Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Ухвалою судді від 23.10.2018 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовче засідання. Ухвалою судді від 23.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що [PERSON] померла [INFO] , про що відділом реєстрації смерті у місті Києві видав свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.03.2015р., актовий запис № 5699. Факт споріднення позивача з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження :ерії [NUMBER] від 14 травня 1957 року, в якому вказано, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Однак після смерті [PERSON] позивач не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки спадкове майно у неї було відсутнє. З листа ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ГІПРОЦИВІЛЬПРОМБУД» (ЄДРПРОУ 02497697, надалі - «ПАТ ГІПРОЦИВІЛЬПРОМБУД») вих. № 01-765 від 09.08.2018р. позивачу стало відомо, що станом - його бабуся [PERSON] та його мати [PERSON] рахуються акціонерами цієї компанії. Так, відповідно до отриманих Позивачем відомостей, за [PERSON] зареєстровано прості іменні акції ПАТ ГІПРОЦИВІЛЬПРОМБУД» в бездокументарній формі у кількості 7 шт. В свою чергу, за [PERSON] також зареєстровано прості іменні акції ПАТ ГІПРОЦИВІЛЬПРОМБУД» в бездокументарній формі у кількості 7 шт. Після чого позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 10.08.2018р. позивачу було відмовлено в оформленні спадщини в зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Тому, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлої його матері [PERSON] - 2 місяці з юменту набрання законної сили рішенням суду; визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після померлої його бабусі [PERSON] - 2 місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. У судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду заперечення на позовну заяву, в якій просив слухати справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла громадянка [PERSON] , яка була рідною бабою позивача , про що 02 жовтня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Майно, яке належало [PERSON] , було успадковане її рідною дочкою та рідною матір`ю позивача - громадянкою [PERSON] . Дівоче прізвище моєї матері та спадкоємиці баби позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] . Факт споріднення [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER], в якому вказано, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Рідна матір позивача [PERSON] померла [INFO] , про що відділом реєстрації смерті у місті Києві видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.03.2015р., актовий запис № 5699. Факт споріднення Позивача з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 травня 1957 року, в якому вказано, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Після смерті матері позивач не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки спадкове майно у неї було відсутнє. Все, що могло бути успадковане після смерті матері, нею було передане або подароване моїй сім`ї ще до дати її смерті. З листа Приватного акціонерного товариства «Гіпроцивільпромбуд» від 09.08.2018р. позивачу стало відомо, що його бабуся [PERSON] та його мати [PERSON] рахуються акціонерами цієї компанії. Так, відповідно до отриманих позивачем відомостей, за [PERSON] зареєстровано прості іменні акції ПАТ «ГІПРОЦИВІЛЬПРОМБУД» в бездокументарній формі у кількості 7 шт. В свою чергу, за [PERSON] також зареєстровано прості іменні акції ПАТ «ГІПРОЦИВІЛЬПРОМБУД» в бездокументарній формі у кількості 7 шт. Отримавши документи та відомості про право власності [PERSON] та [PERSON] на вказані акції, позивач звернувся до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Мотицького І.Л. із заявою про прийняття спадщини. 10.08.2018р. державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори Мотицький І.Л. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначив, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки спадкоємцем пропущений встановлений законом для прийняття спадщини строк. Представником відповідача було подано заперечення на позовну заяву, де він просить суд відмовити в задоволені позову, аргументуючи це тим, що відповідно до абзацу 26 та 29 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 - необізнаність особи про наявність спадкового майна не може бути визнане поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із статтею 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Нотаріуси вчиняють нотаріальні дії передбачені ст. 34 ЗУ «Про нотаріат». Відповідно ст. 69 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Відповідно ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, беручи до уваги, що позивачем доведено, що строк для прийняття спадщини було ним пропущено з поважної причини, оскільки не було ніяких документів, які б вказували на наявність у [PERSON] та [PERSON] простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Гіпроцивільпромбуд», оскільки акції існують в без документальній формі, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved