Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У жовтні 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 17 вересня 2011 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 552 вона зареєструвала з відповідачем шлюб. В позові [PERSON] зазначила, що від шлюбу малолітню дитину : [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою, спільне життя подружжя не склалося, у зв`язку з втратою почуття взаємної любові, поваги, різні погляди на спільне сімейне життя та відносини. Шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться рік, шлюб носить суто формальний характер, примирення не можливе, оскільки це буде суперечити її інтересам. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 17 вересня 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 552. Від вказаного шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. З пояснень позивачки, які не спростовані відповідачем, спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявністю різних поглядів на життя та сімейні цінності. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення не можливе, оскільки це буде суперечити її інтересам. На час розгляду вказаної справи спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, немає. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач заперечує проти позовних вимог. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Положеннями ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог , а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог , у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачкою по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.10.2020 року. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved