Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21 травня 2010 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції в Житомирській області, про що зроблений актовий запис № 33. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між подружжям, кожний з них має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя. Подружжя втратило почуття любові. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 33, змінити прізвище на дошлюбне «Блінова» та стягнути з відповідача судові витрати. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21 травня 2010 року [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 066057, видане 21 травня 2010 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 33. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 217014, видане 02 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 140. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок взаєморозуміння між подружжям, кожний з них має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя. Подружжя втратило почуття любові. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом не проживають пів року. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов, про що зазначив письмово в заяві. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved