Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] право власності на: - 11/36 частки квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] ; - 3/4 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,0610 га в межах Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ХМ №016913, виданого 04 жовтня 2002 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 20 серпня 2002 року № 14 п. 29. - 3/4 частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства 0,1657 га. в межах Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ХМ №016913, виданого 04 жовтня 2002 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 20 серпня 2002 року № 14 п. 29. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частку зазначеної квартири, що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 червня 1993 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли за заповітом її дочка [PERSON] та за законом [PERSON] відповідно до ст.1241 ЦК України як непрацездатний син спадкодавця, чоловік [PERSON] [PERSON] від прийняття спадщини відмовився в установленому законом порядку. Тобто позивач успадкував 1/18 частину квартири (1/3 :3:2=1/18). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/3 частку цієї ж квартири та на земельні ділянки площею 0,0610 га та 0,1657 га., що розташовані по [ADDRESS] , яку прийняли як спадкоємець за заповітом [PERSON] та за законом дочка [PERSON] як непрацездатна дочка спадкодавця. Однак, нотаріусом йому відмовлено в оформленні прав на спадкове майно, оскільки земельні ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,0610 га та ведення особистого селянського господарства 0,1657 га, що розташовані в [ADDRESS] належать згідно Державних актів [PERSON] вцілому. Тому, просить в судовому порядку визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] . Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2020 року було замінено неналежного відповідача Старокостянтинівську міську раду Хмельницької області на належного [PERSON] . У судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Кашин В.А. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовом не подавала. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка заповіла усе належне їй майно доньці [PERSON] . Чоловік померлої [PERSON] від прийняття спадщини відмовився в установленому законом порядку. Син спадкодавця [PERSON] , як непрацездатний син спадкодавця (пенсіонер за віком), прийняв спадщину на обов`язкову частку після смерті матері, подавши нотаріусу відповідну заяву 11 жовтня 2016 року, тобто у строк, передбачений ст.1269 ЦК України. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03 червня 1996 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Таким чином позивач після смерті матері [PERSON] набув право власності на 1/18 цієї квартири (1/3:3:2=1/18). [INFO] помер [PERSON] , який згідно заповіту від 24 квітня 2017 року заповів усе належне йому майно своєму сину [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частка квартири [ADDRESS] , земельна ділянка, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, площею 0,0610 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства 0,1657 га., що розташовані за адресою [ADDRESS] та належали [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 04 жовтня 2002 року. 19 вересня 2019 року, тобто у строк, передбачений ст.1269 ЦК України, [PERSON] подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] [PERSON] відповідно до ст.1241 ЦК України набула право на обов`язкову частку як непрацездатна дочка спадкодавця, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Таким чином після смерті батька [PERSON] з урахуванням права на обов`язкову частку [PERSON] (1/3:2:2=1/12), позивач набув право ще на 1/4 частки зазначеної квартири (1/3-1/12=1/4) та по ѕ частки земельних ділянок з урахуванням права сестри на 1/4 їх частку (обов`язкову частку 1:2:2=1/4). \~ \~ \~ \~Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] , [PERSON] , паспортними даними позивача; свідоцтвом про народження позивача, його паспортними даними, свідоцтвом про право власності на житло від 03 червня1996 року, Державним актом про право приватної власності на землю, виданого 04 жовтня 2002 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 20 серпня 2002 року, матеріалами спадкової справи №748/16, заведеної 11 жовтня 2016 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] , матеріалами спадкової справи №470/19, заведеної 19 вересня 2019 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] . Отже, [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] в установленому законом порядку на 11/36 частки квартири [ADDRESS] ) в м. Старокостянтинові (1/18+1/4=11/36) та 3/4 частини земельної ділянки, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, площею 0,0610 га та 3/4 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства 0,1657 га., що розташовані за адресою [ADDRESS] . Однак, нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори 17 липня 2020 року йому відмовлено в оформленні прав на спадкове майно, оскільки згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ХМ №016913, виданого Старокостянтинівською міської радою 04 жовтня 2002 року ціла земельна ділянка, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0610 га та для ведення особистого селянського господарства площе 0,1657 га., що розташовані за адресою [ADDRESS] належали [PERSON] . Згідно ч.1 ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.1 ч.2 ст.16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до усталеної судової практики у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~ \~ \~ \~ Положеннями ст. ст.316, 321\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ураховуючи викладене, суд уважає, що є всі підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та за заповітом після смерті батька [PERSON] права власності на це нерухоме майно. Вимог про стягнення судових витрат позивач не заявляв.

Outcome: approved