Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 серпня 2008 року по 29 липня 2010 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем. Зазначає, що коли дитині виповнилось шість місяців відповідач покинув сім'ю та з того часу і по час пред'явлення позову ані з позивачем, ані з дитиною відносин не підтримує. Будь-яких перешкод для виконання відповідачем батьківських прав та обов'язків вона не чинила. Проте, участі в вихованні, фізичному та духовному розвитку доньки відповідач не приймає. Зовсім не цікавиться її здоров'ям та особистими досягненнями. На підставі рішення Новокоховського міського суду Херсонської області було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Однак відповідач, нехтуючи своїми батьківськими обов'язками рішення суду не виконує, на утримання дитини коштів не надає, що підтверджується розрахунком заборгованості, який видано 23 лютого 2015 року виконавчою службою Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків вважає, що наслідком їх свідомого систематичного невиконання повинно бути застосування сімейно-правової відповідальності у виді позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засіданні не з'явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та зазначила, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде доцільним та відповідатиме інтересам дитини. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви. Зазначив, що дійсно через постійну зайнятість на роботі довгий час не бачився та не спілкувався з дитиною, але найближчим часом має намір відвідати доньку та відновити стосунки. Підставою яка ускладнювала побачення з дитиною вважає те, що дитина проживає у м. Нова Каховка, що територіально знаходиться в Херсонській області, тоді як він постійно мешкає та працює в м. Дніпропетровську. Аліменти на дитину сплачує періодично. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на обставини викладені у висновку органу опіки та піклування. Представник третьої особи - служба у справах дітей Новокаховської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та зазначила, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде доцільним та відповідатиме інтересам дитини. Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволені позову, зазначивши, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] не відповідає інтересам дитини. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, третіх осіб, заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позовні вимоги не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2008 року по 29 липня 2010 року. Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 27 січня 2009 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилась проживати з [PERSON], яка є позивачем по справі. Позивач займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує її харчуванням та одягом, піклується про всебічний та повноцінний розвиток доньки, яка проживає із нею. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які є близьким подругами позивача зазначили, що [PERSON] не цікавиться життям своєї малолітньої дитини [PERSON], не приділяє їй уваги, не спілкується з нею та не сплачує аліментів. На підставі рішення Новокоховського міського суду Херсонської області було видано виконавчий лист №2-1118/10 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні заборгованість по аліментам за період з 01.01.2011 по 01.02.2015 складає 13091,42 грн. В судовому засіданні відповідач зазначив, що аліменти відповідачу сплачує шляхом переказу грошових коштів на картковий рахунок, відкритий на ім'я [PERSON] Про наявну заборгованість по аліментам у розмірі 13091,42 грн. йому стало відомо з позовної заяви. Чому виконавчий лист знаходиться на виконанні Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні а не в Індустріальному відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції йому також не відомо. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Згідно з висновком органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради №18/5-483 від 13.07.2015 року визнано недоцільним позбавлення батьківських прав батька [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] Органом опіки та піклування встановлено, що [PERSON] надсилає грошову допомогу на утримання дитини на картковий рахунок, який відкритий на ім'я позивача, що підтверджується копіями квитанцій, наданих відповідачем. Відповідно до вищезазначеного висновку [PERSON] зобов'язався в найкоротший термін погасити заборгованість по аліментам. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Відповідно до ст. 164 СК підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В даній справу суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позбавлення батьківських прав як крайній захід впливу за встановлених в судовому засіданні обставин застосований до [PERSON] бути не може.

Outcome: dismissed