Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Першої Київської державної нотаріальної контори (далі - відповідач), треті особи: Державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич Василь Миколайович (третя особа - 1), Головне управління юстиції у м. Києві (третя особа - 2) про визнання дій державного нотаріуса протиправними та зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.04.2015 року [PERSON] в особі свого представника звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмича В.М. з письмовою заявою про скасування нотаріальної дії від 22 лютого 2015 року, зареєстрованої в реєстрі за № 21-922 та № 21-932 щодо видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом по ? частині квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] у спадковій справі № 51/2005 від 21.01.2005 року. 18.04.2015 року позивач отримала лист Першої Київської державної нотаріальної контори від 06.04.2015 року у якому містилася відповідь на її звернення від 02.04.2015 року, зі змісту якого вбачається, що на думку відповідача допущені технічні описки в тексті свідоцтва про право на спадщину, жодних правових наслідків нести не можуть через їх несуттєвість, у разі потреби, виправлення даних помилок можна здійснити в судовому порядку. 30.04.2015 року позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмича В.М. з письмовою заявою про винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак, позивач отримала відповідь від 08.05.2015 року про відсутність підстав винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що така постанова виноситься у разі неможливості вчинення нотаріальної дії, а у даному випадку нотаріальна дія вже вчинена. Зазначені дії відповідача є незаконними та порушують права позивача на оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому, позивач просив суд визнати дії державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмича Василя Миколайовича щодо надання письмових відповідей замість винесення постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії за наслідками розгляду звернень [PERSON] від 02.04.2015 року за вх. № 1312/02-14 та від 30.04.2015 року за вх. № 1695/02-14 незаконними; зобов`язати Першу Київську державну нотаріальну контору винести постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за зверненнями [PERSON] від 02.04.2015 року за вх. № 1312/02-14 та від 30.04.2015 року за вх. № 1695/02-14 і направити їх на адресу заявника у порядку та строки встановлені законом; стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На адресу суду надіслав листа, де зазначив, що представництво інтересів Першої Київської державної нотаріальної контори по даній справі здійснює Головне управління юстиції в місті Києві, а саме Відділ представництва інтересів держави в судах України. Також надіслав листа, у якому просив розглядати справу без нього та прийняти рішення згідно діючого законодавства України. До матеріалів справи долучено заперечення. Третя особа 1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи 2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до листа відповідача від 11 березня № 1849/01-16 зазначено, що представництво інтересів Першої Київської державної нотаріальної контори по даній справі здійснює Головне управління юстиції в місті Києві, а саме Відділ представництва інтересів держави в судах України. Проте, державна нотаріальна контора є юридичною особою, яка створюється та реєструється у встановленому законом порядку. Очолює державну нотаріальну контору завідуючий, який призначається із числа осіб, які мають свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю (ст. 17 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Отже, враховуючи те, що Перша Київська державна нотаріальна контора є юридичною особою, а тому є належним відповідачем при розгляді даної справи. В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2005 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на ім`я [PERSON] та на ім`я [PERSON]. Як вбачається з пояснення позивача, викладених в позовній заяві, у вищевказані свідоцтва були помилково внесені відомості, які не відповідають матеріалам спадкової справи. З матеріалів справи вбачається, що 02 квітня 2014 року позивач звернулася до відповідача з заявою про скасування нотаріальної дії, у якій просила вжити заходи щодо скасування нотаріальної дії державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М., зареєстрованої в реєстрі за № 21-922 від 22 лютого 2005 року, а саме видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом (серія № ВСА 209483) на ? частину квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] у спадковій справі № 51/2005 від 21.01.2005 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON] та вжити заходи щодо скасування нотаріальної дії державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М., зареєстрованої в реєстрі за № 21-932 від 22 лютого 2005 року, а саме видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом (серія № ВСА 209484) на ? частину квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] у спадковій справі № 51/2005 від 21.01.2005 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON]. Згідно відповіді відповідача від 06 квітня 2015 року № 1377/02-14 на заяву позивача, зазначено, що допущені технічні описки в тексті свідоцтва про право на спадщину, жодних правових наслідків нести не можуть через їхню несуттєвість. У разі потреби, виправлення технічних помилок можна здійснити в судовому порядку. 30 квітня 2015 року позивач звернулася до відповідача з заявою про винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а листом відповідача від 08 травня 2015 року № 3782/02-14 позивачу повідомили, що у разі потреби виправлення нотаріально посвідченого документу або його скасування їй необхідно звернутися до суду, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії виноситься нотаріусом у разі неможливості вчинення нотаріальної дії, а даному випадку нотаріальна дія вже вчинена, тому жодних підстав винесення постанови немає. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси) (ч. 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: 1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо); 2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 3) видають свідоцтва про право на спадщину; 4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя; 5) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); 6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; 7) провадять опис майна фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою або місце перебування якої невідоме; 8) видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; 9) накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; 10) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 11) засвідчують справжність підпису на документах; 12) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; 13) посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; 14) посвідчують факт, що фізична особа є живою; 15) посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; 16) посвідчують час пред'явлення документів; 17) передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам; 18) приймають у депозит грошові суми та цінні папери; 19) вчиняють виконавчі написи; 20) вчиняють протести векселів; 21) вчиняють морські протести; 22) приймають на зберігання документи. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом. Тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу, заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису, за винятком тих примірників, що залишаються у справах нотаріуса, а також дублікатів нотаріальних документів, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів. Зразок, опис, порядок витрачання, зберігання, обігу та звітності спеціальних бланків нотаріальних документів установлюються Кабінетом Міністрів України (ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду (ч. 1 ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). У разі виявлення нотаріусом або посадовою особою, які вчиняють нотаріальні дії, що ними допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, зобов'язані повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства (ч. 3 ст. 51 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину (ч. 2 ст. 1300 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (ч. 1 ст. 1301 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачами було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Даючи юридичну оцінку поясненням, та зібраним по справі доказам, враховуючи те, що виправлення технічних помилок не відноситься до вчинення нотаріальних дій, а тому не можуть виноситися постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права. На підставі викладеного

Outcome: dismissed