Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 12 липня 2011 року РАЦС у м. Добропілля Донецької області, за актовим записом № 139. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, не зійшлись характерами. Питань щодо виховання дитини не виникає, оскільки дитина проживає з матір'ю. Позивач просив суд розірвати їх шлюб. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилась. Звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами погодилась. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, за актовим записом № 139 (а.с.5). Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 12 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецької області. (а.с.6) Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові, довіри та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер. Заяв про надання строку на примирення від сторін спору суду не надходило, відтак за відсутності клопотань від позивача та відповідача, суд вважає за недоцільне надавати строк на примирення. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, врахувавши, що одна із основних засад шлюбу є його добровільність, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного та

Outcome: approved