Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ЗАТ «АІСЕ Україна» (далі - відповідач), третя особа: Страхова компанія «Уніка» (далі - третя особа) про захист прав споживача та зняття обтяжень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 травня 2008 року між ним і відповідачем було укладено угоду про надання послуг з метою придбання товару в групах (далі угода), а саме легкового автомобіля марки Daewoo, модель Lanos TF69Y. Згідно з умовами угоди ЗАТ «АІСЕ Україна» гарантувало, що він одержить право на отримання автомобіля за умови, якщо виконає всі зобов'язання, які випливають із цієї угоди, та зобов'язалось надати йому послуги з адміністрування фінансових активів із метою придбання товару в групах відповідно до системи, яка умовно називається «АВТОПЛАН» і полягає у створенні груп покупців (учасників системи) з метою придбання автомобілів. Умови угоди позивач виконав в повному обсязі та звернувся до відповідача із заявою про розірвання угоди як такої, що виконана та надання відповідних довідок для зняття з реєстрації автомобіля і зняття усіх обтяжень. Однак, відповідач відповіді не надав, що перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження майном, відповідно до ст. 391 ЦК України, а також порушує його права як споживача. Тому, позивач просив суд зняти всі обтяження з автомобіля ЗАЗ - Daewoo, модель Lanos TF69Y, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрованого 01.04.2009 р. за позивачем, в тому числі і заборону зняття з обліку та вчинення інших реєстраційних дій. Зобов'язати відповідача зняти обмеження з автомобіля ЗАЗ - Daewoo, модель Lanos TF69Y, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрованого 01.04.2009 р. за позивачем. Вважати угоду № 188958 припиненою у зв'язку із її виконанням та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 3500 грн. У судове засідання позивач не з'явився, а представник позивача надіслала до суду заяву, у якій просила позовні вимоги задовольнити та розглядати справу без її участі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, подав письмові заперечення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 21 травня 2008 року між позивачем і відповідачем було укладено угоду про надання послуг з метою придбання товару в групах (далі угода), а саме: легкового автомобіля марки Daewoo, модель Lanos TF69Y. З ЗАТ «АІСЕ Україна» зобов'язалось надати йому послуги з адміністрування фінансових активів із метою придбання товару в групах відповідно до системи, яка умовно називається «АВТОПЛАН» і полягає у створенні груп покупців (учасників системи) з метою придбання автомобілів. Предметом угоди сторін є надання учаснику програми послуг з адміністрування фінансових активів, з метою придбання ним товару. Позивач зазначив, що відповідач передав йому автомобіль на підставі акту прийому - передачі від 01.04.2009 року, а позивач зареєстрував транспортний засіб на своє ім'я. Як вказує позивач, у березні 2015 року він направляв на адресу відповідача заяву про розірвання угоди, у зв'язку із тим, що він повністю сплатив внески в сумі 109374,17 грн. за автомобіль, що підтверджується квитанціями про оплату. На звернення позивача відповідач відповіді не надав. Позивач посилається на те, що відповідач порушує його право, яке визначене ст. 391 ЦК України, а також порушує його права як споживача, однак, не зазначив при цьому, які саме норми ЗУ «Про захист прав споживачів» порушив відповідач. