Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер його дядько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), площею 4,41 га, розташованої на території Вчорайшенської сільської ради та майновий пай в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець» -СВК «Вчорайшенський» с.Вчорайше в розмірі 8737,0 грн.. Після смерті дядька - [PERSON] позивач звернувся до Ружинської державної нотаріальної контори для того, щоб оформити спадщину на земельну частку(пай) та майновий пай та отримати відповідне свідоцтво. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В суді позивач підтримав позовні вимоги з наведених вище підстав. Вчорайшенська сільська рада Ружинського району подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність її представника, позовні вимоги визнає. Третя особа - [PERSON] не заперечував проти визнання за позивачем права власності право власності на земельну частку (пай), площею 4,41 га, розташованої ка території Вчорайшенської сільської ради (відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]) та заперечив визнання за [PERSON] права власності на майновий пай в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець» СВК «Вчорайшенський» с.Вчорайше в розмірі 8737,0 грн.. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Ленінець», розміром 4,41 га, розташовану на території Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], ви-даному 05.05.2000 року на підставі рішення Ружинської районної державної адміністрації від 25 квітня 2000 року № 183 ( а.с.7) та мав у приватній власності майновий пай в майні бувшого КСП «Ленінець» с.Вчорайше Ружинського району Житомирської області в розмірі 0.47% на суму 8737 грн., посвідчений Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] (а.с.8), проти чого не заперечували усі учасники процесу. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.04.2000 року [PERSON] помер [INFO] в с.Вчорайше Ружинського району Житомирської області. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.529 Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.), який був чинним на час смерті спадкодавця [PERSON], що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] сином спадкодавця є [PERSON] ( а.с.56). Позивач не дав суду доказів того, що спадкодавець [PERSON] за життя розпорядився належним йому майном на користь позивача (заповіту), а тому, з огляду на те, що [PERSON] помер [INFO], відповідно до діючого на той час цивільного кодексу (1963 р.) позивач, який є племінником спадкодавця, не входить в коло спадкоємців, щодо майна померлого [PERSON]. Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку спадкування на майно, належне спадкодавцю [PERSON].

Outcome: dismissed