Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 01 листопада 2016 року на 9/100 частини домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпрі. В обґрунтування позову вказала, що 25 грудня 1971 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. 20 грудня 1972 року народився син [PERSON]. 26 липня 1980 року народився син [PERSON]. 07 грудня 1972 року був укладений договір купівлі-продажу/, згідно якого її чоловік [PERSON] купив 1/8 частину домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпропетровську. Цей правочин був посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-2927 та зареєстрований в КП «ДМБТІ» 24 березня 1973 року в реєстрову книгу № 269 за реєстровим № 85. Рішенням виконкому Красногвардійської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 319/2 від 24 липня 1992 року був затверджений акт ідеальних часток співвласників домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпропетровську і визнано право власності за [PERSON] на 9/100 частини всього домоволодіння. Зазначене рішення було постановлено на підставі акту ідеальних часток, складеному 29 червня 1992 року інженером МБТІ після обстеження вказаного обєкту нерухомості, з яким були згодні всі співвласники цього домоволодіння, про що свідчать їх підписи на цьому акті ідеальних часток. Згідно висновку з технічної інвентаризації, складеному 23 травня 2017 року, на земельній ділянці вищезазначеного домоволодіння відбулося будівництво гаражів К,Л, сараю Ж в житловому будинку літ. В-1 переобладнання поз. 8-3 площею 10,5 кв.м. із нежитлової в житлову до 05 серпня 1992 року, що відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року за № 127, затвердженої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 не належить до самочинного будівництва. Крім того, в житловому будинку літ. В-1 загальна площа зменшилась на 0,4 кв.м. за рахунок улаштування перегородки між поз. 8-1 та 8-2, що відповідно до Інструкції не належить до самочинного будівництва. 01 листопада 2016 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина за законом першої черги: позивачка та його діти. 20 березня 2017 року вона звернулася до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, у звязку з чим була заведена спадкова справа. Її син [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька. Син [PERSON] заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавав, тому він вважається спадкоємцем, який спадщину не прийняв. 19 червня 2017 року Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора видала на її імя свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, розташовану на території Єлізарівської сільради Солонянського району Дніпропетровської області за реєстром № 2-374. У звязку з тим, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка на частину домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпрі. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19 червня 2017 року державний нотаріус [PERSON] відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння за вказаною адресою після смерті [PERSON] у звязку з тим, що спадкоємець за життя не перереєстрував належну йому частку у праві власності на спадкове домоволодіння у реєстраційній установі. Той факт, що спадкодавцем [PERSON] за життя не була перереєстрована його частка у праві часткової власності ніяким чином не впливає на можливість визнання за нею права на спадкування належних померлому 9/100 частин домоволодіння. Вважає, що до складу спадщини, яка лишилася після смерті чоловіка входить право на спадщину як майнове право (обєкт спадкування) у вигляді 9/100 частини спадкового домоволодіння, у звязку з чим вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Представник третьої особи: Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без участі представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно ч.1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок»\~судам підвідомчі спори, пов'язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про зміну розміру часток будинку, що знаходиться в спільній частковій власності. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 719750, виданим 04 листопада 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2289 (а.с.26). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке, зі слів позивачки, серед іншого, складається з 9/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м Дніпро (раніше м. Дніпропетровськ), вул. Звивиста, буд. 39а. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], померлого 01 листопада 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 192640, виданим 25 грудня 1971 року Єлізарівською сільською радою Солонянського району, актовий запис № 32 (а.с.15). Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є також його діти: [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 16) та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.17). Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Так, згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У звязку з вищевказаним, позивачка, у встановленому законом порядку, 20 березня 2017 року звернулася до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 01 листопада 2016 року, після чого було заведено спадкову справу № 163/2017. Також, 21 березня 2017 року до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори звернувся син покійного [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого 01 листопада 2016 року [PERSON] на користь [PERSON]. Син покійного [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори не звертався. Таким чином, інших спадкоємців, які б заявили свої права на спірне домоволодіння, окрім позивачки, не встановлено. 19 червня 2017 року позивачка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,2700 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.39). 19 червня 2017 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON]\~ була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Звивиста, буд. 39а після померлого 01 листопада 2016 року [PERSON] у звязку з тим, що неможливо визначити склад спадкового майна. Так, згідно листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16 травня 2017 року за № 6146 та рішення виконкому Красногвардійської райради народних депутатів за № 39/2 від 24 липня 19992 року за [PERSON] визнано право власності на 9/100 частин вищезазначеного домоволодіння, але для перереєстрації права власності до КП «ДМБТІ» він не звертався. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абзаців 14-17 п. 3.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Оскільки нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, виник цивільно-правовий спір, який підлягає розглядові у позовному провадженні. Судом встановлено, що 07 грудня 1972 року [PERSON] купив 1/8 частину домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпропетровську. Цей правочин був посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-2927 та зареєстрований в КП «ДМБТІ» 24 березня 1973 року в реєстрову книгу № 269 за реєстровим № 85 (а.с.13-14). 29 червня 1992 року інженером МБТІ було обстежено домоволодіння № 29а по вул. Звивистій в м. Дніпропетровську та встановлено, що [PERSON] належить в житловому будинку В-1 приміщення 8-3, 8-4, 8-5, 8-6 площею 34, 2 кв.м., сіни в-1, погріб під в-1, що складає 9/100 частини усього домоволодіння. Споруди 1-6, И, М, Г в загальному користуванні. Про що було складено акт ідеальних часток. Даний акт було складено без врахування самовільно збудованого [PERSON] гаражу літ. Л, самовільно збудованого [PERSON] гаражу літ. К, самовільно збудованого [PERSON] сараю літ. Р, самовільно збудованого [PERSON], сараю літ. Ж, самовільно збудованих [PERSON] сіней літ. а3-1 та самовільно збудованих [PERSON] сіней літ. а-1 (а.с. 20-22, 24-25). Рішенням виконкому Красногвардійської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 319/2 від 24 липня 1992 року був затверджений акт ідеальних часток співвласників домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпропетровську і визнано право власності за [PERSON] на 9/100 частини всього домоволодіння та зобовязано оформити технічну документацію в МБТІ, що підтверджується архівним витягом з рішення № 03-44/А-283 від 18 липня 2017 року (а.с. 19). Згідно листа Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 6146 від 15 травня 2017 року, станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Звивиста, буд. 39а містяться відомості про право власності за [PERSON] на 1/8 частини домоволодіння (частка не перереєстрована). 27 вересня 2010 року інвентаризацією встановлено самочинне будівництво гаражів літ. Л., К та сараю літ. [PERSON] площа будинку літ. А-і складає 79,0 кв.м., загальна площа 142,9 кв.м., житлова площа будинку літ. Б-1 складає 98,9 кв.м., загальна площа 182, 1 кв.м., житлова площа житлового будинку літ. В-1 складає 108,1 кв.м., загальна площа 180 кв.м. (а.с. 23). Згідно технічного паспорту, складеного станом на 05 травня 2017 року за вказаним адресом знаходиться домоволодіння, яке складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 142,9 кв.м., житловою площею 79,0 кв.м., житлового будинку Б-1, загальною площею 182,1 кв.м., житловою площею 98,9 кв.м., житлового будинку В-1, загальною площею 179,6 кв.м., житловою площею 118,6 кв.м., господарчі будівлі та споруди: гаражі літ. З,К,Л,С,1Б,1Г,1Д,1Е,1Ж, сараї літ. Ж,П,Ч, душ літ. О,Є.1А (тимч.) літ. У,1В, вбиральні літ. М,Н, навіс літ. Х,Ф,Ю, альтанка літ. Я, споруди № 1-19, I У (а.с. 31-36). 23 травня 2017 року проведено технічну інвентаризацію домоволодіння розташованого по вул. Звивиста, 39а у м. Дніпрі за результатами якої встановлено, що літ. 1Б, 1Г, 1Д, 1Е, 1Ж гаражі побудовані самочинно, літ. И вбиральню, літ. Т, літ. Д, літ. Р сараї знесено. Також під час інвентаризації встановлено, що на земельній ділянці відбулося будівництво літ. К, літ. Л гаражів, літ. Ж сараю в житловому будинку літ. В-1 переобладнання поз. 8-3 площею 10,5 кв.м. в житлову до 05 серпня 1992 року, літ. 1В сараю тимчасового, літ. 1А душу, що відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року за № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 не належать до самочинного будівництва. Крім того, в житловому будинку літ. В-1 загальна площа зменшилась на 0,4 кв.м. за рахунок улаштування перегородки між поз. 8-1 та 8-2 відповідно до Інструкції не належить до самочинного будівництва, що підтверджується висновком з технічної інвентаризації від 23 травня 2017 року (а.с. 37). Таким чином, встановлено, що [PERSON] за життя набув право власності на 9/100 частини домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпрі, а тому відповідно вказане майно увійшло до спадкової маси після його смерті. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на 9/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м Дніпро (раніше м. Дніпропетровськ), вул. Звивиста, буд. 39а, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 01 листопада 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved