Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Електромаш», в якому просив стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату з 02.03.2011 року по 01.03.2013 року в сумі 48384 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з 02.03.2011 року по 01.03.2013 року працював в ТОВ «Авто-Електромаш» на посаді слюсаря контрольно-вимірюючих приладів і автомашини. При звільненні йому не було виплачено заробітну плату за весь період роботи на вказаній посаді. На вимогу позивача про необхідність розрахунку відповідачем не відредаговано, тому змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 02.03.2011 року по 01.03.2013 року працював в ТОВ «Авто-Електромаш» на посаді слюсаря контрольно-вимірюючих приладів і автомашини (накази 20 від 02.03.2011 року та № 17-к від 01.03.2013 року). На день звільнення нарахована [PERSON] заробітна плата роботодавцем не була виплачена. Частиною 1 статті 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно вимог ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідачем при звільненні [PERSON] не зроблені виплати всіх сум, що належать йому від підприємства. До того ж суд приймає та вважає вірними розрахунки заборгованості по заробітній платі зроблені позивачем. Оскільки, вони не спростовані відповідачем та на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 28.04.2014 року про витребування доказів ТОВ «Авто-Електромаш» не відредаговано та не надано належних доказів, що свідчить про спір щодо їх розміру. Загальний розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] від підприємства складає 48384 грн. (1344*36), таким чином, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову у даній категорії справ, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved