Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

У жовтні 2018 Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» звернулося з позовом до [PERSON] та просив суд стягнути понесені витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 13 718,66 грн., витрати пов'язані з розглядом справи 2 000 та судовий збір в розмірі 1762 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 25.05.2017 між ТДВ «СК Віді - Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС №010834. Забезпеченим транспортним засобом є «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER]. 27.02.2018 по вул. Басейна у м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2018, винним у скоєнні ДТП, що сталася 27.02.2018, було визнано [PERSON] та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу. 15.03.2018 [PERSON] звернувся до ТДВ «СК Віді - Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. 12 квітня 2018 року ТДВ «СК Віді - Страхування» виплатило ТОВ «ВіДі-Край Моторз» страхове відшкодування у розмірі 13 718,66 грн. Вказує, що цивільно - правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, що підтверджується листом МТСБУ № 9-09/28729 від 10.09.18 Позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди вих.. № 15/04/8.10/260-18 від 14.09.18 року, що підтверджується фіскальним чеком від 15.09.18 року. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної, остання просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно з ст. 4 Закону України «Про страхування», страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. Відповідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно положень ст.ст. 1187 ЦК України, шкода спричинена джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що 27.02.2018 по вул. Басейна у м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 25.04.2018, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.3 ст. 130 КУпАП та піддано до адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 40 800 грн. 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк десять років. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2017 між ТДВ «СК Віді - Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС №010834. Забезпеченим транспортним засобом є «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER] Судом встановлено, що власник пошкодженого автомобіля 15.03.2018 звернувся до ТДВ «СК Віді - Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю та майну третьої особи. 12.04 2018 року ТДВ «СК Віді - Страхування» на підставі документів ТОВ «ВіДі-Край Моторз», що є офіційним дилером автомобілів марки «Форд» в Україні, а саме: рахунку №КМдС-0004436 від 06.03.18 року, рахунку № КМдС-0004339 від 06.03.18 року, акту виконаних робіт №КМдСА-002568 від 06.03.18 року, та квитанції № 29 від 06.03.18 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 13 718,66 грн, що підтверджується платіжним дорученням №4811 від 12.04.18 року. Цивільно - правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, що підтверджується листом МТСБУ № 9-09/28729 від 10.09.18 Позивач вказує що звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди вих.. № 15/04/8.10/260-18 від 14.09.18 року, що підтверджується фіскальним чеком від 15.09.18 року. Відповідачем не здійснено відшкодування завданої шкоди. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 13 718,66 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1 762,00 грн. Разом з тим, позивач не надав підтвердження витрат, повязаних з розглядом справи нна суму 2000 грн., тому в цій частині суд відмовляє. Враховуючи вищевикладене, позов ТДВ «Страхова компанія «Віді - Страхування» підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved