Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У квітні 2014 року заявниця звернулась до суду з даною заявою, при цьому зазначає, що їй належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло №45568 від 23.12.19996 року. Крім того співвласниками даної квартири є: [PERSON], [PERSON]. Проте при складення вищевказаного свідоцтва про право власності на житло була допущена описка в її імені, так у свідоцтві вказано «[PERSON]», в той час як вона є «[PERSON]», що в свою чергу перешкоджає їй у реалізації свого права власності на частку в даній квартирі. На підставі чого, вона змушена звернутись до суду з даною заявою та просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло №45568 від 23.12.1996 року. Заявниця в судове засідання не з'явилась, в заяві зазначила прохання про розгляд справи в її відсутність Зацікавлені особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду заяви з проханням про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що на задоволенні заявлених вимог не заперечують, при цьому зауважили, що квартира [ADDRESS] була дійсно приватизована за [PERSON] та [PERSON] та заявницею. Представник зацікавленої особи Маріупольської міської ради в судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву з проханням про розгляд справи у його відсутність, надавши письмові пояснення відповідно до яких зазначає, що при проведенні приватизації квартири [ADDRESS], свідоцтво про право власності було видане на підставі наданих органу приватизації документів, серед яких була довідка про склад родини та займаних ними приміщень, в якій і було вказано ім'я заявниці як «[PERSON]», у зв'язку з чим дане ім'я було зазначено і в свідоцтві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.1996 року відділом приватизації виконавчого комітету Маріупольської ради народних депутатів [PERSON], [PERSON], [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], відповідно до наказу органу приватизації №45568 від 23.12.1996 року. Крім того відповідно до заяви [PERSON] про передачу у приватну власність вищевказаної квартири, остання просить розподілити частки квартири між наступними членами сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно особистого рахунку [NUMBER] виданого 19.02.2014 року ККП «КК Західна» в квартирі [ADDRESS] зареєстрована саме [PERSON],[INFO]. Проте суд не може розцінювати вказівку імені «[PERSON]», наявну в довідці про склад сім'ї наймача та займаних ними приміщень за адресою: [ADDRESS], виданої підприємством обслуговуючим вказаний житловий будинок, 23.12.1996 року, як підставу відмови в задоволенні заявлених вимог, оскільки належність як свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], так і самого право власності на частку вказаної квартири, в судовому засіданні найшло свого повного підтвердження, саме за [PERSON]. Також той факт що ім'я заявниці є «[PERSON]» підтверджується копією паспорту [PERSON] серії [NUMBER]. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Таким чином вимоги заявниці обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки доводи іі заяви об'єктивно підтверджуються дослідженими судом документами, а встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки, дозволяє їй реалізувати свої законні права. На підставі викладеного,

Outcome: approved