Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У жовтні 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до Червонознам'янської сільської ради Полтавської області, третя особа: Третя кременчуцька державна нотаріально контора про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що [INFO], померла [PERSON], яка мешкала в [ADDRESS]. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарським будівлями і спорудами розташований за адресою : [ADDRESS]. 25 лютого 2005 року було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Червонознам'янської сільської Ради, відповідно до якого [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] все майно яке буде належати їй на випадок смерті. У передбачений законом строк позивач звернувся до державного нотаріуса Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Горбенко Л.В. з заявою про прийняття спадщини та на отримання свідоцтва про право на спадщину. В подальшому із-за тривалої хвороби питанням оформлення спадщини позивач не займався. 25 серпня 2015 року державним нотаріусом Горбенко Л.В. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) у зв'язку з тим, що позивачем не надано правовстановлюючі документи на спадковий будинок і таким чином не підтверджено право власності померлої на зазначений об'єкт нерухомості. Проте, на думку позивача, [PERSON] набула право власності на будинок, господарські будівлі та споруди з наступних підстав. Згідно з записом № 27-143 в погосподарській книзі виконавчого комітету Червонознам'янської сільської Ради за [PERSON] значиться житловий будинок, 1970 року забудови та господарські будівлі, що розташовані в [ADDRESS], що розташовані на земельній ділянці розміром 0,05 га. Спадкове майно було збудовано у 1970 році, тобто у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунальногогосподарства УРСР 31.01.1966 р. Ст.ст. 100, 102 ЦК УРСР встановлювали право громадянина мати у власності жилий будинок. За правилами п. 4 Інструкції реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності, та розташовані в межах міст і селищ міського типу УРСР. Тобто Інструкцією не встановлено обов'язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селі. Судова практика розгляду справ про визнання права власності на спадкове майно за відсутністю правовстановлюючих документів висвітлена в листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику у справах про спадкування». В п.п. 3.3 листа зазначено, що право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з господарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. Виписка з господарської книги свідчить про належне володіння [PERSON] нерухомим майном, яке було збудовано на законних підставах та наявність усіх необхідних документів відповідно до законодавства, яке діяло на момент побудови цього майна. На підставі викладеного позивач [PERSON] просив суд ухвалити рішення, яким: визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. На адресу суду від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності. Представник відповідача - Червонознам'янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи - Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав листа про слухання справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами і не оспорюється сторонами, що [INFO], померла [PERSON], яка мешкала в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарським будівлями і спорудами розташований за адресою: [ADDRESS]. 25 лютого 2005 року, [PERSON] було складено заповіт зареєстрований в реєстрі за № 128, посвідчений секретарем виконавчого комітету Червонознам'янської сільської Ради, відповідно до якого [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] все майно яке буде належати їй на випадок смерті. Згідно технічного паспорту на об'єкт нерухомого майна, виготовленого ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], яке складається з: житлового будинку - літ. «А», погрібу окремо збудованого - літ. «Д», погріб під частиною будівлі - літ. «еп», прибудова - літ. «а», прибудова - літ. «е», сарай - літ. «Б», сарай - літ. «В», сарай - літ. «Г», літня кухня - літ. «Е», убиральня - літ. «Ж», гараж - літ. «З», ганок - літ. «аг», колодязь питний - літ. «К», ворота - № 1, хвіртки - № 4,6, огорожі - № 2,3,5,7. Позивач звернувся до державного нотаріуса Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Горбенко Л.В. у передбачений законом строк з заявою про прийняття спадщини та на отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до постанови « Про відмову у вчинення нотаріальної дії» виданої 25 серпня 2015 року, державним нотаріусом Горбенко Л.В. розглянувши документи подані [PERSON] для оформлення спадкових прав та видачі на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в [ADDRESS],що належить [PERSON], померлій 0[INFO], вважає, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки, спадкоємцем [PERSON] не подано правовстановлюючі документи на спадковий будинок, чим не підтверджено право власності померлої на зазначений об'єкт нерухомості. За таких обставин, державним нотаріусом Горбенко Л.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON], померлій 0[INFO]. Згідно довідки № 1491 виконавчого комітету Червонознам'янської сільської ради, в погосподарській книзі виконавчого комітету є запис № 27-143, який свідчить про те, що за [PERSON] значиться житловий будинок, 1970 року забудови та господарські будівлі, що розташовані в [ADDRESS], що розташовані на земельній ділянці розміром 0,05 га. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців ( спадкова трансмісія). Згідно листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) вирішується в судовому порядку. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов доведений і підлягає задоволенню.

Outcome: approved