Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У квітні 2016 року орган опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації Київської області (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Миронівської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в м. Миронівка на території Миронівського району зареєстрована та проживає [PERSON], [INFO], яка являється одинокою матір'ю та має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 17.04.2014 сім'я [PERSON] перебуває на обліку у Миронівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді як така, що потрапила в складні життєві обставини та з метою виведення родини з кризи та перебуває на обліку при Миронівському міськвиконкомі, як така, що потрапила в складні життєві обставини. Відповідач [PERSON] зловживає алкогольними напоями, перебуває на обліку у нарколога Миронівської ЦРЛ, веде аморальний спосіб життя, не створює належних житлово- побутових умов для проживання малолітнього сина, зацікавленості у збереженні родини та покращенні умов для проживання дитини не виявляє. У зв'язку із чим через неналежне виконання батьківських обов'язків рішенням виконкому Миронівської міської ради від 27.03.2015№75 малолітнього [PERSON] було влаштовано на тимчасове перебування до Миронівського відділення Київського обласного центру соціально- психологічної реабілітації дітей «Оберіг»», де він перебуває по даний час. Не дивлячись на це [PERSON] до цього часу ніде не працевлаштувалася, не створила належних умов для проживання сина, у випробовувальний термін була неодноразово помічена в громадських місцях в стані алкогольного сп'яніння, не пройшла належного лікування від алкогольної залежності та по даний час перебуває на обліку в кабінеті нарколога Миронівської ЦРЛ, дитину у центрі реабілітації не відвідує, життям, здоров'ям і поведінкою сина не цікавиться. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, а тому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO] та стягнути із відповідача аліменти на користь осіб чи установ де буде утримуватися малолітній [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 400 грн. до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів і підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про місце, день та час розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у її відсутності до суду не надходила. Представник третьої особи позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. У своїх усних поясненнях зазначила, що органом опіки та піклування Миронівської міської ради вживалися заходи, щодо допомоги [PERSON] по виходу із складної життєвої ситуації, пропонувалася допомога по працевлаштуванню та оформленні матеріальної допомоги, однак відповідач відмовилася. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 2 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклуваник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В силу вимог ст.ст. 51, 52 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава заохочує і підтримує благодійницьку діяльність щодо дітей. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [ADDRESS] з 18.02.2004, що підтверджується копією паспорта /а.с.6/. Відповідач має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київській області 15.12.2010 /а.с.7/. З 02.04.2015 і по даний час дитина перебуває у Миронівському відділенні Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг» на повному державному забезпеченні, що підтверджується довідкою Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг» від 11.04.2016 /а.с.18/. Громадянка [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони: зловживає алкогольними напоями, перебуває на обліку у нарколога Миронівської ЦРЛ, про що свідчить довідка районного нарколога від 31.08.2015, веде аморальний спосіб життя, не створила належних житлово- побутових умов для проживання малолітнього сина. Хлопчик постійно брудний, недоглянутий, напівголодний, доглядом за дитиною періодично займаються сусіди. Іграшки та книжки для дитини відсутні. В оселі постійно брудно, неприбрано. Постільна білизна, дитячі речі, рушники брудні. У будинку тяжке, затхле повітря /а.с. 8, 9, 16,21/. З 17.04.2014 сім'я [PERSON] перебуває на обліку у Миронівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, як така, що потрапила в складні життєві обставини та з метою виведення родини з кризи. На зауваження, поради працівників Миронівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та попередження про можливе відібрання сина та позбавлення батьківських прав, [PERSON] не реагувала. Домовленість з Черкаським благодійним центром «Надія» про безкоштовне лікування від алкогольної залежності заради збереження родини [PERSON] проігнорувала. Після усіх вжитих заходів особливої зацікавленості у збереженні родини та покращенні умов для проживання дитини жінка не виявляє, про що свідчить лист центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 18.04.2016 року № 36 /а.с.11/. До Миронівської міської ради неодноразово надходили усні скарги від завідуючої Центру розвитку дитини «Зернятко» [PERSON] про те, що мати забирає малолітнього сина [PERSON] із дитячого закладу, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Негативно характеризують [PERSON] і сусіди. Також надходили скарги від працівників магазину «Колосок» про те, що неодноразово помічали [PERSON] в нетверезому стані під час відвідування нею магазину /а.с. 25,26/. Сім'я [PERSON] перебуває на обліку при Миронівському міськвиконкомі, як така, що потрапила в складні життєві обставини (неблагопо лучна). 20.03.2015 членами комісії в складі: провідного спеціаліста з питань сім'ї, дітей та молоді Миронівського міськвиконкому [PERSON], головного спеціаліста служби у справах дітей та сім'ї Миронівської райдержадміністрації [PERSON], оперуповноваженої групи кримінальної міліції у справах дітей Миронівського РВГУ МВС України в Київській області [PERSON], завідувача сектором державних соціальних інспекторів УСЗН Миронівської РДА [PERSON] було складено акт про залишену дитину. В акті свідчилося про те, що 20.03.2015 в будинку громадянки [PERSON] по [ADDRESS] було виявлено малолітнього [PERSON], якого в цю сім'ю привели незнайомі люди. Мати малолітнього [PERSON] перебувала вдома за адресою:[ADDRESS] в явно вираженому стані алкогольного сп'яніння і не знала, де перебуває її син. Малолітній [PERSON] був голодним. Комісією було вирішено направити [PERSON] в дитяче відділення Миронівської ЦРЛ для медичного обстеження та подальшого влаштування /а.с. 10/. Через неналежне виконання батьківських обов'язків рішенням виконкому Миронівської міської ради від 27.03.2015 №75 малолітнього [PERSON] було влаштовано на тимчасове перебування до Миронівського відділення Київського обласного центру соціально- психологічної реабілітації дітей «Оберіг»», де він перебуває по даний час. За час перебування [PERSON] в Миронівському відділенні Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг» мати, [PERSON] відвідувала його 4 рази в 2015 році, у 2016 році дитину не відвідала жодного разу. Привозила продукти харчування. Життям, здоров'ям та поведінкою вихованця у працівників центру не цікавилася, що підтверджується довідкою Миронівського відділення ЦСПРД від 11.04.2016 /а.с. 15/. Гр.[PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.І КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків, про що свідчить довідка органів внутрішніх справ від 30.03.2015 №1849. При обстеженні житла 09.12.2015 в якому проживав малолітній [PERSON], головним спеціалістом служби у справах дітей та сім'ї Миронівської районної державної адміністрації [PERSON] та керуючою справами виконкому Миронівської міської ради [PERSON] було виявлено у будинку сторонніх людей, один з яких (чоловік) перебував у стані явного алкогольного сп'яніння. Лежачи на ліжку, нетверезий чоловік виражався в бік членів комісії нецензурною лексикою. [PERSON] повідомила, що цей чоловік на даний час проживає разом з нею. У будинку пічне опалення, газ відключено працівниками газового господарства /а.с. 12/. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при міськвиконкомі 15 грудня 2015 року ( витяг № 11 ) розглядалося питання подальшого перебування малолітнього [PERSON] в Миронівському відділенні Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації «Оберіг», у зв'язку з тим, що термін перебування дитини в закладі на той час вичерпувався. Комісія вирішила не повертати в даний час малолітнього [PERSON] в сім'ю матері [PERSON] та продовжити термін перебування малолітнього в Миронівському відділенні Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації «Оберіг», так як, [PERSON] не працевлаштувалася, не створила належних умов для проживання сина, у випробовувальний термін була неодноразово помічена в громадських місцях в стані алкогольного сп'яніння, не пройшла належного лікування від алкогольної залежності та по даний час перебуває на обліку в кабінеті нарколога Миронівської ЦРЛ. [PERSON] була попереджена про можливість позбавлення батьківських прав відносно її сина [PERSON] в разі не усунення перешкод найближчим часом /а.с. 19, 20/. 11.04.2016 відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Миронівської райдержадміністрації, на яке була запрошена гр. [PERSON] була присутня на засіданні комісії з набряками та синцями на обличчі, повідомивши членів комісії, що збирається шукати роботу. Дитину відвідувала в ЦСПРД рідко, тому що, за її словами, не мала часу. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, закріплених ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати своїх дітей. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до Статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її самостійного життя, поважати дитину. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (ст.164 СК України). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 30.03.2007 року (з наступними змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Судом встановлено, що право неповнолітнього [PERSON] на належне утримання і виховання, турботу про здобуття ним освіти, турботу про фізичний та духовний розвиток з боку його матері порушене, оскільки вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дитина не отримує від матері грошової або іншої матеріальної допомоги, тому суд приходить до висновку про розгляд та вирішення питання щодо стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідні роз'яснення надані в абз. 7 п. 16 постанови Пленуму від 30 березня 2007 р № 3. На підставі ч. 2 ст. 166 ст.ст. 180-183 СК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі заявленому позивачем, а саме: по 400 грн., щомісяця але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму передбаченого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.04.2016 року і до повноліття дитини. Згідно з ч. 3 ст. 193 СК за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Такий механізм є оптимальним з точки зору забезпечення інтересів дитини та належного використання стягнутих аліментів, але на даний час не існує визначеного механізму створення таких рахунків та перерахування коштів на них, і тому, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, переданої до органу опіки та піклування для влаштування в державний дитячий заклад, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання матері перераховувати аліменти на користь органів опіки та піклування. На думку суду за відсутності передбаченого законом механізму перерахування аліментів на особистий рахунок дитини такий порядок стягнення аліментів вбачається правильним. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст. 60, 63 Цивільного кодексу України, ст. ст. 164, 165, 167 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved