Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив зобов»язати відповідача повернути йому депозитний вклад з договором № 300131/108902/3-14 від 18.09.2014 р. в сумі 2619 доларів США та судові витрати, оскільки на вимогу позивача після закінчення укладеного між сторонами договору, відповідач суму депозиту не повернув, узв»язку з чим позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивач надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив обставини незгоди з позовом. При цьому представник відповідача в своїх запереченнях зазначив, що здійснюючи свою діяльність в сфері залучення коштів Банк зобов'язаний керуватись чинним законодавством України, умовами укладеного договору та Основними умовами залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Між сторонами дійсно було укладено договір про банківський вклад 11.03.2015р. Банком отримано заяву Вкладника про повернення грошових коштів по депозитному договору. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 01.12.2014 р. за № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», та Постанови Правління Національного банку України № 160 від 03.03.2015 року банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Отже, Банк ніяким чином не міг одномоментно повернути кошти позивачеві, як він просив у заяві. На підставі викладеного відповідач вважає, що Банком виконуються умови укладеного Договору про банківський вклад з дотриманням вимог Постанов Правління Національного банку України № 758 від 01.12.2014 р. та№ 160 від 03.03.2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України ». Крім того, відповідно до п. 6 Договору про банківський вклад «після закінчення строку, визначеного п. 1 Договору-заяви, Вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 «Основних умов», київський районний с Згідно п. 5.2 Основних умов «У випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобов'язаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою. Вказану письмову вимогу Вкладник зобов'язаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві Вкладник обов'язково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). Якщо день повернення суми Вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день». Таким чином, вивчивши заяву позивача від 11.03.2015р. про повернення грошових кошті по закінченні строку депозитного договору, відповідачу вбачається, що позивачем не було вказано жодного способу, яким Банк мав би повернути йому Вклад. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, порядок видачі коштів (готівкою або перерахуванням) є способом виконання зобов'язання, який має бути зазначений саме позивачем. Тому, на думку відповідача, саме з вини позивача Банк не мав достатніх умов для належного повернення вкладу. На підставі п.5.2. Основних умов, по закінченню строку закінчення депозиту Банком була перерахована сума вкладу та сума процентів на рахунок на вимогу, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 18.09.2014р. по 03.06.2015р. (виписка по особовому рахунку до цих заперечень надається). Отже, умови Договору про банківський вклад Банком виконуються та жодних порушень положення чинного цивільного законодавства України та/або положень Договору про банківський вклад, який припинено, Банком не вчинено. Таким чином, на думку відповідача, у задоволенні позову про стягнення з відповідача суми вкладу у сумі 2619,00 необхідно відмовити. Відповідач стверджує, що Банком виконуються зобов'язання за Договором про банківський вклад та жодних порушень положення чинного цивільного законодавства України та/або положень Договору про банківський вклад, який припинено, Банком не вчинено. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено та сторонами не заперечено, що між сторонами 18.09.2014 р. укладено Договір-заяву №300131/108902/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 міс. в іноземній валюті. / а.с. 5/ Відповідно до пункту 1 даного Договору про банківський вклад Банк прийняв від [PERSON] грошові кошти у загальній сумі 1100,00 доларів США 00 центів на строк з 18.09.2014 року по 18.12.2014 року. Процентна ставка за Депозитним договором складала 10,60% річних. Вклад поповнювався 19.09.2014 р. на суму 1100 доларів США, 19.11.2014 р. на суму 199 доларів США та 22.12.2014 р. на суму 189 доларів США. / а.с. 9-11/ 19.03.2015 р. Банком отримано заяву [PERSON] про повернення грошових коштів по депозитному договору./ а.с.6/ Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В запереченнях на позов Банк зазначає про неможливість видачі суми вкладів та нарахованих процентів з посиланням на обмеження, встановлені Постановами Національного банку України за №№ 758,160 від 01.12.2014 року та від 03.03.2015 року, згідно яких зобов'язано банки обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Однак, суд зазначає, що відмова банку у видачі суми вкладів та нарахованих процентів з посиланням на обмеження, встановлені Постановою Національного банку України, є такою, що протирічить чинному законодавству, оскільки позбавляє вкладника права володіти та розпоряджатися належними йому на праві власності грошовими коштами та є порушенням прав вкладника, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та суперечить нормам Цивільного кодексу України. Згідно наданої відповідачем до суду виписки по особовому рахунку з 18.09.2014 р. по 03.06.2012 р. вихідний залишок становить 2619 доларів США. У відповідності до п. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Крім цього, відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спліном встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до п. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка. Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Також, ст.1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Суд, вирішуючи даний спір, керується та застосовує нормами Цивільного кодексу України, оскільки норми Цивільного кодексу України порівняно з Постановою НБУ мають вищу юридичну силу . Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Інші органи державної влади України (окрім Президента України та Кабінету Міністрів України), органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом. Відповідно до ст.56 Закону України «Про Національний Банк України» нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом, пом'якшують або скасовують відповідальність. Постанови НБУ, на які посилається відповідач на підтвердження своєї правової позиції по справі, протирічать відповідним нормам Цивільного кодексу України в частині використання фізичними особами своїх банківських рахунків та повернення банківських вкладів. Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п.1.6. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 №516, Банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній валюті чи в національній валюті. Таким чином, зобов'язання відповідача щодо повернення позивачу суми вкладу за укладеним договором та суми процентів, нарахованих за фактичний термін користування сумою вкладу має бути виконане у валюті вкладу - доларах США, що не суперечить законодавству. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту не тільки порушених, а й оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином, доводи позивача в частині повернення вкладу з нарахованими відсотками є обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується сума судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved