Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що її батьки [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у шлюбі побудували житловий будинок, надвірні та господарські будівлі, що знаходяться у с. Брониця по вул. Запільська, 24, Камінь-Каширського району, Волинської області. 24 листопада 1980 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщину, яку прийняла її мати [PERSON] шляхом спільного проживання на час смерті зі спадкодавцем та стала власницею житлового будинку в цілому. 15 лютого 2014 року померла [PERSON] Спадкоємцем першої черги за законом, окрім неї, є її брат, - відповідач [PERSON], який спадщину не прийняв. В шестимісячний строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, надвірні будівлі і споруди, що знаходяться у с. Брониця по вул. Запільська, 24, Камінь-Каширського району, Волинської області. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав і не заперечив визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батьків. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке, згідно зі ст. 1216 цього Кодексу, являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 67, 68), які перебували у зареєстрованому шлюбі і за час спільного проживання у 1970 році побудували житловий будинок «А-1», загальною площею 65,50 кв.м., з верандою «а» та сарай «а1», що знаходяться по вул. Запільська, 24, у с. Брониця, Камінь-Каширського району, Волинської області. Вказані обставини стверджуються довідкою № 2571 від 31.12.2015 р., витягом з погосподарської книги № 6 за 2016 рік Броницької сільської ради Камінь-Каширського району та матеріалами інвентаризаційної справи № 182 за 2016 рік (а.с. 11, 42 зворот, 48-62). Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. 24 листопада 1980 року [PERSON] помер (а.с. 6). З дня його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину спірного нерухомого майна, яку прийняла його дружина [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. 15 лютого 2014 року померла мати позивачки - [PERSON] (а.с. 5). За життя остання склала заповіт, нотаріально посвідчений секретарем Броницької сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області [PERSON] 21 вересня 2004 року та зареєстрований в журналі за № 243, яким спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами заповіла своїй дочці [PERSON] Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 43). Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 01 лютого 2016 року, яке набрало законної сили 12 лютого 2016 року, [PERSON] визначено додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 15 лютого 2014 року у с. Брониця Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 41). Позивачка [PERSON] прийняла спадщину, що відкрилася з дня смерті її матері, у порядку спадкування за заповітом, подавши 23 лютого 2016 року заяву про прийняття спадщини (а.с. 39). Спадкоємець першої черги за законом, відповідач [PERSON], який є сином спадкодавця, спадщину не прийняв. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу [PERSON] № 99/01-14 від 30.03.2016 р. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, оскільки остання не подала правовстановлюючих документів на них та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 8). Разом з тим, оскільки спадкодавець [PERSON] таких правовстановлюючих документів за життя не мала, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 18.04.2016 р. № 57542888 (а.с. 32), позивачка [PERSON] позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що за [PERSON] належить визнати право власності на житловий будинок з верандою та сарай, що належали спадкодавцеві [PERSON] За згодою позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved