Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай) на території Кибинської сільради Миргородського району, розміром 2,87 гектарів, після смерті [INFO] року [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказував, [INFO] року помер [PERSON]. За свого життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON] [INFO], земельну ділянку площею 2,87 га, що знаходиться на території Кубинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернувся до Другої Лубенської нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини за заповітом, де було відкрито спадкову справу на майно померлого [INFO] року [PERSON] Відповідно до матеріалів спадкової справи заяву про прийняття спадщини за законом подала також дочка померлого - [PERSON], на ім'я якої 19.01.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] за реєстровим № 23, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження спадкодавця. 03 серпня 2017 року позивач, як спадкоємець за заповітом звернувся до Другої Лубенської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 2,8700 га, що належала померлому [PERSON] Постановою державного нотаріуса Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. від 03.08.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,8700 га, в зв'язку з відсутністю документа, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане майно, тому він був змушений звернутися до суду з метою захисту своїх спадкових справ. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача Кибинської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради (а.с. 27). Представники третьої особи в судове засідання не з'явилися. Відповідно до акту судового розпорядника Миргородського міськрайонного суду від 20.10.2017 року Відділ Держгеокадастру Миргородського району Полтавської області не виявлено, в зв'язку з чим повідомлення суду про місце та час розгляду справи не вручено (а.с.24). Представник Другої Лубенської державної нотаріальної контори направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори (а.с. 29). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши докази по справі в сукупності суд встановив. [INFO] року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 18.07.2016 року Лубенським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області складено відповідний актовий запис за № 471 (а.с.7). За свого життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Тищенко І.В. 10.07.2013 року. Згідно з цим заповітом, [PERSON], заповів [PERSON] [INFO], земельну ділянку площею 2,87 га, що знаходиться на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія [NUMBER] виданого 17.03.2009 року відділом Держкомзему у Миргородському районі (а.с.5,6). 28.10.2016 року спадкоємець за заповітом, позивач [PERSON] звернувся до Другої Лубенській нотаріальній конторі із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а. с. 37). 25.07.2016 року у Другій Лубенській нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 214/2016 на майно померлого [INFO] року [PERSON] згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру (а.с.31). Відповідно до матеріалів спадкової справи заяву про прийняття спадщини за законом подала також дочка померлого - [PERSON], на ім'я якої 19.01.2017 року за реєстровим № 20 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] та за реєстровим № 23 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження спадкодавця (а.с.34 зворот, 55 зворот, 58). 03 серпня 2017 року спадкоємець, позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 2,8700 га, що знаходиться на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що належала померлому [INFO] року [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. від 03.08.2017 року вих. № 963/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,8700 га, що знаходиться на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що належала померлому [INFO] року [PERSON], в зв'язку з відсутністю документа, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане майно(а.с.13). Належність спадкодавцю [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2,87 га, що знаходиться на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 17.03.2009 року, який позивач отримав у відділі Держгеокадастру у Миргородському районі та витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.5,9-11). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємці; за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з п. 1 ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Спадкодавець за свого життя отримав право власності на земельну ділянку та у встановленому законом порядку оформив, документ, який підтверджує зареєстроване право власності (державний акт на право власності на земельну ділянку). Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено про наявність у [PERSON] інших спадкоємців, окрім позивача [PERSON]- дочка померлого - [PERSON], на ім'я якої 19.01.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] та за реєстровим № 23 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження спадкодавця. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, Кибинська сільська рада Миргородського району Полтавської області, права позивача в розумінні ст. 3 ч. 1 ЦПК України не порушила, в той час як наявний інший спадкоємець, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON]. Статтю 89 ЦПК України, передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати понесені позивачем при звернені до суду відповідачем відшкодуванню не підлягають .

Outcome: dismissed