Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що з 02 серпня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає. Просила стягнути з [PERSON] на її користь, на утримання дитини, доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною віку трьох років. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в \~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити \~заочне рішення на підставі \~наявних \~у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності та взаємозвязку, приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, що з 02 серпня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч.3 ст.182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно ч.ч.1,2 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. У відповідності до вимог ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ч.2, 6 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина з якою проживає дитина має і в разі розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 182\~\~Сімейного кодексу\~\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином обов'язок по утриманню дитини та непрацездатної дружини, суд на підставі встановлених фактів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню та з урахуванням матеріального стану платника аліментів, матеріального стану дитини та непрацездатної дружини, суд вважає за можливе стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини та у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання непрацездатної дружини. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 826,80 грн.

Outcome: partial