Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] . Крім неї, у цій квартирі зареєстрований її син [PERSON] , який в даній квартирі не проживає понад рік, оскільки являється громадянином США та проживає на її території. Оскільки [PERSON] виїхав зі спірної квартири, в ній не проживає без поважних причин понад рік, але залишається зареєстрованим у цій квартирі, [PERSON] просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому відповідно ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємцем майна [PERSON] , яке складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 7), що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 8). Як вбачається із змісту заяви [PERSON] від 30.12.2019 року, посвідченою нотаріусом Округа Сент-Луїса штату Міссурі Петрушкою М., [PERSON] та адресованою Центру надання адміністративних послуг в м. Києві, останній просить зняти його з реєстрації за попереднім місцем проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22, 23). Статею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин понад рік, домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, указаних обставин відповідач фактично не заперечує, про що свідчить його заява, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням у спірній квартирі. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Outcome: approved