Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її із реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] (далі-позивач) є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 12.05.2008р. виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області. В зазначеному будинку позивачка мешкає разом із своєю родиною - чоловіком та двома синами. 01.05.2013р. до неї звернулась її знайома - [PERSON], [INFO], (далі-відповідач) та нарікаючи на складні сімейні обставини просила позивачку зареєструвати її на декілька місяців у її будинку. В подальшому 14.05.2013р. відповідачкою у присутності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу складено заяву в якій вона надає свою згоду у будь-який час без її особистої присутності у відвідному органі на зняття її з реєстраційного обліку, що за адресою: [ADDRESS]. Після цього 17.05.2013р. відповідачку [PERSON] зареєстровано у будинку позивачки. Через деякий час у позивачки виникла необхідність зняти відповідачку із реєстрації, однак остання ігнорує її дзвінки та самостійно виконувати її прохання не бажає. Враховуючи ті обставини, що відповідач вже більше шести місяців не проживає в будинку позивача, не сплачує комунальні послуги та добровільно знятися з реєстрації не бажає. Тому позивачка просила суд визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зняття її з реєстраційного обліку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідачка в судові засідання не з'являлася, про час та місце розгляду справи оповіщалася в установленому законом порядку. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане 12.05.2008р. виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області (а.с.12) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11). 17.05.2013р. позивачка зареєструвала [PERSON] у своєму будинку, як колишню знайому. Судом встановлено, що на даний час позивачка користується даним будинком та постійно в ньому проживає зі своєю родиною. Згідно з актом депутата Ворзельської селищної ради Писько І.В. від 12.03.2014 року, вбачається, що громадянка [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Враховуючи ті обставини, що відповідач ніколи не мешкала і не мешкає більше 6 місяців за вказаною адресою, добровільно знятися з реєстрації не бажає суд задовольняє позовні вимоги позивача частково. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 (семи) днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тому суд відмовляє позивачу у задоволенні позовної вимоги про зняття з реєстрації відповідача, оскільки до повноважень суду не відноситься реєстрація чи зняття з реєстрації фізичних осіб. Згідно із ч. 1 ст. 163 ЖК Української РСР, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] ніколи не мешкала і не мешкає більше 6 місяців у будинку [ADDRESS] та нею не користується, тому вона втратила право користування нею. Відповідно до ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 02.06.2014 року не здійснювалось. З огляду на викладене, на підставі ст. 48 Закону України «Про власність»; ст. 321 Цивільного кодексу України; ст.ст. 71, 72, 163 ЖК Української РСР; ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»; ст.ст. 6, 8, 10, 11, 15, 30, 60, 64, 88, 169, 197, 212, 214, 215, 223-228 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial