Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

У квітні 2015 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.04.2014 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований у відповідача транспортний засіб «NYUNDAI ELANTRA» 2012 року випуску д.н.з [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Оскільки цивільно-правова відповідальність позивача як власника автомобіля була застрахована у ПАТ «УСК «Гарант- Авто»», позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідач 27.05.2014було затвердив страховий акт про виплату 6 268 грн., 90 коп. страхового відшкодування. Оскільки на дату звернення позивача до суду відповідач виплату не здійснив, позивач просить стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» суму страхового відшкодування в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 03.05.2013 між позивачем та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант- Авто» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків. 24.04.2014 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований у відповідача транспортний засіб «NYUNDAI ELANTRA» 2012 року випуску д.н.з [NUMBER], який належить позивачу отримав механічні пошкодження. На виконання умов договору позивач повідомив страховика про настання страхового випадку та 29.04.2014 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. 27.05.2014 відповідачем затверджено страховий акт про виплату 6 268 грн. 90 коп. страхового відшкодування. Разом з цим, до цього часу відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування позивачу. Відповідно до 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 20 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року (із змінами та доповненнями) встановлено обов'язок страхувальника при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно ст. 990 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження доказів правомірності невиплати страхового відшкодування відповідачем не надано. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 6 268 грн. 90 коп. є доведеними та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved