Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У квітні 2016 року до суду звернулося ПАТ «АБ «Експрес-Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 17249,64 грн. Позивач зазначав, що 09 квітня 2010 року між ПАТ «АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 52878/06/к2, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 10000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 28 % річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування з визначенням їх розмірів у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 18 лютого 2016 року становить 17249,64 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, про що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляла. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом достовірно встановлено, що 09 квітня 2010 року між ПАТ «АБ «Експрес-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 52878/06/к2, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 10000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 28 % річних (а.с.а.с. 29-31). Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором. У вказаному договорі сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обовязки та відповідальність сторін. Відповідач [PERSON] перестала сплачувати своєчасно та у повному обсязі кошти у погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту. Станом на 18 лютого 2016 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 17249,64 грн., з них: - заборгованість по кредиту 4078,47 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом 7001,83 грн.; - пеня за порушення строків погашення кредиту 2134,44 грн.; - пеня за порушення строків погашення відсотків 2635,21 грн.; - інфляційні збитки 399,69 грн.; - штраф у розмірі 10% - 1000 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Позивач ПАТ «АБ «Експрес-Банк» направив відповідачу засобами рекомендованого поштового звязку вимоги про дострокове повернення кредиту (а.с.а.с. 38, 39). Відповідач [PERSON] не подавала до суду належні, допустимі, безспірні і достовірні докази на спростування позову і встановлених судом обставин, у тому числі: на підтвердження фактів визнання недійсними кредитного договору, як в цілому, так і щодо неотримання кредитних коштів. Між сторонами по справі за висновком суду фактично відсутній спір з приводу розрахунку заборгованості за кредитним договором, обчисленої станом на 18 лютого 2016 року. Крім того, розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам кредитного договору. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму 16249,64 грн., з них: - заборгованість по кредиту 4078,47 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом 7001,83 грн.; - пеня за порушення строків погашення кредиту 2134,44 грн.; - пеня за порушення строків погашення відсотків 2635,21 грн.; - інфляційні збитки 399,69 грн. Необхідно відмовити ПАТ «АБ «Експрес-Банк» у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки за прострочення виконання зобовязання у вигляді штрафу. При цьому, суд враховує правову позицію висловлену Верховним Судом України у Постанові за № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Зокрема, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. При цьому, суд враховує, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Крім того, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у повернення сплаченого судового збору кошти в розмірі 1378 грн.

Outcome: partial