Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, Менської районної державної адміністрації, відділу держгеокадастру у Менському районі\~ про визнання права власності на земельні ділянки, визнання недійсними державних актів на право власності на землю. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.10.2010 року померла її бабуся [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина до складу спадкової маси входять земельні ділянки, що розташовані на території Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області. Вона є спадкоємцем за заповітом. Звернулася до Менської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, що відкрилось після смерті її бабусі [PERSON], померлої 09.10.2010 року в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, а саме на земельну ділянку площею 1,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області та на земельну ділянку площею 0,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області та визнати недійсними Державні акти на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 009748 та серії ІІІ-ЧН №020952 від 18.03.2002 року видані на імя [PERSON] згідно розпорядження Менської РДА №52 від 15.02.2002 року, що зареєстровані в Книзі реєстрації Державних актів за №326 та №326 від 18 березня 2002 року. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Представники відповідачів Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, Менської районної державної адміністрації, відділу держгеокадастру у Менському районі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без участі їхніх представників, позовні вимоги визнають. Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 392, 1261 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість. Судом встановлено, що 09.10.2010 року померла [PERSON] в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №244931, виданого повторно 04.11.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції Чернігівської області (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина, позивач є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується заповітом від 07.09.2000 року посвідченого секретарем Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області (а.с.7). Судом встановлено, що Державні акти на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 009748 та серії ІІІ-ЧН № 020952, видані на імя [PERSON], дійсно були втрачені, що підтверджується оголошенням, опублікованим в районній газеті «Наше слово» за 20 серпня 2016 року №34 (10642). Відповідно до\~статті 125 Земельного Кодексу України\~право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до\~статті 126 Земельного Кодексу України\~(в редакції на час отримання земельних ділянок спадкодавцем) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. З повідомлення державного кадастрового реєстратора від 09.03.2016 року слідує, що Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ІІ-ЧН №009748 (на території Миколаївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,77 га) та серії ІІІ-ЧН №182749 (на території Миколаївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,83 га) видані згідно розпорядження Менської РДА №52 від 15.02.2002 року, зареєстровані в Книзі реєстрації Державних актів за №326 та 326 від 18.03.2002 року належать [PERSON] (а.с.12). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 616/02-31 від 11.03.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 1,77 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільської ради Чернігівської області та 0,83 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, після смерті [PERSON], яка померла 09.10.2010 року, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені (а.с.10). В судовому засіданні документально підтверджено, що спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця є позивач. Інших спадкоємців як за законом так і за заповітом немає. Враховуючи те, що право на земельні ділянки за померлою підтверджено належними доказами, земельні ділянки є обєктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України можуть бути обєктом спадкування. За таких обставин, суд вважає можливим, визнати недійсними державні акти на право приватної власності на земельні ділянки серії ІІ-ЧН №009748 та серії ІІІ-ЧН №020952, видані 18.03.2008 року на імя [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на: земельну ділянку площею 1,77 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, цільове призначення (використання) якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, площею 0,83 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, цільове призначення (використання) якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі викладеного,

Outcome: approved