Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, вказуючи, що йому належить 65/200 частки домоволодіння №13 по вул. Кленовій у м. Маріуполі з належними до цієї частки господарськими будівлями та спорудами за, інша 65/200 частки належить відповідачці. На вказаній земельній ділянці розташовані: жилий будинок літ. «А-1», з погріб літ. «А/п» та тамбури літ. «а-1», «а?-1», «а?-1», жилою площею 62,7 кв.м., жилий будинок літ. «Б-1», жилою площею 20,5 кв.м., пять сараїв літ. «В-1», «Д-1», «Е-1», «Ж-1», «З-1», дві літні кухні літ. «И-1», «Л-1», навіс літ. «К-1», дві вбиральні літ. «М-1», «Н-1». Вказує, що між ним та відповідачкою виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження належного їм майна і угод про спосіб виділення в натурі частки позивача не досягнуто. За технічними показниками 65/200 частка може бути відокремлена та виділена в натурі, у звязку з тим, що є окремий вихід. На підставі викладеного позивач просить виділити в натурі належну йому на праві власності 65/200 частки домоволодіння №13 по вул. Кленовій у м. Маріуполі, яка складається з частки жилого будинку літ. «А-1», а саме: жилої кімнати літ. «1-3», жилої кімнати літ. «1-4», жилої кімнати літ. «1-5», жилої кімнати літ. «2-4», тамбуру літ. «а?-1», тамбуру літ. «а?-1». Позивач та його представник в судове засідання не зявились, надали заяву з проханням про розгляд справи у їх відсутність, підтримкою позовних вимог та їх задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, про визнання позовних вимог та не заперечення проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та його задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24.05.2013 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [INFO], належить 65/200 частин житлового будоволодіння з належними до цієї частки господарськими будівлями та спорудами за №13 по вул. Кленовій у м. Маріуполі та дане право спільної часткової власності було зареєстроване 24.05.2013 року. Згідно технічного паспорту на житловий будинок №13 по вул. Кленовій у м. Маріуполі інша 65/200 частка вказаного домоволодіння належить [PERSON] У відповідності до висновку експерта по технічному обслуговуванню будівель і споруд від 26.06.2015 року [PERSON] технічно можливо виділити в натурі без проведення будівельних робіт по переплануванню приміщень належну йому частку з 65/200 частин домоволодіння з належними до цієї частки господарськими будівлями та спорудами за №13 по вул. Кленовій у м. Маріуполі. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 цієї статті. За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки сторони в добровільному порядку не досягли домовленості щодо користування, утримання та збереження належних їм часток домоволодіння №13 по вул. Кленовій у м. Маріуполі, позивач скористався вищевказаним правом, звернувшись до суду з даним позовом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що знаходиться у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі\~\~виділу між співвласниками право\~спільної\~\~часткової власності на нього припиняється. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Згідно з роз'ясненням в п. 7 тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна 65/100 частин домоволодіння №13 по вул. Кленовій у м. Маріуполі з належними до цієї частки господарськими будівлями та спорудами пропорційно своїй частці у ньому, суд здійснюючи поділ майна в натурі повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Зважаючи на ті обставини, що в домоволодінні №13 по вул. Кленовій у м. Маріуполі маються окремі виходи до тих приміщень, якими користуються [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності,\~\~встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, оскільки в домоволодінні №13 по вул. Кленовій у м. Маріуполі маються окремі виходи до тих приміщень, якими користуються [PERSON] та [PERSON] та виділення в натурі позивачу належної йому частки можливо без проведення будівельних робіт по переплануванню приміщень, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог позивача у повному обсязі. На\~\~підставі\~\~викладеного\~\~та

Outcome: approved