Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Олександрівської селищної ради Вознесенського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування в якому вказував, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,12 га., розташована по [ADDRESS] , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері. Проте нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав щодо земельної ділянки у зв`язку з відсутністю доказів належності спадкодавцю цього майна (оригіналу правовстановлюючого документа, який є втраченим). Враховуючи вказані обставини та неможливість поновлення (отримання дублікату) правовстановлюючого документа в адміністративному порядку, [PERSON] просив в судовому порядку визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,12 га., розташовану по [ADDRESS] , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за з аконом після смерті [PERSON] . В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Олександрівської селищної ради Вознесенського району в підготовче засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі позивача та представників сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову у підготовчому засіданні, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,12 га., розташована по [ADDRESS] , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері. Проте нотаріус Арбузинської державної нотаріальної контори Бойченко В.А. відмовив позивачу в оформленні спадкових прав щодо земельної ділянки у зв`язку з відсутністю доказів належності спадкодавцю цього майна (оригіналу правовстановлюючого документа, який є втраченим). Поновлення (отримання дублікату) правовстановлюючого документа в адміністративному порядку на час розгляду справи є неможливим (а.с. 14). Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Факт належності спадкодавцю спірного майна та, відповідно, факт його включення до спадкової маси, повністю підтвердився: -копією витягу з рішення Олександрівської селищної ради Вознесенського району від 21 грудня 2009 року №9, згідно якого вказаним рішенням [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,12 га., розташовану по [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 7); -копією витягу з Державного земельного кадастру від 04 грудня 2020 року, згідно якого за [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯК №791689 від 16 липня 2010 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,12 га., розташовану по [ADDRESS] , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 10-12); -копією довідки Відділу у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 03 березня 2021 року №28/110-21, згідно якої за [PERSON] (прізвище власника зазначено [PERSON] ) на підставі Державного акту серії ЯК №791689 від 16 липня 2010 року, реєстр. №011048800105 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,12 га., розташовану по [ADDRESS] , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 14); -іншими доказами. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняв спадщину після смерті матері. Чоловік спадкодавця [PERSON] в окремій заяві, адресованій нотаріусу, відмовився від належної йому частки спадкового майна (а.с. 31-32). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов`язкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, має право на спадщину у вигляді спірної земельної ділянки, проте не має іншої можливості оформити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved