Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 10.06.2014 року. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 10 червня 2014 року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді належної йому квартири [ADDRESS]. Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіту не залишив. Позивач як спадкоємиця першої черги за законом, у встановлений законом строк, звернулася до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачка зазначає, що зі слів покійного батька їй відомо про те, що він був членом ЖБК Південний Буг, та повністю виплатив позику за вказану квартиру , однак ні свідоцтва про право власності ні його дублікату після смерті батька позивачка не змогла відшукати, тому через неможливість в позасудовому порядку захистити свої права на спадщину, позивачка була змушена звернутись до суду із даним позовом. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Миколаївської міської ради, також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, та не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 червня 2014 року в м. Миколаєві помер батько позивача [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], власником якої був спадкодавець на підставі реєстраційного посвідчення від 10.03.1992 року за р. № 4803, виданого КП ММБТІ, що підтверджується листом КП ММ БТІ № 2-319 від 20.03.2015 року та реєстраційним посвідченням (а.с.13-14). Із копії спадкової справи № 183/2014, заведеної 09.07.2014 року Пятою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна померлого [PERSON], вбачається, що спадкодавець на випадок своєї смерті заповіту не залишив, і спадкоємцем першої черги за законом є його дочка, позивачка по даній справі [PERSON], яка в установленому законом порядку прийняла спадщину, подавши у 6-місячний строк заяву про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки нею не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, і право власності на спадкову квартиру не було зареєстровано відповідним органом реєстрації прав власності на нерухоме майно. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ГК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із копії паспорту позивача, серія ЕР 174859, виданого Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 20.01.2005 року, вбачається, що позивач була прописана за адресою: [ADDRESS] та проживала за цією адресою разом з спадкодавцем. За таких обставин суд знаходить позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved