Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

У квітні 2016 р. позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила визнати за нею право власності на 17/25 часток земельної ділянки по вул. Кобера, 4, в. м. Миколаєві, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 08 вересня 2014р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спадкодавцю на праві власності належало 17/25 часток житлового будинку № 4 по вул. Кобера у м. Миколаєві з відповідною часткою господарських та побутових споруд, і земельна ділянка, призначена для обслуговування житлового будинку. За життя, спадкодавець, у 1995 року подарував частку від цілого житлового будинку, а саме 8/25 частки своєму синові, [PERSON], а в 2006 році склав заповіт, яким заповів на випадок своєї смерті належну йому частку житлового будинку - дружині, [PERSON]. Позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину на будинок, проте в оформленні спадкових прав на землю їй було відмовлено, оскільки відсутній документ, що встановлює право власності спадкодавця на частку земельної ділянки,яка є пропорційною його праву на частку житлового будинку, при наявності іншого співвласника будинку - [PERSON]. Останнім поданий зустрічний позов з проханням визнати право власності на 8/25 часток земельної ділянки по вул. Кобера, 4, в. м. Миколаєві, оскільки в договорі дарування йому зазначеної частки будинку, не визначено, що також передається й відповідна частка земельної ділянки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримала, та проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] не заперечували. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог вимоги позивачки [PERSON] не заперечував, свій зустрічний позов підтримав. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог [PERSON]П та зустрічного позову [PERSON] не заперечував. Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Між [PERSON] та [PERSON] (до укладення шлюбу - Юскевич) [PERSON] укладений шлюб 26 квітня 1949 року (а.с. 8). [PERSON] і [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30-31). Спадкодавцю [PERSON] на підставі Договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною дільницею від 18 квітня 1955 року належав будинок № 4 по вул. Кобера у м. Миколаєві (а.с. 20). Земельна ділянка площею 1000 м2 для обслуговування житлового будинку за вказаною адресою, на підставі рішення Миколаївської міської ради від 20 вересня 1994 року передана у власність [PERSON], відповідний Державний акт на право приватної власності на землю виданий 06 грудня 1994 року, і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1302, кадастровий номер земельної ділянки 4810136900:05:016:0011 (а.с. 14-18). За Договором дарування, посвідченого 11 грудня 1995 року державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори, [PERSON] подарував [PERSON] 8/25 частки житлового будинку з відповідною частиною побутових споруд за адресою: м. Миколаїв, вул. Кобера, 4 (а.с. 119). На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким заповів належну йому частку житлового будинку № 4 по вул. Кобера у м.Миколаєві з відповідною часткою господарських та побутових споруд; земельну ділянку, яку надано для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Кобера, 4, дружині [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] помер 08 вересня 2014р. (а.с. 7). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 17/25 частин будинку № 4 по вул. Кобера, у м. Миколаєві , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], виданого 29 вересня 2015р. Першою миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області (а.с. 112,10). У відповідності до копії технічного паспорту на житловий будинок № 4 по вул. Кобера у м. Миколаєві, [PERSON] належить 17/25 часток житлового будинку, [PERSON] 8/25 часток (а.с. 23). Постановою державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 20 вересня 2015р. було відмовлено [PERSON] в оформленні спадкових прав за заповітом на земельну ділянку № 4 по вул. Кобера у м. Миколаєві, оскільки правовстановлюючий документ не відповідає вимогам законодавства в звязку з чим неможливо встановити склад спадкового майна (а.с. 19). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до частини 4 статті 120 Земельного кодексу України (в діючій редакції) в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кільком особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди. Аналогічна норма закону діяла і на момент дарування 11 грудня 1995 року [PERSON], 8/25 часток будинку № 4 по вул. Кобера, у м. Миколаєві. Так, статтею 30 Земельного кодексу України, в редакції 1990 року, визначено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих обєктів. Судом встановлено, що [PERSON] належить 8/25 часток будинку № 4 по вул. Кобера, у м. Миколаєві на підставі Договору дарування від 11 грудня 1995 р., а [PERSON] набула право власності на 17/25 часток зазначеного будинку в порядку спадкування за заповітом, Свідоцтво про право на спадщину видано 29 вересня 2015р. Тому, виходячи із наявних доказів та зазначених норм Земельного кодексу України, за [PERSON] слід визнати право власності на 8/25 часток, а за [PERSON] 17/25 часток земельної ділянки загальною площею 1000 м2 по вул. Кобера, 4, у м. Миколаєві. Таким чином, позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved