Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суд з позовною заявою, якою просив стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 12990 грн. 08 коп., а також судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову вказав, що 06 березня 2014 року у м. Дніпропетровську по вул. Плеханова в районі перехрестя з вул. Леніна, автомобілем марки «Деу Сенс», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті ДТП, застрахований їхньою компанією автомобіль марки «MAZDA6», номерний знак [NUMBER],договір страхування № 530570180.13), що належить [PERSON] та під його керуванням отримав механічні пошкодження. Відповідно до довідок ДАІ про ДТП та постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2014 року ДТП мала місце з вини відповідача. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля було складено висновок № 20/14А від 21 березня 2014 року, відповідно до якого матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля марки «MAZDA6», номерний знак [NUMBER] складає 65658 грн. 65 коп. Відповідно до умов договору страхування страховик сплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, тому на підставі рахунку ТОВ «Сервіс-Центр «Альфа» № 63/14 від 06 березня 2014 року було сплачено страхове відшкодування у розмірі 61990 грн. 08 коп. Автомобіль марки «Деу Сенс», номерний знак [NUMBER] на момент ДТП був забезпечений, а цивільно-правова відповідальність [PERSON], була застрахована в ПрАТ «СК «Україна» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3913735, яким встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну в розмірі 50\~000 грн., франшиза у розмірі 1000 грн. 00 коп. Рішенням господарського суду м. Києва по справі № 910/25322/14 від 09 грудня 2014 року з ПрАТ «Страхова компанія Україна» було стягнуто на користь позивача суму у розмірі 49\~000 грн. 00 коп. Розмір заподіяних відповідачем збитків, перевищує ліміт відповідальності страховика за страховим полісом № АС/3913735, відповідно до ст. 1194 ЦК України на відповідача покладається обовязок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди 61\~990 грн. 08 коп. та страховим відшкодуванням 49\~000 грн. 00 коп., що складає суму 12\~990 грн. 08 коп., тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій просив справу розглядати без їх участі та задовольнити позов в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 06 лютого 2014 року о 07 год. 30 хвл. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Деу Сенс», номерний знак [NUMBER] по вул. Плеханова в районі перехрестя з вул. Леніна у м. Дніпропетровську, під час руху не витримав безпечну дистанцію в результаті чого скоїв наїзд на зупинений попереду автомобіль «MAZDA6», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] При цьому [PERSON]А порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, що підтверджується довідкою № 9357706 Відділу Державтоінспекції з обслуговування м. Дніпропетровська Управління Деравтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області від 09.04.2014 року за № 14/1-5172 вк (а.с.22-23). Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Дана постанова набула чинності у встановленому законом порядку (а.с.24) Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена і не підлягає додатковому доказуванню. Транспортний засіб «MAZDA 6», номерний знак [NUMBER] належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів серії САО 107913 (а.с.20). 08.08.2013 року між ПрАТ «АСК Інго Україна» та [PERSON] було укладено договір страхування № 530570180.13, предметом якого є добровільне страхування транспортного засобу «MAZDA6», номерний знак [NUMBER] та цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасного випадку (а.с. 16-18). Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3913735 було застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «Деу Сенс», номерний знак [NUMBER] [PERSON] Ліміт за шкоду ману складає 50\~000 грн. 00 коп., франшиза 1\~000 грн. 00 коп. (а.с.19). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленої законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. 25 березня 2014 року [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про випадок № 114287 (а.с.21). 13 березня 2014 року було складено протокол огляду транспортного засобу і згідно висновку експертного дослідження автотовароведа № 20/14А від 21 березня 2014 рокуматеріальна шкода спричинена власнику автомобіля «MAZDA6», номерний знак [NUMBER] внаслідок пошкодження при дорожньо-транспортної пригоди складає 67658 грн. 65 коп. (а.с. 25-54). Згідно рахунку № 63/14 від 06 березня 2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Цент «Альфа» вартість відновленого ремонту складає 62 021 грн. 28 коп. (а.с.55). Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» визнав дорожньо-транспортну приходу страховим випадком та на підставі страхового акту № 111950 від 01.04.2014 року (а.с. 57) і відповідно до п. 10 умов договору страхування № 530570180.13 перерахував ТОВ «Сервіс-Альфа» 61\~990 грн. 08 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 3228 від 15.04.2014 року. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України,\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно частини другої\~ ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою\~ст. 1191 ЦК України,\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки та за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Рішенням господарського суду м. Києва від 09.12.2014 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» страхове відшкодування в порядку регресу 49\~000 грн. 00 коп. (а. с. 60-63). Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхового випадку (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Різниця між фактичним розміром шкоди 61990 грн. 08 коп. та страхового відшкодування 49\~000 грн. 00 коп. складає 12\~990 грн. 08 коп. Тому, враховуючи судом обставини справи та викладені норми чинного законодавства України суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved