Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

У жовтні 2020 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просить розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю щодо померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), яким укладено з філією Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» договір оренди індивідуального сейфу № С-4 №215 від 28.01.2019 року за № 2938, а саме: надати [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) інформацію щодо фактичного вмісту індивідуального сейфу № [NUMBER] , що знаходиться у територіальному відокремленому без балансовому відділенні №10015/0456 філії Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Михайла Грушевського, 4, на день виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року по справі №757/63003/19-к. Свої вимоги мотивував тим, що 24.09.2019 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. було заведено спадкову справу за №74/2019, зареєстровану в спадковому реєстрі за №64792650 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO]. Згідно довідки приватного нотаріуса від 13.08.2020 року, за вих. № 286/01-16, заявник - [PERSON] є спадкоємцем майна померлого батька, оскільки був зареєстрований, проживав разом із спадкодавцем та подав заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із змісту листа АТ «Державний ощадний банк України» від 29.07.2020 року за вих. № 48/12-05/11419Б1, приватним нотаріусом під час вжиття заходів щодо виявлення всього майна спадкодавця, яке є об`єктом спадкування за законом у спадковій справі №74/2019, було виявлено, що за життя [PERSON] було укладено з філією Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» договір оренди індивідуального сейфу № С-4 №215 від 28.01.2019 року за №2938 із зазначенням терміну користування з 14.05.2019 року по 01.01.2020 року зі статусом «закритий» на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року по справі №757/63003/19-к. З урахуванням зазначеного, [PERSON] , з метою оформлення своїх спадкових прав на вміст індивідуального сейфу № [NUMBER] , через свого представника звернувся на адресу АТ «Ощадбанк» з адвокатським запитом, відповідно до якого просив установу банку, крім іншого, надати відомості щодо речей, документів та цінностей, які були вилучені з індивідуального сейфу № [NUMBER] . Листом від 06.10.2020 року вих. №16-09/3538/66434/2020-00, АТ «Ощадбанк» повідомив [PERSON] про відсутність правових підстав для надання відповідної інформації без письмового дозволу слідчого або прокурора на розголошення запитуваних відомостей. В зв`язку з відсутністю інформації щодо вмісту індивідуального сейфу № [NUMBER] , що знаходиться у територіальному відокремленому без балансовому відділенні №10015/0456 філії Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Михайла Грушевського, 4, унеможливлює визначення приватним нотаріусом повного складу спадкового майна, його вартості, що передбачено формами свідоцтв про право на спадщину, та унеможливлює реєстрацію свідоцтва про право на спадщину у Спадковому реєстрі, так як при його реєстрації вказуються відомості про отримане у спадщину майно (його найменування, опис, вартість, частку тощо). В судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином. Причина неявки суду не відома. За ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, та оцінивши у сукупності, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника банку, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.09.2019 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. було заведено спадкову справу за №74/2019, зареєстровану в спадковому реєстрі за №64792650 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO]. Згідно довідки приватного нотаріуса від 13.08.2020 року, за вих. № 286/01-16, заявник - [PERSON] є спадкоємцем майна померлого батька, оскільки був зареєстрований, проживав разом із спадкодавцем та подав заяву про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом під час вжиття заходів щодо виявлення всього майна спадкодавця, яке є об`єктом спадкування за законом у спадковій справі №74/2019, було виявлено, що за життя [PERSON] було укладено з філією Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» договір оренди індивідуального сейфу № С-4 №215 від 28.01.2019 року за №2938 із зазначенням терміну користування з 14.05.2019 року по 01.01.2020 року зі статусом «закритий» на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року по справі №757/63003/19-к. З урахуванням зазначеного, [PERSON] , з метою оформлення своїх спадкових прав на вміст індивідуального сейфу № [NUMBER] , через свого представника звернувся на адресу АТ «Ощадбанк» з адвокатським запитом, відповідно до якого просив установу банку, крім іншого, надати відомості щодо речей, документів та цінностей, які були вилучені з індивідуального сейфу № [NUMBER] . Листом від 06.10.2020 року вих. №16-09/3538/66434/2020-00, АТ «Ощадбанк» повідомив [PERSON] про відсутність правових підстав для надання відповідної інформації без письмового дозволу слідчого або прокурора на розголошення запитуваних відомостей. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися, внаслідок його смерті і таким чином, кошти та інше майно, яке знаходилось у володінні спадкодавця на момент смерті також входить до складу спадщини, і повинно переходити у власність спадкоємців у порядку спадкування за законом. В статті 1290 ЦК України визначені обов`язки виконавця заповіту, зокрема: 1) вжити заходів щодо охорони спадкового майна; 2) вжити заходів щодо повідомлення спадкоємців, відказоодержувачів, кредиторів про відкриття спадщини; 3) вимагати від боржників спадкодавця виконання ними своїх зобов`язань; 4) управляти спадщиною; 5) забезпечити одержання кожним із спадкоємців частки спадщини, яка визначена у заповіті; 6) забезпечити одержання частки у спадщині особами, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. 2. Виконавець заповіту зобов`язаний забезпечити виконання спадкоємцями дій, до яких вони були зобов`язані заповітом. Відповідно до частини першої статті 1076 Цивільного кодексу України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Зокрема, у статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» поняття «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальну чи моральну шкоди клієнту. Відповідно до статті 62 цього Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. Постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Так, пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Метою розкриття банківської таємниці є з`ясування вмісту (змісту) індивідуального банківського сейфу № [NUMBER] (чарунка [NUMBER] ) з метою виконання виконавцем заповіту своїх обов`язків за секретним заповітом подружжя. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. У відповідності до частини третьої статті 350 та пункту 6 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved