Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У жовтні 2018 року заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої посилалися на те, що 11.10.2006 року між ними зареєстровано шлюб у Відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1754. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки на сьогодні вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини між ними припинено, шлюб існує формально, вони мають різні інтереси та погляди на життя, дитина проживає разом з матір'ю, питання її виховання вирішується спільно, майнових претензій один до одного вони не мають, між укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини щодо, [PERSON] та [PERSON] просять суд укладений між ними шлюб розірвати. У судове засідання заявники не з'явились, подавши заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначають, що заяву підтримують повністю, проти розгляду справи без їх участі не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом установлено, що11.10.2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 11.10.2006 року [NUMBER], актовий запис № 1754, виданевідділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 661 (а.с. 8). 11.10.2018 року між заявниками укладено договір щодо участі батьків у забезпеченні умов життя дитини, визначення місця проживання дитини та виховання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г. що зареєстровано в реєстрі за № 336. (а.с. 9). Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. На підставі ст. ст. 109 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved