Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS], та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позову вказали, що відповідно до рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів № 95/8 від 23.02.1989 року, про зміну умов договору найму жилого приміщення, [PERSON] була надана квартира [ADDRESS], для проживання сімї у складі двох осіб: [PERSON] та її чоловік [PERSON] 24 лютого 1989 року у вказаній квартирі був зареєстрований син [PERSON] та [PERSON], відповідач по справі [PERSON]. Після реєстрації 12 квітня 1991 року шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання також була зареєстрована у вказаній квартирі. У 2007 році в квартирі була зареєстрована дочка [PERSON] та [PERSON] [PERSON] 07 березня 20004 року [PERSON] померла. На сьогодні у вищезазначеній квартирі проживають позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач вже понад 17 років не мешкає у даній квартирі, полишивши сімю, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою та не має особистих речей в квартирі. За весь цей час відповідач інколи зявлявся у квартирі із метою вчинення скандалів. З 1197 року після розірвання шлюбу з [PERSON] відповідач почав проживати з іншою жінкою за іншою адресою і з цього часу у спірній квартирі не проживав, але з реєстраційного обліку не знявся. Тому, позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити та зазначили, що відповідач у квартирі за вищезазначеною адресою не мешкає з 1997 року, забрав з неї свої речі та меблі. Потім іноді заходив, при цьому виникали сварки та конфлікти, він навіть наносив позивачці тілесні ушкодження. У 2012 році вони змінили замки. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, та зазначила, що відповідач вже тривалий час не проживає у спірній квартирі, комунальні послуги не оплачує. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, але у попередніх судових засіданнях надав суду пояснення, в яких зазначив, що відповідач у спірній квартирі не проживає, оскільки має іншу сімю. Його речей у квартирі немає, комунальні послуги не оплачує, жодної допомоги на утримання житла не надає. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні. Суду пояснив, що він з 2003-2004 років після смерті матері проживав у квартирі не регулярно. До 2013 року проживав у найманих квартирах. Комунальні послуги сплачували позивачі. Іноді він приходив до квартири тому що у нього були там речі. Постійно він не проживав. В грудні 2013 року він прийшов до квартири та не зміг зайти, тому звернувся до міліції. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити та пояснив, що відповідач не має змоги проживати у квартирі, оскільки у грудні 2013 року позивачі змінили замки. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причин неявки не повідомив. Вислухавши сторони та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів № 95/8 від 23.02.1989 року, було змінено умови договору найму жилого приміщення на 4-х кімнатну квартиру № 8, житловою площею 39,9 кв.м. по вул. Красночечелівська, буд. 42, з померлої матері [PERSON] на її доньку [PERSON], склад сімї 2 людини, в тому числі чоловік [PERSON] (а.с. 6). 24 лютого 1989 року у вищезазначеній квартирі був зареєстрований син [PERSON] та [PERSON] [PERSON]. 12 квітня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після укладення якого остання була також зареєстрована у вказаній квартирі. У 2007 році в даній квартирі була зареєстрована дочка [PERSON] та [PERSON] [PERSON]. 26 листопада 1997 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 193354 від 09 липня 2001 року (а.с. 11). Після розірвання шлюбу відповідач почав проживати за іншою адресою з іншою жінкою. У квартирі [ADDRESS] відповідач до цього часу не проживає, що підтверджується поясненнями сторін та свідків у судовому засіданні. 07 березня 2004 року [PERSON] померла. Згідно довідки про склад сімї та місце реєстрації № 429 від 30 січня 2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що після розлучення з дружиною [PERSON] став проживати за іншою адресою з новою дружиною. До смерті матері він приходив до квартири, але дуже рідко, щоб навідати її. Міг залишитися на день-два. Комунальні послуги він не оплачував. У 2012 році позивачі змінили двері, ключі від квартири відповідачу не надавали. У грудні 2013 року він прийшов до квартири та викликав міліцію. Під час його появи в квартирі, між ними неодноразово виникали сварки, які часто переростали в побиття позивачки [PERSON] відповідачем. Відповідач [PERSON] також підтвердив той факт, що після розірвання шлюбу, в квартирі [ADDRESS] він постійно не проживав. Приходив рідко, може раз в пів року максимум на 2 дні, оскільки там знаходились його речі. У червні 2013 року офіційно одружився та проживав разом з сімєю на орендованих квартирах. У грудні 2013 року прийшовши до квартири, побачив, що замінені двері, тому до квартири потрапити не зміг. Тобто, факт не проживання відповідача [PERSON] більше шести місяців у спірній квартирі, до заміни дверей позивачами у 2012 році, коли у нього був вільний доступ до даної квартири, підтверджено у судовому засіданні сторонами по справі. Крім того, вищезазначений факт підтверджується актами від 08 липня 2013 року та 18 серпня 2014 року проведених у складі жителів сусідніх квартир [PERSON], [PERSON] та [PERSON]С, які були допитані у судовому засіданні у якості свідків зі сторони позивачів. Вони теж підтвердили факт не проживання [PERSON] більше шести місяців у спірній квартирі. Також зазначили, що відповідач більше як 5 років у квартирі за вищезазначеною адресою не проживає. Позивачі замінили двері у квартирі, оскільки ті були вже старими і потребували ремонту. Як розяснив Пленум Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до п. 10 у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Таким чином, суд вважає за можливе визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 8 по вул. Красночечелівська, буд. 42 у м. Дніпропетровську. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved