Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до Державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. про оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що вона з моменту народження по теперішній час проживає в квартирі [ADDRESS]. Разом з нею однією сім'єю проживала її бабуся [PERSON], [INFO]. 07 липня 2013 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги після померлої [PERSON] був її син [PERSON], який є батьком позивача. [PERSON] помер [INFO], а тому позивач спадкує ту частку, яка б належала б йому після смерті [PERSON] Позивач весь час постійно проживала з померлою бабусею [PERSON] та батьком [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Постановою Державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. 14.08.2014 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину зазначеної квартири, з посиланнями на те, що у відповідності до ст. 1223 ЦК України у спадкоємців за законом право на спадкування виникає у разі відсутності заповіту. Згідно матеріалів спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 23.05.2000 від імені [PERSON] було посвідчено заповіт на користь іншої особи, крім того, у відповідності до ст. 1241 ЦК України позивач не має право на обов'язкову частку у спадщині. Позивач вважає, що державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С. неправомірно відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] з тих підстав, що у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Крім того нотаріус послався на положення ст. 1223 ЦК України в тій частині, що у спадкоємців за законом право на спадкування виникає у разі відсутності заповіту, в той час нотаріус залишив поза увагою положення ч.2 ст. 1223 ЦК України, відповідно до якої у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. З моменту відкриття спадщини, тобто з 07 липня 2013 року особи, на користь яких посвідчено заповіт від імені [PERSON] Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 23.05.2000, спадщину не прийняли. Батько позивача [PERSON] являвся би спадкоємців першої черги після померлої [PERSON], однак на час відкриття спадщини він помер. Крім того, позивачка постійно проживала з [PERSON] та фактично прийняла спадщину, заяв про відмову від спадщини вона не подавала. Оскільки особи на користь яких було складено заповіт не реалізують своє право на прийняття спадщини, не оформили відповідне свідоцтво, то позивач має право на прийняття спадщини. Таким чином на підставі викладеного, позивачка просить визнати дії державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. щодо відмови їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS] та яка належала померлій [INFO] [PERSON] неправомірними; зобов'язати державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєву Н.С. видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS], яка належала померлій [INFO] [PERSON]. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надано заяву щодо розгляду справи за їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідач державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С. у судове засідання не з'явилася, надано лист щодо розгляду справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, надано письмові заперечення проти позову. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 листопада 1996 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 29 листопада 1996 року за №4/2276-96 квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, тобто по ? частині зазначеної квартири кожному (а.с.15). 30 квітня 1993 року позивачка, на той час [PERSON]. зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище на «[PERSON]». 17 лютого 1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.10,11). 25 листопада 2011 року [PERSON]. зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.12). [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська від 18 січня 2002 року, актовий запис №101. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS]. За життя [PERSON] 23 травня 2000 року склав заповіт, яким заповідав належну йому частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON]. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем і посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251-1252 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] Мати померлого [PERSON] надала нотаріусу заяву про відмову від отримання обов'язкової долі спадкового майна після смерті сина [PERSON] Згідно матеріалів спадкової справи №678/02 відкритої після смерті [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за заповітом ніхто не отримав (а.с.76-96). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.08.2014 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], оскільки від імені спадкодавця [PERSON] Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 23.05.2000 було посвідчено заповіт не на її користь (а.с.93). Неотримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] після смерті [PERSON], виходячи з положень ч.3 ст.1296 ЦК України, не позбавляє її права на спадщину. 07 липня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть №15 від 08 липня 2013 року наявного в матеріалах справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За життя [PERSON] 23 травня 2000 року склала заповіт, яким заповіла належну їй частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON]. Згідно матеріалів спадкової справи №727/2014 відкритої після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] не зверталася. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] у передбачений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], фактично її також не прийняла, вона є такою, що спадщину не прийняла. Таким чином спадщину приймають спадкоємці за законом. За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцем першої черги після померлої [PERSON] є її син [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Крім того, позивачка [PERSON] проживала та була зареєстрована разом з бабусею [PERSON], що підтверджується наданими документами. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 4.9 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч.2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК України - не раніше зазначених у цих статтях строків. Відповідно п. 4.10. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину ніяким строком не обмежена. Позивач звернулася до нотаріальної контори щодо отримання спадщини після [PERSON], однак постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. 14 серпня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.16). За викладених обставин, наданих доказів, суд приходить до висновку про відсутність підстав у державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори у прийнятті постанови про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялася.

Outcome: approved