Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом. Зазначивши, що 08.08.2014 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від спільного проживання мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них не склалося, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лугинського районного управління юстиції у Житомирській області 08.08.2014 року, актовий запис № 19. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Також просить понесені нею судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 24.10.2019 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 02.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена у судове засідання не з`явилася. Подала заяву, що проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд неповідомив. Відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких\~обставин судом\~ухвалено рішення\~про розгляд\~справи у\~заочному порядку без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 08.08.2014 року був укладений шлюб, який зареєстрований відділом ДРАЦС РС Лугинського РУЮ у Житомирській області, актовий запис № 19 (а. с. 6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 7, 8). Відповідно до довідки № 4012 від 24.07.2019 року [PERSON] та [PERSON] , проживають разом з матір?ю [PERSON] (а. с. 12). Спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, спільне господарство не ведуть , разом не проживають. Статтею 56\~CК\~України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що до реєстрації шлюбу у позивача було прізвище « [PERSON] », яке вона змінила на « [PERSON] » у зв`язку з одруженням з відповідачем. Право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] » позивачеві гарантує держава. Отже, вимога позивача про залишення їй прізвища « [PERSON] » підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Одже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved