Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

у жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, згідно якого просить суд стягнути з Обслуговуючого кооперативу «База відпочинку для дітей «Грінфілд 2012» на його користь суму боргу за договором поворотної фінансової допомоги № 05/09/2018 від 05.09.2018 року в сумі 1 000 000,00 грн. та за період з 05.10.2018 року по 29.10.2018 року 11 735,65 грн. - пені та 1 973,00 грн. - 3% річних. Позовні вимоги обґрунтував тим, що між ним та Обслуговуючим кооперативом «База відпочинку для дітей «Грінфілд 2012» в особі Голови кооперативу Газіна І.О. 05.09.2018 року було укладено договір про надання безвідсоткової поворотної допомоги № 05/09/2018, за умовами якого кооператив отримав безвідсоткову поворотну фінансову допомогу у розмірі 1 000 000,00 грн. строком до 05.10.2018 року. По закінченню строку дії договору Обслуговуючий кооператив «База відпочинку для дітей «Грінфілд 2012» не виконав свої зобов'язання за договором, що призвело до утворення боргу. У зв'язку з неповерненням наданої допомоги він звернувся до кооперативу з вимогою про повернення боргу від 05.10.2018 року. Однак, зазначена вимога не виконана, що стало причиною для звернення до суду. Представник позивача [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача Кирян Д.І. у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.09.2018 року між позивачем та Обслуговуючим кооперативом «База відпочинку для дітей «Грінфілд 2012» в особі Голови кооперативу Газіна І.О. укладено договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 05/09/2018, відповідно до умов якого відповідач отримав безвідсоткову поворотну фінансову допомогу у розмірі 1 000 000,00 грн. строком до 05.10.2018 року (а.с. 9-12). Відповідно до п. 1.1. договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором. Згідно п. 2.1. договору безвідсоткова поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 1 000 000,00 грн. строком до 05.10.2018 року. Позичальник зобов'язується передати суму коштів у розмірі, визначеному п. 2.1. даного договору, позичальнику в готівковій формі за адресою: [ADDRESS], про що останній зобов'язується в момент отримання коштів видати відповідний бухгалтерський документ (ПКО) або надати власноруч написану розписку з подальшим засвідченням печаткою Кооперативу (п. 2.2.). З матеріалів справи вбачається, що головою кооперативу Газіним І.О. 05.09.2018 року написано розписку про отриманні від позивача грошових коштів у розмірі 1 000 000,00 грн. (а.с. 18-19). Згідно п. п. 3.1., 3.2. договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню 05.10.2018 року в розмірі 1 000 000,00 грн. в готівковій формі за адресою: [ADDRESS]. Як зазначає позивач, відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань про повне повернення грошових коштів, про які йдеться в зазначеному вище договорі. Вимогу про повернення грошових коштів позичальник також проігнорував. Згідно із ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, приймаючи до уваги те, позивач виконав свої зобов'язання за договором позики, надавши відповідачу поворотну фінансову допомогу в розмірі 1 000 000,00 грн., а відповідач не повернув вказані кошти у строк, передбачений договором, суд з урахуванням визнання відповідачем суми боргу дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача щодо стягнення з відповідача її суми в розмірі 1 000 000,00 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 5.6. у випадку несвоєчасного повернення допомоги позичальник сплачує на користь позикодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті, за кожен день прострочення, три відсотки річних від простроченої суми платежу та інфляційні втрати. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Отже, суд вважає обґрунтованим посилання позивача про застосування до виниклих правовідносин положень ст. 625 ЦК України, оскільки відповідач порушив порушеного грошове зобов'язання, не повернувши позику у передбачений договором строк. Виходячи із зазначеного та принципу диспозитивності цивільного судочинства, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову в повному обсязі, враховуючи вимоги позивача, суд приходить до висновку про можливість покладення в основу судового рішення розрахунку, наведеного позивачем, і з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню пеня у розмірі 11 735,65 грн. за період з 05.10.2018 року по 29.10.2018 року та 3% річних у розмірі 1 973,00 грн. за вказаний період. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на положення вказаної статті з Обслуговуючого кооперативу «База відпочинку для дітей «Грінфілд 2012» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8 810,00 грн. (а.с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved