Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди та просила стягнути з останнього на її користь 6 700,00 грн. відшкодування матеріальної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 травня 2013 року [PERSON] перебувала біля будинку №18/20 по вул. Ялтинська, в м. Києві. До неї підійшов відповідач та зірвав з шиї золотий ланцюжок. Загальна сума викраденого майна складала 6 700,00 грн. Згідно вироку Дарницького районного суду м. Києва від 07 листопада 2013 року [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (а.с. 4). Рішенням суду встановлено, що відповідач завдав позивачу матеріального збитку на загальну суму 6 700,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь держави повинна бути стягнена сума судового збору у розмірі 243,60 грн. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved