Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У жовтні 2017 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (далі Управління) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми соціальної допомоги. У позовній заяві позивач вказав, що згідно заяви [PERSON] від 20.02.2014 року, рішенням про призначення допомоги сімям з дітьми від 27.02.2014 року, на період з 31.03.2014 року по 27.01.2017 року, останній була призначена допомога в розмірі 130 грн.. 15.02.2016 року до Управління надійшла заява відповідача про припинення виплати допомоги, у звязку з виходом на роботу. Згідно повідомлення Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних допомог № 3507 від 18.08.2016 року, переплата грошової допомоги за період з 19.02.2016 року по 31.08.2016 року склала 829,31 грн.. Оскільки [PERSON] добровільно кошти не повертає, позивач просив суд стягнути з неї надміру перераховану суму допомоги у вказаному розмірі та покласти на останню судові\~ витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву згідно якої прохав розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у відкрите попереднє судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є матірю [PERSON], 27 січня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 348837. Згідно ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі Закон), особам, які на 30 червня 2014 року мали право на отримання допомоги при народженні дитини у розмірі, встановленому на першу дитину, після досягнення дитиною двох років на наступні 12 місяців призначається щомісячна допомога у розмірі 130 гривень, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 20 лютого 2014 року, відповідач звернулася до Управління з заявою про призначення їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Рішенням Управління від 27 лютого 2014 року про призначення допомоги сімям з дітьми, [PERSON], на період з 31.03.2014 року по 27.01.2017 року, призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн.. Відповідно до ст. 22 Закону, одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Згідно п. 46 Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язані у десятиденний строк повідомити про це органи соціального захисту населення. 15 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Управління з заявою, в якій просила припинити виплату вказаної допомоги у звязку з виходом, 19.02.2016 року, на роботу. Рішенням Управління від 27 липня 2016 року про призначення допомоги сімям з дітьми відповідач знята з оплати з 19.02.2016 року. Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних допомог № 3507 від 18.08.2016 року, переплата грошової допомоги за період з 19.02.2016 року по 31.08.2016 року склала 829,31 грн.. 07.09.2016 року, 19.01.2017 року та 03.10.2017 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення про повернення надміру виплаченої суми допомоги, які до цього часу останньою не виконані. Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги Управління законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача, на користь держави, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн..

Outcome: approved