Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

У квітні 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до укладеного договору №ZP1RRX42150546 від 26.04.2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 2398,43 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду з тим, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком договір. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору. У порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав. Станом на 18.02.2016 року відповідач має заборгованість на суму 32417,27 грн., яка складається з наступного: 2009,35 грн.- заборгованість за кредитом, 119,04 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 323,80 грн. - заборгованість по комісії; 29965,08 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 7568,38 грн., з яких: 2009,35 грн. - заборгованість за кредитом, 119,04 грн. -заборгованість по процентам, 328,80 грн. - заборгованість по комісії, 4279,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 336,59 грн. - штраф (процентна складова), яка була задоволена рішенням Бердянського міськрайонного суду від 15.11.2011 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Різниця становить суму 25690,48 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов і правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500,00 грн. (фіксована частина), 1284,52 грн. (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 27470,00 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив письмове клопотання від 05.08.2016 року про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про день, час і місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про слухання справи, тому суд відповідно до положень ст..ст.169, 224 -226 ЦПК України ухвалив розглянути справу в заочному порядку за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 26 квітня 2008 року Закрите акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», надало відповідачу кредит на придбання товару в сумі 2398,43 грн. на строк 12 місяців з 26.04.2008 року по 26.04.2009 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 32,38 грн. Відповідач підтвердив свою згоду з тим, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком договір, що підтверджується копією заяви позичальника №ZP1RRX42150546 від 26.04.2008 року, копією Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт). Відповідач взяв на себе зобов'язання з повернення кредиту наступним чином: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця надавати щомісячний платіж у сумі 245,66 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умов. У заяві позичальника вказано, що при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений в п.5.1 Умов за кожний день прострочки, тобто в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки платежу. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. З позовної заяви вбачається, що через неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором Банком станом на 18.02.2016 року йому нарахована заборгованість у загальній сумі 32417,27 грн., яка складається з наступного: 2009,35 грн.- заборгованість за кредитом, 119,04 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 323,80 грн. - заборгованість по комісії; 29965,08 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднята сума у розмірі 7568,38 грн., з яких: 2009,35 грн. - заборгованість за кредитом, 119,04 грн. -заборгованість по процентам, 328,80 грн. - заборгованість по комісії, 4279,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 336,59 грн. - штраф (процентна складова), яка була задоволена рішенням Бердянського міськрайонного суду від 15.11.2011 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». При цьому різниця становить 25685,48 грн., яка є пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань, а також додатково нараховані штрафи відповідно до п.5.3 Умов і правил надання банківських послуг штрафи, які становлять: 500,00 грн. (фіксована частина) та 1284,52 грн. (процентна складова). Тобто, загальна сума заборгованості за кредитом, за твердженням позивача, складає 27470,00 грн., з яких 25685,48 грн. - пеня, 500 грн. -штраф (фіксована частина), 1284,52 грн. - штраф (процентна складова). Частинами першою та третьої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з п.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі за №6-1206 цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Як вбачається зі справи, заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.11.2011 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZP1RRX42150546 від 26.04.2008 року станом на 28.02.2011 року в розмірі 7568,38 грн., яка складається із: 2009,35 грн. - заборгованість за кредитом; 119,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 323,80 грн. - заборгованість по комісії, 4279,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 336,59 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки рішення про задоволення вимог кредитора - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не виконане боржником, а відповідач не надіслав суду жодних заперечень та доказів погашення боргу, воно не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, тому суд погоджується із позицією позивача, що стягненню на користь банку підлягають передбачені умовами договору пеня та штрафи за несвоєчасне виконання зобов'язань. Проте, на переконання суду, розмір пені, яка позивачем розрахована загальним підсумком, починаючи з липня 2008 року, в розмірі 29965,08 грн., частина якої вже була стягнута за згаданим вище судовим рішенням в розмірі 4279,60 грн., то різниця між нарахованою і стягнутою сумами складає 25685,48 грн., що більше ніж у 10 разів перевищує загальну суму заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією, що складає 2452,19 грн., стягнутих за рішенням суду, тому має бути зменшена. Відповідно до рішення Конституційного суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013 року, в розділі 3.2 якого зазначено, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу, засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачем не надано суду доказів про негативні наслідки для нього через прострочення виконання зобов'язання, приймаючи до уваги розмір виданого кредиту в сумі 2398,43 грн. та суму в розмірі 7568,38 грн., що вже була стягнута за рішенням суду, в тому числі й пені в розмірі 4279,60 грн., суд вважає можливим зменшити розмір пені відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України до розміру основної заборгованості 2452,19 грн. (тіло + проценти + комісія), та стягнути з відповідача пеню в розмірі 2500,00 грн., задовольнивши таким чином позовні вимоги частково в цій частині позову. Як вбачається з позовної заяви (в новій редакції), крім пені, нараховані також і штрафи (500 грн. + 5% від суми заборгованості), зокрема, позивачем на суму нарахованої пені (25685,48 грн.) розрахована процентна складова штрафу, що складає за його підрахунком 1284,52 грн., однак судом розмір пені зменшено до 2500,00 грн., тому штраф (процентна складова) становитиме суму 125,00 грн. ( 2500 х 5% /100), а тому загальна сума штрафу до стягнення складатиме 625,00 грн. (500 + 125), в решті заявлених позовних вимог слід відмовити. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (11%), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 151,58 грн.

Outcome: partial