Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом та після зменшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 5\~086, 28 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 серпня 2014 року у дворі будинку № 12 Б по вулиці Корольова у м. Чернігові, малолітній син відповідачів керував велосипедом і здійснив наїзд на автомобіль, який належить позивачу, в результаті такого наїзду автомобіль отримав механічні пошкодження. Того ж дня позивач звернувся до чергової частини ЧМВ УМВС України в Чернігівській області з метою вжиття необхідних заходів до [PERSON] Прибувши на місце, працівники міліції опитали позивача та, оглянувши автомобіль, виявили пошкодження деяких частин автомобіля. За результатами проведеної перевірки працівниками міліції було встановлено, що дійсно малолітній син відповідачів [PERSON], катаючись на велосипеді, пошкодив автомобіль позивача, про що 24.08.2014 року було складений відповідний висновок. Відповідно до Висновку за результатами проведення авто товарознавчого дослідження № 1020/16-24 від 09.03.2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. СВ 1351 ВА, внаслідок пошкодження 12.08.2014 року, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі 5086, 27 грн. складає 10172, 54 грн. Крім того, позивачем було витрачено кошти на проведення автотоварознавчих досліджень та витрати на правову допомогу складають 3\~500 грн. Таким чином, відповідачі як батьки малолітньої дитини, яка пошкодила автомобіль позивача, відповідальні за завдання йому збитків. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовільнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечували, посилаючись на відсутність причинного звязку між діями відповідачів та заподіяною шкодою позивачу. Заслухавши пояснення, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 12 серпня 2014 року у дворі будинку № 12Б по вулиці Корольова у м. Чернігові, малолітній син відповідачів [PERSON] катався на велосипеді та здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], який належить позивачу, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Зазначені обставини підтверджуються висновком ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 21.08.2-14 року по зверненню [PERSON] та показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Висновку автотоварознавчого дослідження № 1020/16-24 від 09.03.2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. СВ 1351 ВА, внаслідок пошкодження 12.08.2014 року, без врахування розміру втрати товарної вартості у сумі 5086, 27 грн. складає 5086, 27 грн. Позивач в судовому засіданні пояснив, що не просить стягувати з відповідачів розмір втрати товарної вартості, враховуючи, що раніше його автомобіль було пошкоджено внаслідок ДТП та згодом відремонтовано. 12.10.2015 року для встановлення причинного звязку між протиправною поведінкою і заподіяною шкодою судом по справі було призначено судову транспортно-трасологічну експертизу, але така проведена не була у звязку з не оплатою відповідачем вартості експертизи та ненаданням необхідних матеріалів, що свідчить про ухилення відповідача [PERSON] від участі в експертизі, тому суд застосовує в даному випадку положення ч. 1 ст. 146 ЦПК України. Суд не приймає до уваги показання неповнолітнього свідка [PERSON], оскільки такі спростовуються зібраними по справі доказами. Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положення ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років) відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт завдання позивачу майнової шкоди малолітньою дитиною відповідачів, у звязку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Таким чином, з відповідачів у солідарному порядку належить стягнути на користь позивача 5 086 грн. 27 коп. вартості відновлювального ремонту автомобіля без урахування втрати його товарної вартості, 295, 20 грн. вартості експертного дослідження, оскільки такі витрати є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, 3\~500 грн. документально підтверджених витрат на правову допомогу та 243, 60 грн. сплаченого судового збору, а всього 9 125 грн. 07 коп.

Outcome: approved