Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

У квітні 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про поділ спільного сумісного майна подружжя. Посилаючись на те, що під час шлюбу з відповідачем було придбано автомобіль Smart Fortwo, 2010 року випуску, д.н.з. [NUMBER], вартістю 163 800 грн., позивач просить здійснити його поділ шляхом виділення автомобіля відповідачу та стягнення на її користь компенсації половини його вартості в сумі 81 900 грн. У строк, встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі, відповідачем не подано заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та письмового відзиву на позов. Вивчивши наявні у справі матеріали, суд встановив такі обставини. 12.08.2011 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 9). За час шлюбу подружжя придбало автомобіль Smart Fortwo, 2010 року випуску, д.н.з. [NUMBER], який зареєстрований за відповідачем (а.с. 10). Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у статті 60 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності … . Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини 1 статті 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Оскільки сторони не домовилися про поділ майна за взаємною згодою, що передбачено частиною 2 цієї статті, даний спір повинен вирішуватися судом. При визначенні часток майна сторін суд виходить із загального правила, визначеного частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України, за яким частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Способи та порядок поділу майна подружжя визначені статтею 71 цього Кодексу, згідно приписів якої майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Автомобіль є неподільною річчю і не може бути поділений в натурі, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги позову про виділення його відповідачу та стягнення з останнього на користь позивача за її згодою грошової компенсації половини його вартості, що не суперечить вимогам частин 2, 4 статті 71 Сімейного кодексу України. Вартість спірного майна позивач визначила на рівні середньої ринкової вартості аналогічних автомобілів, схожих за технічними та іншими характеристиками, оголошення про продаж яких розміщені в мережі Інтернет (на сайті AUTO.RIA, а.с. 11-12). Жодних заперечень проти позову та доказів на спростування визначеної позивачем вартості спірного майна відповідач не надав, а тому суд вважає доведеним, що вартість автомобіля становить 163 800 грн. Отже на підставі досліджених судом доказів і оцінки наведених аргументів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог [PERSON] та задовольняє їх. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 819 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved