overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 21 жовтня 2011 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Новоолександрівській селищній раді Краснодонського району Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД №130003, актовий запис №9. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що Берко (дошлюбне прізвище «Гаврилюк») [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 21 жовтня 2011 року у Новоолександрівській селищній раді Краснодонського району Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД №130003, актовий запис №9. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року. На думку сторін відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 29 травня 2012 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 153402, актовий запис №255. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2015 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище «Мовчан») зареєструвала шлюб із [PERSON] 29 травня 2012 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 153402, актовий запис №255. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2015 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 2008 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. З червня 2016 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати, місце проживання дитини визначити з нею, прізвище залишити - [PERSON]. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечував, надав суду заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 02 лютого 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Гайворонського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з червня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання малолітнього сина сторін - [PERSON], [INFO] необхідно визначити з [PERSON]. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - «[PERSON]». Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею всі документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1999 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З січня 2016 року шлюбні відносини припинені. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Відповідач проти позову не заперечує, надав суду заяву про визнання позову. \~\~\~\~ Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 13 листопада 1999 року у Палаці шлюбів м.Кременчука, актовий запис - № 1137. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з січня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно змінити на дошлюбне - Коробко. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2004 року, від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. З березня 2016 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати, місце проживання дитини визначити з матір»ю. Позивачка позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Відповідач проти позову не заперечує, надав суду заяву про визнання позову. \~\~\~\~ Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 15 жовтня 2004 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис - № 771. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з березня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання дитини сторін [PERSON], [INFO] необхідно визначити з матір»ю. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду звернулася Голов»янко Н.В. з позовом до Голов»янка С.В. про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Голов»янко [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Відповідач, проти позову не заперечував \~\~\~\~ Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 18 серпня 2001 року в Куцеволівській сільській раді, Онуфріївського району, Кіровоградської області, актовий запис - 10. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - Голов»янко [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з травня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання неповнолітньої доньки сторін - Голов»янко [PERSON] необхідно визначити з матір»ю Голов»янко [PERSON]. Згідно ст. 113 СК України прізвище Голов»янко [PERSON] необхідно залишити Голов»янко. Відповідно до частини першої\~статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 27 листопада 1999 року Гірською сільською радою Бориспільського району Київської області, актовий запис № 20. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди життя. За час шлюбу декілька разів приймали рішення проживати окремо, проте в подальшому погоджувалася на примирення заради дітей. Подружжя не веде спільного господарства та не підтримує подружніх стосунків. Позивач вважає, що рішення про розірвання шлюбу обдумане, примирення подружжя вважає неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, у прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про одруження серії 1-БК № 047115 вбачається, що 27 листопада 1999 року Гірською сільською радою Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON] (а.с. 9). Від спільного подружнього життя у сторін, 06 січня 2000 року, народився син [PERSON], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про його народження серії 1-БК № 317667, виданого 18 січня 2000 року Гірською сільською радою Бориспільського району Київської області (а.с. 7). 19 травня 2012 року, у сторін народилася ще одна дитина [PERSON], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про її народження серії І-ОК № 213428, виданого 23 травня 2012 року Виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області (а.с. 6). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 17 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 998. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що сімейне життя у подружжя не склалося, оскільки кожен з них має різні погляди на життя, обов'язки чоловіка та жінки. Між подружжям постійно виникають непорозуміння та сварки, в результаті чого сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є не доцільним, так як це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити. Одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала клопотання, в якому просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що 17 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 5). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження (а.с. 6). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

У жовтні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа: Державна міграційна служба Українив особі Дарницького районного відділу Головного управління ДМС в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивачі зазначають що є власниками квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою, за згодою позивачів, було зареєстровано відповідача у 2005 році. Посилаючись на те, що Відповідач не проживає на території України, в тому числі і у спірній квартирі, більше десяти років, чим створює позивачам перешкоди у користуванні їх власністю, останні просять позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування спірним майном. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлений позов, з викладених в ньому підставах. Позивачі [PERSON], [PERSON] надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. До суду надано нотаріально посвідчену заяву Відповідача про визнання позову (а.с. 13). Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved