Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. У теперішній час у квартирі зареєстровані, зокрема, позивач та відповідач по справі [PERSON], який з 2013 року фактично не мешкає за місцем реєстрації. З цього часу відповідач не несе жодних обовязків зі сплати житла та комунальних послуг, не приймає участі у поточному ремонті квартири, усі витрати, повязані з утриманням житла, несе [PERSON] Факт перебування [PERSON] зареєстрованим у зазначеній квартирі змушує позивача нести додаткові витрати з комунальних послуг. У звязку із чим просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою № 23 у будинку № 48-а по вул. Гонди в м. Маріуполі Донецької області. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю на підставі матеріалів справи. У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], на підставі ордеру № 14 від 15.01.1992 року. Як вбачається з особового рахунку № 35631 від 16.10.2018 року у квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Натомість згідно акту № 459 від 22.10.2018 року, складеного головою КСН «Центральний-ІІ», [PERSON] за адресою: [ADDRESS], мешкає одна з 2013 року. Згідно відповіді №38 від 06.12.2018 року голови КСН «Центральний-ІІ», за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не мешкає. Згідно ч. 1 ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках\~ державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно\~ до\~ договору найму жилого приміщення. У відповідності до ч. 1 ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть\~ солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. (ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР). Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів па підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права власності па житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутнім або оголошення її померлою. Виходячи з того, що ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, які регулює правовідносини, пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна або припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У Постанові Вищого спеціалізованого суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК УPCP, ст. 405 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [INFO], з 2013 року, тобто понад пять років без поважних причин. За таких обставин справи, суд вважає, що [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування квартирою № 23 у будинку № 48-а по вул. Гонди в м. Маріуполі Донецької області. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved