Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що 31 жовтня 2006 року відповідно до кредитного договору № CVA0AK00011082 відповідачу був наданий кредит у сумі 35850 гривень до 28 жовтня 2011 року із сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобовязання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту та відсотків, у звязку з чим, станом на 07 квітня 2016 року допустив прострочену заборгованість по кредиту в сумі 327889 гривень 96 копійок, яка складається з заборгованості по кредиту 36724 гривень, заборгованості по процентах за користуванням кредитом 51668 гривень 58 копійок, заборгованості по комісії за користуванням кредитом 2810 гривень 64 копійок та пені - 236686 гривень 74 копійок. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 41719 гривень 59, яка була стягнута з відповідача на користь позивача рішенням Новоселицького районного суду від 26 червня 2008 року. Таким чином, різниця суми заборгованості становить 286170 гривень 37 копійок. Просив стягнути з відповідача в примусовому порядку кредитну заборгованість в сумі 286170 гривень 37 копійок та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача не зявився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач відповідно до укладеного договору № CVA0AK00011082 від 21 жовтня 2006 року про надання кредиту, отримав від позивача кредит на суму 35850 гривень терміном до 28 жовтня 2011 року із відсотковою ставкою 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту та комісії за користування кредитом. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору позичальник зобовязаний щомісячно повертати частини кредитних коштів та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Згідно п. 3.7 вказаного договору позичальник сплачує банку винагороду, в розмірі й у строки зазначені в п. 1.1 договору. Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено, що банк зобовязався надати відповідачу кредитні кошти шляхом видачі через касу на строк з 14 вересня 2007 року по 13 вересня 2012 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 35850 гривень на наступні цілі: купівля автомобіля, а також у розмірі 9321 гривень на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користуванням кредитом відсотків у 1,34 % на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмір 2,00 % від суми виданого кредиту, у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного договору. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при порушенні позичальником будь-яких грошових зобовязань за кредитним договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Приймаючи до уваги, що зобовязання між сторонами не припинено з підстав, передбачених законом (ст. 598 ЦК України), оскільки воно не виконано відповідачем належним чином, правовідносини між сторонами за кредитним договором не припинились, а тому позивач вправі вимагати від відповідача виконання грошового зобовязання за кредитним договором. В порушення умов договору, станом на 07 квітня 2016 року відповідач допустив прострочену заборгованість по кредиту в сумі 327889 гривень 96 копійок, яка складається з заборгованості по кредиту 36724 гривень, заборгованості по процентах за користуванням кредитом 51668 гривень 58 копійок, заборгованості по комісії за користуванням кредитом 2810 гривень 64 копійок та пені - 236686 гривень 74 копійок. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 41719 гривень 59, яка була стягнута з відповідача на користь позивача рішенням Новоселицького районного суду від 26 червня 2008 року. Таким чином, різниця суми заборгованості становить 286170 гривень 37 копійок, що підтверджується розрахунком банку, який сторонами не оспорювався. У звязку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, його слід стягнути в примусовому порядку. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 526, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 1049, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved