overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 08.12.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис № 30) між нею та [PERSON] оскільки, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність поваги, почуття любові. Крім того, сторони проживають окремо вже більше десяти років, не ведуть спільного господарства та мають окремий бюджет. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище набуте у шлюбі «[PERSON]». Відповідач у судовому засіданні позов визнає. Пояснив, що проживають окремо майже 11 років. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.12.2001 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві зроблено актовий запис № 30 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Із пояснень сторін вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище набуте у шлюбі «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказував, що в кінці березня 2017 року йому стало відомо та отримано відповідні документи від свого батька [PERSON] про те, що 07.03.2017 року відбулось засідання комісії Сокирянського РЕМ ПАТ ЕК «Чернівціобленерго» про розгляд актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення, на якому встановлено факт порушення ним Правил користування електричною енергією для населення та нараховано до сплати збитки в сумі 20 937,93 грн. При цьому, з Протоколу засідання Комісії Сокирянського РЕМ ПАТ ЕК «Чернівціобленерго» по розгляду Актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення №6 від 07.03.2017 року вбачається, що комісія в складі: голови комісії - начальника Сокирянського РЕМ [PERSON] та членів комісії - заступника начальника РЕМ [PERSON]; начальника АБС [PERSON]; інженера по роботі з побутовими споживачами [PERSON] розглянули Акт №121204 від 01.03.2017 pоку, (особовий рахунок [NUMBER], [ADDRESS], [PERSON].) складений працівниками РЕМ на [PERSON] та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до [PERSON] [PERSON], треті особи: Приватний нотаріус КМНО Забігайло С.Ю., АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України», [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля RANG ROVER, 2008 року випуску д/н [NUMBER], №кузова [NUMBER], оформлений Довідкою-рахунком від 03.11.2015 року за №426171.Також просив витребувати у [PERSON] та повернути [PERSON] автомобіля RANG ROVER, 2008 року випуску д/н [NUMBER], №кузова [NUMBER]. В судовому засіданні стало питання наявності та підтвердження достовірності документів за якими відбулося переоформлення автомобіля. За відомостями представника [PERSON] оригінали документів про переоформлення автомобіля RANG ROVER, 2008 року випуску д/н [NUMBER] з [PERSON] на [PERSON], а також всі документи якими переоформлено вказаний автомобіль з [PERSON] на [PERSON] знаходяться в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, однак відповідач [PERSON] позбавлений можливості отримати документи про переоформлення автомобіля з [PERSON] на [PERSON], оскільки не є учасником цієї угоди. З огляду на зазначене, представник [PERSON] просить суд витребувати від Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві оригінали для огляду а також засвідчені копії для долучення до матеріалів справи документів, за якими відбулося переоформлення автомобіля RANG ROVER, 2008 року випуску д/н [NUMBER] з [PERSON] на [PERSON] (на підставі довідки-рахунку №426171 від 03.11.2015 року), а також всі документи якими переоформлено вказаний автомобіль з [PERSON] на [PERSON] (на підставі довідки-рахунку від 11.11.2015 року за №467718); витребувати відомості про те, чи знаходиться в матеріалах перереєстрації автомобіля з [PERSON] на [PERSON] оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на автомобіль [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.116 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. В зв'язку з вищенаведеним та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 19 січня 2008 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №37. Від шлюбу дітей не мають. З 2010 року подружні відносини між сторонами були припинені. Вважав, що збереження їхньої родини неможливе, між ним та відповідачкою склалися неприязні стосунки через різниці в характерах та відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачкою, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 19 січня 2008 року сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №37, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 464458, виданим повторно Центральним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 04.04.2017 року. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 05 травня 2017 року сторонам надано строк для примирення до 07 червня 2017 року, але за минуванням цього строку сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 25 квітня 2012 року він зареєстрував шлюб із відповідачем у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 70. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказав, що з червня 2016 року однією родиною з дружиною не проживає, спільне життя із [PERSON] не склалося через розбіжності, які виникали на побутовому ґрунті. Вважав, що збереження його родини не можливе, у зв'язку із чим просив його шлюб із відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказав, що він звернувся до Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області щодо оформлення йому пенсії. На підтвердження свого трудового стажу він надав трудову книжку колгоспника, однак, у звязку із наявністю в ній помилки, це не виявляється можливим. Так, у трудовій книжці його датою народження зазначено 1960 рік, а потім проведено виправлення на 1957 рік. Оскільки наявність цього недоліку позбавляє заявника можливості оформити право на пенсію, просив встановити факт належності йому трудової книжки колгоспника №1002 від 02.01.1984 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із паспорту громадянина України серії ВЕ №560869, виданого 19.03.2002 року Тельманівським РВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився 10 січня 1957 року в с.Черевківське Тельманівського району Донецької області. Той же факт підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1412026563 від 11.03.2016 року, наданої Управлінням соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради. Разом з тим, у трудовій книжці колгоспника №1002 від 02.01.1984 року, виданій на імя [PERSON], його датою народження вказано 1960 рік, а потім проведено виправлення на 1957 рік. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за наявності всіх необхідних доказів, а також з урахуванням того, що організація, яка видала трудову книжку не має можливості внести до неї виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказав, що він звернувся до Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області щодо оформлення йому пенсії. У підтвердження свого трудового стажу він надав трудову книжку, однак, у зв`язку із наявністю в ній помилки, це не виявляється можливим. Так, у трудовій книжці [PERSON] його по батькові зазначено « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Оскільки наявність цього недоліку позбавляє заявника можливості оформити право на пенсію, просив встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] від 27.08.1973 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із паспорту громадянина України серія [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в с.Заіченки Новоазовського району Донецької області. Той же факт підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 25.07.1957 року, виданого Комінтернівським селищним РАЦС Будьоновського району Донецької області. Також в військовому квітку серії [NUMBER] , виданому 11.11.1975 року Орджонікідзевским районним військовим комісаріатом м.Жданова Донецької області та у посвідченні водія серії [NUMBER] , виданому 04.05.1995 року, по батькові [PERSON] вказано « [PERSON] ». Разом з тим, у трудовій книжці серія [NUMBER] від 27.08.1973 року, виданій на ім`я [PERSON] , його по батькові вказано [PERSON] . Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за наявності всіх необхідних доказів, а також з урахуванням того, що організація, яка видала трудову книжку не має можливості внести до неї виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 46 по вул. Шевченка, 35/1 у м. Новограді-Волинському. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування. У 2004 році його дружину - [PERSON] було зареєстровано у вищезазначеній квартирі. Позивач перебував у шлюбі з [PERSON] з 1995 року, який у 2012 році за рішенням суду було розірвано. [PERSON] має нову сім`ю та проживає у Чернівецькій області, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищевказаною адресою, чим порушує права власника квартири на користування та розпорядження майном. Відповідач протягом трьох років не проживає у вказаній квартирі, не приймає участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, отже є такою, що втратила право користування цим житлом. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позові та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просив встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Полтавської міської ради в м. Полтаві на квартиру № [ADDRESS], у зв'язку з помилкою в прізвищі заявника у даному документі. Встановлення даного факту необхідне для реалізації права розпоряджатися належним заявнику майном. Заявник у судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує. Зацікавлені особи у судове засідання не з'явилися, просили розглядати справу без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира № [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло видане 07 червня 1994 року відділом приватизації житла Полтавської міської ради. [PERSON], маючи намір розпоряджатися належним йому майном, виявив, що у свідоцтві про право власності на житло помилково вказане його прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Прізвище заявника «[PERSON]» підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданим 07 травня 1998 року Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, оскільки дає право заявникові на нерухоме майно. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом своїх прав до суду. Відповідно до приписів п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає із порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з вимогами ст. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Ураховуючи, що в свідоцтві на право власності помилково вказано прізвище [PERSON] - «[PERSON]», у зв'язку з чим виникла необхідність встановити факт належності йому цього правовстановлюючого документа. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.05.2017 року позов [PERSON] було задоволено. Проте, прийнявши рішення по суті позовних вимог, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Учасники судового розгляду у судове засідання не зявилися, але суд не вважає їх неявку перешкодою для проведення судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.\~ Враховуючи те, що судом при ухваленні рішення за результатами розгляду справи, не було вирішене питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просив встановити факт належності йому трудової книжки колгоспника, виданої на імя «Константинова Леоніда Андрійовича», та архівної довідки комунальної організації (установи, закладу) «Спільна архівна установа Полтавського району» № 100/01-11.2 від 22.03.2017 року. У судовому засіданні заявник підтримав заяву, просив суд її задовільнити та встановити вище вказаний факт. Заінтересованою особою заяву визнано. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, виходить з такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] у березні 2017 року звернувся до Чутівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області для оформлення пенсії, але йому було відмовлено з посиланням на те, що в його трудовій книжці колгоспника та в архівній довідці комунальної організації (установи, закладу) «Спільна архівна установа Полтавського району» № 100/01-11.2 від 22.03.2017 року прізвище записане як «Константинов», тоді як насправді його прізвище «Константінов». З 1977 року працював шофером в колгоспі «Іскра» Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області до 1982 року, а в трудовій книжці колгоспника його прізвище помилково записано як «Константинов» - написано російською мовою (а.с. 9). Доказами того, що трудова книжка колгоспника та архівна довідка належать [PERSON] є копія паспорта, копія атестат про середню освіту (а.с. 4,8).\~ Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердв факт того, що заявник з ним працював у колгоспі «Іскра» і його прізвище написали помилково російською мовою в трудовій книжці. Встановлення факту того, що трудова книжка колгоспника видана на імя «Константинова Леоніда Андрійовича» та архівна довідка із зазначенням прізвища «Константинов» належать в дійсності йому - [PERSON], необхідно для того, щоб він мав змогу отримувати пенсію. Відповідно п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість того, що трудова книжка колгоспника видана на імя «Константинова Леоніда Андрійовича» та архівна довідка із зазначенням прізвища «Константинов» дійсно належить [PERSON], зворотних доказів суду не надано. Таким чином,\~ проаналізувавши все вище викладене в сукупності, з урахуванням зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів та їх належною оцінкою, суд приходить до переконання, що все вищевикладене стверджує про законні\~ підстави для задоволення заяви, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до вимог ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved