Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали. Суду пояснили, що 27 листопада 2015 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Відновлювальний ремонт автомобіля виявився економічно необгрунтованим, оскільки його ринкова вартість становила 86 733,92 грн., а вартість ремонту - 254 628,46 грн. Позивач вважав, що майнова шкода дорівнює 56 091,34 грн. ЇЇ розмір вирахований як різниця між ринковою вартістю автомобіля на момент ДТП - 86 733,92 грн., та вартістю його залишків після ДТП - 30 642,58 грн. [PERSON] зобов'язаний відшкодувати йому 6 591,34 грн. майнової шкоди, оскільки ПАТ Страхова компанія «Країна» виплатила страхове відшкодування в сумі 49 500,00 грн. [PERSON] також вважав, що збитками є його витрати на проведення автотоварознавчих досліджень в сумі 1 000,00 грн. Моральну шкоду у 10 000,00 грн. він обгрунтував тим, що з вини відповідача у нього немає автомобіля, із-за чого порушився звичний спосіб його життя та ускладнилося вирішення повсякденних побутових питань. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Він та його представник [PERSON] суду пояснили, що вартість залишків пошкодженого автомобіля Хонда-Аккорд визначена з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки проводилася без їх діагностування на спеціалізованому підприємстві автосервісу. На думку позивача, немає підстав для стягнення франшизи в сумі 500,00 грн., тому що на даний час неможливо об'єктивно встановити розмір заподіяної [PERSON] шкоди та - відповідно - розмір страхового відшкодування, на який той мав право. Моральну шкоду відповідач також вважав недоведеною і зазначав, що зі свого боку всіляко сприяв якнайшвидше усунути негативні наслідки адміністративного правопорушення, яке вчинив. [PERSON] просив суд відмовити у стягненні на користь позивача 1 000,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчих досліджень, які не є ні судовими витратами, ні збитками. Третя особа - ПАТ СК «Країна» у письмових поясненнях повідомило суду, що 27 січня 2016 року здійснило виплату страхового відшкодування позивачу у сумі 49 500,00 грн. Витрати, які не входять до розміру страхового відшкодування, має сплатити винна особа (письмові пояснення, а.с. 79-80). Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: 27 листопада 2015 року в районі гаражного кооперативу «Зірка» по вулиці Московській у місті Кременчуці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 грудня 2015 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у адміністративному правопорушенні, передбаченому статтею 124 КУпАП - водій [PERSON] не витримав безпечної дистанції та здійснив наїзд на автомобіль [PERSON], який стояв попереду (а.с. 9). Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля Форд-Мондео була застрахована страхувальником [PERSON] у ПАТ СК «Країна». Згідно полісу № АЕ/3993095 ліміт відповідальності за майнову шкоду складав 50 000,00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн. (а.с. 10). 3 грудня 2015 року представник ПАТ СК «Країна» у присутності [PERSON] оглянув пошкоджений транспортний засіб Хонда-Аккорд. 22 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ СК «Країна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Розмір такого відшкодування страховик та потерпілий узгодили і, діючи відповідно до статті 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ СК «Країна» без проведення експертизи виплатило позивачу відшкодування в сумі 49 500,00 грн. за вирахуванням франшизи. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 160 від 8 грудня 2015 року, проведеного за заявою [PERSON], ринкова вартість автомобіля Хонда-Аккорд на момент ДТП складає 86 733,92 грн., вартість його відновлювального ремонту - 254 628,46 грн. У відповідності до пункту 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затв. Наказом МЮУ № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року у редакції Наказу МЮУ № 1335/5/1159 від 24 липня 2009 року (далі по тексту рішення - Методика) експерт-автотоварознавець [PERSON] прийшов до висновку, що вартість матеріального збитку власнику автомобіля [PERSON] визнається такою, що дорівнює вартості автомобіля на момент ДТП (а.с. 12-13). З результатами цього дослідження відповідач погодився. 8 лютого 2016 року за заявою [PERSON] експерт-автотоварознавець [PERSON] визначив вартість залишків пошкодженого автомобіля у 30 642,58 грн. У зв'язку з поясненнями відповідача, який заявляв про порушення експертом вимог пункту 7.20 Методики щодо оцінки вартості придатних залишків автомобіля, суд вислухав [PERSON] Він пояснив, що висновок № 14 від 08.02.2016 року є приблизним. Так, автомобіль Хонда-Аккорд дуже старий і оцінити його залишки на підставі результатів діагностування на спеціалізованому для даної моделі колісного транспортного засобу підприємстві автосервісу було неможливо. Вагу придатного металобрухту він також визначив приблизно без зважування залишків. Суд, у відповідності до частини четвертої статті 10 ЦПК України, роз'яснив сторонам їх право заявити клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи з метою визначення дійсного розміру шкоди. Проте, сторони від проведення експертизи відмовились, а представник позивача [PERSON] повідомив, що у серпні 2016 року [PERSON] продав залишки автомобіля за 25 000,00 грн., хоча договір купівлі-продажу належно не оформлений, і автомобіль продовжує бути зареєстрованим за [PERSON] Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до пункту 3.2. статті 30 Закону Укріїни «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту рішення - Закону) якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Пунктом 7.20 Методики вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування. Пунктом 12.1 статті 12 Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов»'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати два відсотки від страхової суми, в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Сам експерт-товарознавець в судовому засіданні заявив про те, що вартість залишків автомобіля Хонда-Аккорд визначена приблизно. Отже, суд приходить до висновку про те, що позивач не надав суду належного доказу вартості залишків транспортного засобу і від призначення експертизи задля отримання такого доказу відмовився. Висновок № 14 від 8.02.2016 року із зазначених підстав суд вважає неналежним доказом. Позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди суд задовольняє частково і стягує з відповідача на користь [PERSON] 500,00 грн. франшизи. У задоволенні іншої частини вимог про стягнення майнової шкоди суд відмовляє. Суд також погоджується з відповідачем в тій частині, що витрати позивача на проведення автотоварознавчих досліджень, які [PERSON] вважає збитками, у сенсі статті 1192 ЦК України збитками не є. Так, у відповідності до абзацу другого статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить із такого: Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON], позивач втратив власний транспортний засіб. Немає сумніву, що це потягло за собою негативні зміни у звичному способі та ритмі життя позивача і його родини, змусило вживати додаткові зусилля для організації свого життя. Втрата майна стала причиною зрозумілих душевних переживань позивача. Розмір завданої позивачу моральної шкоди суд оцінює у 7 000,00 грн. У відповідності до статті 88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Витрати позивача склали: 551,20 грн. судового збору + 4 600,00 грн. правової допомоги. З урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір витрат на правову допомогу» в разі повного задоволення позовних вимог позивач мав би право на компенсацію правової допомоги в сумі 4 034,73 грн. ( 2 500,00 грн. за консультації та складання позовної заяви та 1 534,73 грн. за участь адвоката у судових засіданнях загальною тривалістю 167 хвилин). Отже, в разі повного задоволення позовних вимог позивач [PERSON] мав право на компенсацію судових витрат в загальній сумі 4 585,93 грн. Суд задовольнив позовні вимоги приблизно на 43 відсотки. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 1 971,95 грн. судових витрат, а також на користь держави - 551,20 грн. судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди (за цю вимогу позивач судовий збір не сплатив). Судові витрати [PERSON] склали 3 000,00 грн. Розрахунок витрат на правову допомогу викладений відповідачем у запереченнях проти позову (а.с. 45). Виконуючи вимоги статті 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] 1 710,00 грн. судових витрат (57 відсотків від 3 000,00 грн.). На підставі викладеного, відповідно до статей 215-218 ЦПК України,-

Outcome: partial