Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 3 з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Миколаїв, провулок Екіпажний, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер 26.11.2015 року. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що після смерті її чоловіка [PERSON], відкрилась спадщина на вищезазначений будинок. Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є вона [PERSON], як дружина, та яка спадщину прийняла, звернувшись із заявою до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори, та їх діти [PERSON], [PERSON], які від спадщини відмовилися на її користь. Позивач, як спадкоємиця першої черги за законом, звернулася до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки в матеріалах спадкової справи наявна довідка КП ММБТІ від 06.04.2016 року за № 2-328/1, згідно якої, власником житлового будинку, станом на 28.12.2012 року є радгосп ім. Карла Маркса на підставі реєстраційного посвідчення виданого виконкомом Жовтневої ради народних депутатів від 25.11.1989 року, отже, право власності на спадкове майно за спадкодавцем не зареєстровано у встановленому законом порядку. Тому через неможливість в позасудовому порядку вирішити дане питання позивач звернулася до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, вимоги, викладені у позові, підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Миколаївська міська рада, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи - П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора, також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Суд дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 26 листопада 2015 року в м. Миколаєві помер чоловік позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 3 з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Миколаїв, провулок Екіпажний. Із матеріалів справи вбачається, що 28.12.1991 року між [PERSON] та Агрофірмою ім. Карла Маркса був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] придбав зазначений житловий будинок. Даний договір був посвідчений державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] за р. № 4486 (а.с.12-13). Згідно ст. ст. 1216, 1218 ГК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із копії спадкової справи № 70/2016 до майна померлого 26.11.2015 року [PERSON], заведеної П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкодавець на випадок своєї смерті заповіту не залишив, а спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON], дружина, яка спадщину прийняла, звернувшись із заявою до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори, та їх діти [PERSON], [PERSON], які від спадщини відмовилися на користь позивачки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до ч.2 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації. За таких обставин, відповідно до вимог п.п. 1,5 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved