Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у період із 2004 року по 2010 рік вона та відповідач проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них [INFO] народилася дочка - [PERSON]. Однак, спільне проживання із відповідачем не склалося, тому сторони припинили проживати разом, а спільна дитина залишилася проживати із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у її вихованні не приймає. Із 2014 року дочка перебуває на диспансерному обліку в Київській дитячій клінічній лікарні № 1 з діагнозом - хронічний пієлонефрит. Хвороба дитини потребує додаткових затрат на придбання ліків. Коштів позивача не вистачає для забезпечення належного рівня розвитку та життєдіяльності дитини, тому [PERSON] змушена звернутися із даним позовом до відповідача, в якому просить стягувати із останнього на її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення із нього аліментів у розмірі 2000 грн. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що від спільного проживання у сторін [INFO] народилася дочка - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого 14 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Батьком у свідоцтві про її народження записаний - [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 7). У зв'язку із реєстрацією шлюбу із [PERSON], прізвище позивача змінено із «[PERSON]» на «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 22 грудня 2017 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 6). Відповідно до довідки та акту обстеження житлово-побутових умов від 11.04.2018 р., малолітня [PERSON] проживає разом із позивачем (а.с. 8-9). До матеріалів справи додано виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] (а.с. 10-13). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності стягнення аліментів у розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн., як і не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial