Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої вказала, що у 2010 році подружжя [PERSON] та [PERSON] звернулось до суду із заявою про її усиновлення, яка хворіє на ДЦП, та рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 26.11.2010 року їх позовні вимоги були задоволені та прізвище, по батькові позивачки були змінені на [PERSON]. За час проживання з 2014 року у родині відповідачів між ними склалися напружені стосунки із-за непорозумінь відносно витрат її коштів . Розрахункова карта, на яку пенсійним фондом перераховувались кошти, знаходилась у відповідачів, оскільки позивачка обмежена в пересуванні. Відповідачі знімали кошти та витрачали їх на власний розсуд. Ці обставини призвели до того, що позивачка вимушена була поїхати від відповідачів на початку червня 2016 року, та отримати нову банківську картку у ПАТ КБ «Приватбанк», з якої почала отримувати кошти самостійно. Просила скасувати її усиновлення, усиновителями [PERSON] та [PERSON] за рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 26.11.2010 року, та внести зміни до актового запису № 351 від 20.05.1994 року, змінивши прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]». Позивачка та її представник - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явились, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх присутності, в якій зазначили, що підтримують позовні вимоги у повному обсязі, не заперечують проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідачів. Відповідачі у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Кальміуського районного у м.Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за їх відсутності, рішення просили прийняти на розсуд суду. У зв'язку із неявкою відповідачів в судове засідання судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26.11.2010 року [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO], визнано усиновлювачами [PERSON], [INFO], та внесено зміни до актового запису про її народження, а саме змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», та по-батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]». 13 січня 2011 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] відповідно до якого [PERSON], народилась [INFO] року в м. Маріуполі Донецької області, та зроблено відповідний актовий запис № 351. 22 лютого 2011 року [PERSON] отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий Іллічівським РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області. Згідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 515779 від 29.09.2014 року, позивачці присвоєно першу «А» групу інвалідності, інваліда дитинства. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] виданого 15.03.2011 року Іллічівським УПСЗН м.Маріуполя Донецької області, [PERSON], [INFO], отримує державну допомогу, як дитина-інвалід. З акту про проживання складеного 07.02.2018 року директором «Маріупольського міського соціального гуртожитку», вбачається, що [PERSON] мешкає з червня 2016 року в будинку № 10а по вул. Київська в м. Маріуполі, та за час її мешкання батьки жодного разу її не відвідували. Відповідно до вимог частини першої статті 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Суд вправі скасувати усиновлення дитини при відсутності винної поведінки усиновителя, коли в силу обставин, що не залежать від усиновителя, не склались відносини, що необхідні для нормального розвитку і виховання дитини. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім'ї усиновлювача. Разом з тим, якщо скасування усиновлення суперечить інтересам дитини, і, крім того, є підстави для нормалізації відносин між усиновлювачем та усиновленим, об'єктивні причини для скасування усиновлення відсутні, оскільки усиновлювачем можуть бути вжиті заходи щодо налагодження стосунків з дитиною. Оцінюючи надані сторонами докази, враховуючи те що [PERSON] мешкає окремо та є повнолітньою особою, суд прийшов до висновку, що позивачем належними та достатніми доказами доведено існування обставин, встановлених статтею 238 СК України, а тому судом встановлено підстави для скасування усиновлення.

Outcome: approved