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки, позивач сплатив усі необхідні внески, він вважає, що відповідач повинен зняти усі обтяження, які перешкоджають позивачу зняти з обліку спірний автомобіль, та розірвати угоду, строк дії якої до 30.09.2016 р. Система «АВТОПЛАН» складається з учасників, об'єднаних у групу, які шляхом сплати щомісячних внесків, зазначених в угоді, акумулюють кошти для придбання автомобіля для кожного з них. Право на отримання автомобіля надається за такими механізмами: 1) накопичення внесків; 2) пропозиція авансових внесків; 3) заощадження-кредит. Учасник системи, який виконує в повному обсязі свої зобов'язання за угодою, придбає та отримає автомобіль через указану систему. Учасник повинен сплачувати щомісячно повні внески, які складаються з наступних частин: чисті внески, щомісячні внески в оплату послуг, щомісячні внеси в оплату страхового платежу. Таким чином, з угоди вбачається, що споживач оплачує кожного місяця частину вартості товару. Тобто, відповідач гарантує отримання кожним учасником програми обраного товару, за умови належного виконання договору. Представник відповідача у своїх запереченнях, які долучені до матеріалів справи, зазначив наступне. Угоду № 188958 було включено до Групи № 695 та надано порядковий № 155 у цій групі. При підписанні Угоди Позивач зобов'язався сплатити стовідсоткову вартість автомобіля та сплатити адміністративні витрати по наданню послуг шляхом сплати восьмидесяти чотирьох щомісячних Повних внесків у відповідності до умов обопільно підписаної Угоди. Кількість внесків зазначена у додатку № 1 до Угоди у лівому верхньому куті. Кожен щомісячний Повний внесок містить складові, чітко зазначені у Додатку № 1 до Угоди, а саме: Чистий внесок у розмірі 1,00 % від Ціни автомобіля у поточному місяці, що є власне сплатою за автомобіль. Адміністративні витрати у розмірі 0,35 % від Ціни автомобіля у поточному місяці плюс ПДВ, що є платою за послуги Фірми, Страхові внески у розмірі 0,065 % від Ціни автомобіля у поточному місяці, Графік внесків відповідно до Додатку № 1 до Угоди складається зі 100 Повних внесків. Що стосується порядку визначення ціни автомобіля, то оскільки один з принципів Системи полягає в можливості сплачувати ціну автомобіля протягом декількох років, тому Система встановлює певні механізми гарантій на випадок зміни ціни автомобіля протягом такого тривалого часу. З цією метою Система передбачає, що ціна автомобіля щомісяця встановлюється виробником та/або імпортером, дана вимога чітко передбачена в Додатку № 2 до Угоди (Розділ 1. Термінологія) «Поточна ціна автомобіля - це Ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб'ютором щомісяця та є основою для розрахунку розміру Цілого Чистого внеску, Ціни послуг, Страхового платежу та інших платежів, передбачених цими Правилами». Таким чином ціна автомобіля може змінюватись - в більшу або меншу сторону. Тобто щомісячне встановлення Виробником або Імпортером ціни автомобіля є узгодженим сторонами способом визначення розмірів Чистого внеску, Адміністративних витрат, Страхового внеску та інших платежів, що підлягають сплаті Учасником системи у відповідному місяці і такий спосіб визначення ціни, погоджений між Позивачем та Відповідачем в Угоді. Відповідно до положень ст. 632 ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Згідно п. 4.1 статті 4 Додатку № 2 до Угоди, Поточна ціна автомобіля - це роздрібна ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб'ютором Автомобіля в останній робочий день кожного місяця протягом всього строку існування групи. Згідно п. 4.2 статті 4 Додатку № 2 до Угоди, на основі Поточної ціни Автомобіля АІСЕ розраховує платежі за даною Угодою. Графіком платежів, зазначеним у Додатку № 1 до Угоди визначено кількість внесків за Угодою - 100. Як вбачається із заперечень, позивачем сплачено 98 щомісячних внесків та залишок по сплаті - 2 внески. За час виконання умов Угоди Позивачем сплачено 90,5730 % відсотків від ціни автомобіля, із 100 % які підлягають сплаті, відповідно до графіку внесків. З наведеного вбачається, що сума невиконаного позивачем зобов'язання за Угодою складає 9,4270 % від поточної ціни Автомобіля + 2 внески в оплату адміністративних витрат з ПДВ + 2 страхові внески, що в сумі складає 16448,26 грн., тобто зобов'язання позивача за Угодою не є невиконаними в повному обсязі, що також підтверджується розрахунком платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, суд дійшов висновку, що позивачем не було надано належних доказів на підтвердження позовних вимог, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed