Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

У жовтні 2020 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № ВВ4-49482-Ф/17-DОМ від\~ 06 червня 2017 року в розмірі 31248,20 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. Позов обґрунтовано тим, що 06 червня 2017 року відповідачем було підписано договір № ВВ4-49482-Ф/17-DОМ про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, за тарифним планом Універсальна картка «Домовичок». Відповідно до договору на приєднання позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та встановив\~ на ньому ліміт дозволеного овердрафту, з максимальною сумою ліміту в розмірі 300 000,00 грн., на строк 12 місяців, зі сплатою процентів за користування овердрафту, виходячи з базової процентної ставки 30 % річних, пільгової ставки 0,0001 % річних та відсотковою ставкою на прострочену заборгованість\~ в розмірі 48,00 % річних. Проте, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 24 червня 2020 року становить 31248,20 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. В судове засідання від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та про ухвалення заочного рішення по справі. Відповідно до частини 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив наступне. 06 червня 2017 року відповідач [PERSON] підписав договір № № ВВ4-49482-Ф/17-DОМ про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, за тарифним планом Універсальна картка «Домовичок». Відповідно до договору на приєднання позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та встановив\~ на ньому ліміт дозволеного овердрафту, з максимальною сумою ліміту в розмірі 300 000,00 грн., на строк 12 місяців, зі сплатою процентів за користування овердрафту, виходячи з базової процентної ставки 30 % річних, пільгової ставки 0,0001 % річних та відсотковою ставкою на прострочену заборгованість\~ в розмірі 48,00 % річних. Внаслідок порушення умов договору відповідачем станом на 24 червня 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 31248,20 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту (поточна) 17047,22 грн., заборгованість по кредиту (прострочена) 6966,88 грн., заборгованість по процентах\~ (поточна) 371,69 грн., заборгованість по процентах\~ (прострочена) 6862,41 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості, доданим до матеріалів справи. Відомостей про те, що відповідачем добровільно сплачена заборгованість матеріали справи не містять. За частиною 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України\~ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог частини 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № ВВ4-49482-Ф/17-DОМ від\~ 06 червня 2017 року в розмірі 31248,20 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved