Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У жовтні 2014р. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі-ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що 17 січня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого єПАТ «УкрСиббанк»та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11284978000 від 17 січня 2008 року (далі - Кредитний договір), згідно умов якого останній був наданий кредит в розмірі 100000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,40 % річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 17 січня 2029 року. В якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 11284978000 від 17 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк»та [PERSON] був укладений договір поруки №173362 від 17 січня 2008 року, згідно умов якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов вищевказаного кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Оскільки відповідачі ухиляються від належного виконання своїх зобов'язань, позивач остаточно просив суд стягнути у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 11284978000 від 17 січня 2008 року станом на 21 жовтня 2014 року в розмірі 1520039,89грн., а також стягнути з відповідачів в рівних частках судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00грн. 12 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк»,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про визнання договору поруки недійсним, посилаючись на те, щодоговір поруки №173362 від 17 січня 2008 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк»не укладався та ним не підписувався, а тому за його думкою він є недійсним. Посилаючись на вказані обставини, позивач за зустрічним позовом просив суд визнати договір поруки №173362 від 17 січня 2008 року, укладений між ним та АКІБ «УкрСиббанк»ЗАТ, недійсним. Представник ПАТ «УкрСиббанк», діючий на підставі довіреності від 01 жовтня 2015 року у судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю. Раніше у судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити у повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі (т.2, а.с.88). Відповідачка за первісним позовом, та третя особа за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки до суду не надала, заперечень на позов не надавала (т.1 а.с.56, 75, 78, 91,106, 121, 140,167, 239, т. 2 а.с.25,36,80,85,103). Аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання відповідачки [PERSON], який було відомо про розгляд справи, призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті. Тому суд, такі дії відповідачки відносить до таких, що суперечать вимогам ч.3 ст. 27 ЦПК України, та розцінює їх як зловживання стороною своїми процесуальними правами, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи. У зв'язку з неявкою відповідача [PERSON], суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність відповідачки та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом та його представник, діючій на підставі довіреності від 21 вересня 2016 року у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник через канцелярію суду надав заяву про відкладення судового розгляду справи у зв'язку з його зайнятістю у іншому судовому процесі, але доказів з цього приводу суду не надав, що свідчить про неповажність причин не явки останнього до суду (т. 2, а.с. 87,147 ). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк»до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Встановлено, що ПАТ «Укрсиббанк» як правонаступник АКІБ «Укрсиббанк» за всіма правами та обов'язками, є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки ( т.1 а.с.43-47). З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого єПАТ «УкрСиббанк»та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11284978000 від 17 січня 2008 року (далі - Кредитний договір), згідно умов якого останній був наданий кредит в розмірі 100000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,40 % річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 17 січня 2029 року (т.1 а.с.6-15). В якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 11284978000 від 17 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк»та [PERSON] був укладений договір поруки №173362 від 17 січня 2008 року, згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов вищевказаного кредитного договору (т.1 а.с.16-17). Відповідно до п.5.3 розділу 5 кредитного договору № 11284978000 від 17 січня 2008 року, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 12 цього Договору (т.1 а.с.9). Згідно п.10.2 кредитного договору №11284978000 від 17 січня 2008 року сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених частинами 1 п.10.2 Договору, Банк може збільшити розмір процентної ставки за Договором в порядку, визначеному у п. 10.2 Договору. З змісту п. 2.1 договору поруки №173362 від 17 січня 2008 року вбачається, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом представлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін. Встановлено, що 11 вересня 2014 року у зв'язку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору, банком на адресу [PERSON] та [PERSON], були відправлені досудові вимоги за №30-11/16277 від 11 вересня 2014 р. та за №30-11/16278 від 11 вересня 2014 р. про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором (т.1, а.с.34-35,36-37). Факт відправки досудових вимог за №30-11/16277 від 11 вересня 2014 р. та за № №30-11/16278 від 11 вересня 2014 р. на адресу відповідачів підтверджується реєстром рекомендованих пакетів (т.1 а.с.38,39). Пунктом п. 2.2 договору поруки №173362 від 17 січня 2008року встановлено, що у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за Основним договором Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Судом встановлено, що через невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором №11284978000 від 17 січня 2008 року, станом на 21 жовтня 2014 року склалася заборгованість відповідачки [PERSON] перед ПАТ «УкрСиббанк»в розмірі 117367,03 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 жовтня 2014 року становить 1520039,89грн., яка складається з: кредитної заборгованості - 92811,10 доларів США, еквівалент по курсу НБУ - 1202011,96 грн., заборгованість по процентам - 24555,93 доларів США, еквівалент по курсу НБУ - 318027,93 грн., сума пені за прострочення виконання зобов'язань - 48949,96 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості від 21 жовтня 2014р. відповідно до умов кредитного договору № 11284978000 від 17 січня 2008 року(т.1,а.с.18-28). Отже, зазначені обставини підтверджують факт укладення [PERSON] кредитного договору та отримання нею кредиту. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі - Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, банк як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох. Частиною 1 ст.554 ЦК України визначено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частин 1,2,4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку в повному обсязі однім із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Встановлено, що згідно з умовами п. 1.4. договору поруки №173362 від 17 січня 2008 року укладеного між АКІБ «УкрСиббанк»та [PERSON] відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Тому, позивач має право вимагати виконання зобов'язання як від боржника, так і від поручителя. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин (т.1, а.с. ). Відповідачами не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів у підтвердження цих заперечень. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованостіпідлягає задоволенню у повному обсязі. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки №173362 від 17 січня 2008року, укладеного між ним та АКІБ «УкрСиббанк», то суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог позивач стверджував, що договір поруки №173362 від 17 січня 2008 року, укладений між ним та АКІБ «УкрСиббанк»він не підписував. В процесі розгляду справи, представником [PERSON] були заявлені клопотання про витребування доказів, а саме оригіналу договору поруки (т.1, а.с. 109-111), та призначення судової почеркознавчої експертизи (т.1, а.с. 112-113). 23 вересня 2015року представник [PERSON], діюча на підставі ордеру та договору від 04 лютого 2015 року своєю заявою відмовилася від заявлених клопотань, у зв'язку з проведенням судової почеркознавчої експертизи в рамках кримінального провадження №1522/22026/12-г (т.1, а.с.125). За заявою представника [PERSON] ухвалою суду від 21 січня 2016 року по справі була призначена судова почеркознавча експертиза на розгляд якої було поставлено питання: чи виконано підпис від імені [PERSON] на копії договору поруки №173362 від 17 січня 2008 року, укладеного між власноручно [PERSON] чи іншою особою (т.2 а.с. 29 ). Проте, 30 травня 2016 року справа була повернута на адресу суду, без виконання, у зв'язку з тим, що експерту не були надані оригінал договору поруки №173362 від 17 січня 2008 року, вільні зразки підписів [PERSON] та згода на використання підписів [PERSON], які містяться на документах матеріалів справи №521/19128/14-ц, у якості зразків його підписів, то судова почеркознавча експертиза проведена не була (т.2, а.с.31). 29 вересня 2016 року на запит суду в судовому засіданні щодо проведення судової почеркознавчої експертизи підпису на договорі поруки №173362 від 17 січня 2008 року, представник [PERSON] відмовився від проведення експертизи, та просив суд взяти до уваги в якості доказів вирок та постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2014 року (т.2, а.с.98). Відповідно до ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов,язкові для суду, що розглядає справу по цивільн0 правові наслідки дій особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2014 року були засуджені працівники АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого єПАТ «УкрСиббанк», а саме [PERSON] за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України за ознаками: зловживання службовим становищем, тобто навмисне з корисних підстав в інтересах третіх осіб, використання посадовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, та [PERSON] по ст.190 ч.3 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном, придбання права на майно шляхом оману та зловживання довірою (шахрайство), скоєне у великих розмірах (т.1 а.с.171-174). Із змісту вироку Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2014 року вбачається, що [PERSON], як голова кредитного комітету відділення №908 АКІБ «УкрСиббанк», зловживаючи своїм службовим становищем не перевірив достовірність інформації наданих йому документів для оформлення кредиту, склав кредитну справу на ім'я [PERSON], та розглянув документи на видачу останній кредиту, уклавши кредитний договір на суму 100000,00 доларів США, для придбання однокімнатної квартири [ADDRESS], тим самим дозволив необґрунтовану видачу грошових коштів [PERSON], завідомо знаючі, що остання є підставною особою. В подальшому, в період з 17 січня 2008 року по 29 вересня 2008 року по даному кредитному договору була проведена оплата в розмірі 8967,11 доларів США. Крім того, 11 вересня 2014 року постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2014 року [PERSON], [PERSON] були звільнені від кримінальної відповідальності за скоєні злочини, у зв'язку із закінченням стоків давності на підставі ст.49 УК України та в порядку, передбаченому ст.11-1 УПК України (т.1, а.с. 175-182). З змісту вказаної вище постанови вбачається, що по даній кримінальній справі була проведена почеркознавча експертиза, з висновку якої вбачається, що підпис від імені [PERSON], який здійснений на договорі поруки №173362 від 17 січня 2008 року, розташованоий на стор. 33 кредитної справи на ім'я [PERSON] за кредитним договором №11284978000 від 17 січня 2008року вірогідно зроблений [PERSON] На думку суду, вказані вище документи не підтверджують факт того, що підпис [PERSON] на договорі поруки №173362 від 17 січня 2008 року здійснений не ним. За таких обставин, суд вважає, що у своїй зустрічній позовній заяві [PERSON] не навів відповідно до вимог діючого законодавства підстав визнання договору поруки №173362 від 17 січня 2008 року, недійсним. Отже, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «УкрСиббанк»до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] доПАТ «УкрСиббанк»про визнання договору поруки недійсним слід відмовити у повному обсязі у зв'язку з їх не обґрунтованістю та недоведеністю. На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачкою [PERSON] не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилася на свій розсуд. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 3654,00грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках (т.1, а.с.5).

Outcome: approved