з рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області «Про призначення порядку участі у вихованні дитини» № 160 від 11 березня 2014 року визначено наступний порядок побачень батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON]: перша та третя субота місяця з 09:00 години до 12:00 години, друга та четверта неділя місяця з 09:00 години до 12:00 години у присутності соціального працівника та матері малолітнього (а.с. 45). З копії довідки № 279, виданої 11 червня 2013 року Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора -1», та копії акта обстеження житлово-побутових умов № 35, складеного 05 червня 2013 року депутатом Броварської міської ради Київської області Зайцем Є.М., вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з березня 2013 року за місцем реєстрації: [ADDRESS], не перебувають, а проживають у батьків позивача за адресою: [ADDRESS] Згідно із вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). За змістом статей 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що 10 серпня 2009 року відповідно до наказу № 333-л від 10 серпня 2009 року відповідача було звільнений з КРФ ВАТ «УГМК» з посади старшого менеджера зі збуту на підставі ст. 38 КЗпП України (з ініціативи працівника) (а.с. 46-48). Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. (ст. 185 СК України). Зі змісту абзацу 2 пункту 18 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року вбачається, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Виходячи з вищевикладеного, підставами для стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини є розвиток здібностей дитини, хвороба, каліцтво та інші обставини, що спонукають до здійснення зайвих витрат батьків. Зі змісту уточненої позовної заяви вбачається, що позивачем невірно трактовано сутнісний зміст поняття аліментів, оскільки, до витрат на утримання сина [PERSON], включено, крім загальних (першочергових) потреб дитини, зокрема, на харчування, одяг, й додаткові витрати, серед яких щомісячна оплата за відвідування гуртків «Малювання» та «Кіокушинкай», що згідно наведеної вище норми закону та на думку суду, слід розглядати як додаткові витрати на розвиток здібностей дитини, які за правилами ст. 185 СК України заявляються як окрема вимога щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, та визначаються за рішенням суду. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилено частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Зважаючи на викладене,

Outcome: partial