Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом та просить виселити відповідачів з квартири [ADDRESS] з наступним зняттям їх з реєстрації за вказаною адресою без надання іншого житлового приміщення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником квартири № 27 у житловому будинку 13, що знаходиться по вул. Доценка у м. Чернігові. Дану квартиру позивач придбала 29 жовтня 2012 року на прилюдних торгах, що були проведені Деснянським відділом ДВС Чернігівського міського управління юстиції, через спеціалізоване підприємство «Юстиція», про що свідчить протокол публічних торгів від 29.10.2012 року та відповідне свідоцтво на право власності. На даний момент у зазначеній квартирі проживають, відмовляються її залишати та зніматися з реєстрації відповідачі, які є для позивача сторонніми особами, при цьому будь-яких угод найму між сторонами не укладалося, чим позивачу створюються перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй майном, у звязку з чим вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилась, до його початку від її представника до суду надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, їх клопотання про відкладення розгляду справи судом залишено без задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON], відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.11.2012 року серії ВРХ № 760485 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 травня 2014 року серії ЕАХ № 560816, є власником квартири № 27 у житловому будинку 13, що знаходиться по вул. Доценка у м. Чернігові. На даний час у квартирі [ADDRESS] проживають відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Будь яких доказів, що б засвідчували правомірність проживання відповідачів у квартирі, що належить позивачу на праві приватної власності, суду не надано. Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться в добровільному або судовому порядку. Власникові, у відповідності до ст. 317 ЦК України, належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, при цьому держава не втручається у здійснення власником права власності. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права володіння або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, позивач як власник житлового приміщення має право з підстав, передбачених ст. 391 ЦК України, вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном та припинення дій, що порушують це право, у звязку з чим позов про виселення відповідачів обґрунтований та підлягає задоволенню. Не підлягає задоволенню вимога про зняття відповідачів з реєстрації, оскільки рішення суду про виселення є підставою для зняття осіб з реєстрації місця проживання.

Outcome: partial