Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її матір - [PERSON] [INFO] Після її смерті відкрилась спадщина, у складі якої була 1/3 частина 3-кімнатної кв. [ADDRESS] . Як вказано у позові, вказана квартира на праві власності зареєстрована: 1/3 частина на ім`я [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна Мінського району м. Києва 05.10.1993 р.; 2/3 частини на ім`я [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою 13.06.2008. № 1050. Згідно довідки про надання інформації щодо зареєстрованих осіб № 104/22-16/634 від 13.06.2018 зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , була мати позивача [PERSON] , інших спадкоємців, окрім позивача (як вказує сам позивач) не немає. Як вказує позивач, у травні 2014 р. [PERSON] перенесла інсульт та знаходилась на лікуванні в Київській міській клінічній лікарні № 8. В свою чергу, він постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , він оплачував наданні житлово-комунальні послуги, користувався даною квартирою. За весь період знаходження матері в лікарні, позивач відвідував її там, приносив ліки та продукти харчування. 02.08.2018 позивач звергався у 21 київську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але постановою державного нотаріуса 21 київської державної нотаріальної контори від 02.08.2018 р. було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину та законом, у зв`язку з тим, що позивач пропустив передбачений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини ним був пропущений з поважної причини, оскільки після смерті матері він перебував у депресивному стані, не був обізнаний щодо необхідності подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, оскільки фактично до дня смерті [PERSON] проживав разом з нею у квартирі, і тому вказує, що фактично прийняв спадщину. Тому посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визначити йому додатковий строк - 3 місяці з дня набрання даним рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] . Жодна сторона в судове засідання не з`явилась, представник позивача надіслав свою заяву щодо підтримки свого позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з`ясовано судом, [INFO] померла її матір - [PERSON] [INFO] , а/з про смерть № 11137 (а.с. 13). Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Як встановив суд, після смерті матері позивача відкрилась спадщина, у складі якої була 1/3 частина 3-кімнатної кв. [ADDRESS] . Вказана квартира на праві власності зареєстрована: 1/3 частина на ім`я [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна Мінського району м. Києва 05.10.1993 р.; 2/3 частини на ім`я [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою 13.06.2008. № 1050. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на жалкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як з`ясовано судом, у травні 2014 р. [PERSON] перенесла інсульт та знаходилась на лікуванні в Київській міській клінічній лікарні № 8. В свою чергу, він постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , він оплачував наданні житлово-комунальні послуги, користувався даною квартирою. За весь період знаходження матері в лікарні, позивач відвідував її там, приносив ліки та продукти харчування. Так суд з`ясував, що 02.08.2018 позивач звергався у 21 київську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але постановою державного нотаріуса 21 київської державної нотаріальної контори від 02.08.2018 р. було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину та законом, у зв`язку з тим, що позивач пропустив передбачений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну лату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем па час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином суд з`ясувавши усі обставини у їх сукупності вважає, що позивач [PERSON] , який є сином померлої [PERSON] 1934 р.н. пропустив строк звернення до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, так як до дня смерті своєї матері - [PERSON] проживав разом із нею у квартирі та фактично прийняв спадщину, а тому суд встановлює позивачу строк у 1 міс., таким чином частково задовольняючи його позов. На підставі викладеного та

Outcome: partial