Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.02.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 003-28005-220213 (далі - договір), відповідно до умов договору відповідачу було надано споживчий кредит в розмірі 17789,44 грн., зі сплатою комісій та відсотків у відповідності до умов угоди. Станом на 05.06.2014 року відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 17790,78 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 17789,44 грн., заборгованості за відсотками - 1,34 грн., заборгованості за комісіями - 104,29 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити і розглядати справу без його участі та проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Повно та всебічно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, 22.02.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 003-28005-220213, відповідно до умов договору відповідачу було надано споживчий кредит в розмірі 17789,44 грн., зі сплатою комісій та відсотків у відповідності до умов угоди. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно із розрахунком, заборгованість відповідача станом на 05.06.2014 р. за кредитним договором становить 17790,78 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 17789,44 грн., заборгованості за відсотками - 1,34 грн., заборгованості за комісіями - 104,29 грн. (а.с.7). Даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором № 003-28005-220213 від 22.02.2013 року належним чином не виконує, а отже зобов'язана повернути позивачу борг по кредитному договору в розмірі 17790,78 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved