Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

у жовтні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним збільшення процентної ставки в односторонньому порядку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28.12.2006 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір №032/29-276К. Позивач вказує, що у вересні 2017 року позивач отримала позовну заяву від ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості, з додатками до неї, серед яких міститься розрахунок заборгованості, з якого позивачу стало відомо, що з 09.11.2008 року банком в односторонньому порядку збільшено відсоткову ставку з 11.95% до 14% річних. При цьому, жодного повідомлення, всупереч нормам кредитного договору, відповідачем не було надіслано позивачу, тобто остання не була повідомлена про збільшення процентної ставки. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Хоменко О.Л. від 09.10.2017 року відкрито провадження у справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018 року справу передано на розгляд судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. від 24.10.2018 року справу прийнято до свого провадження та призначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 26.04.2019 року ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва задоволено заяву позивача та витребувано у ПАТ «Укрсоцбанк» матеріальної справи за кредитним договором від 28.12.2006 року №032/23-276К. 19.12.2019 року на адресу суду надійшов відзив АТ «Альфа-Банк» - правонаступника АТ «Укрсоцбанк», у якому представник відповідача зазначає, що відповідач скористався своїм правом, передбаченим законодавством, змінив процентну ставку за кредитом з дотриманням строку повідомлення позичальника у відповідності до статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» на підставах зазначених у кредитному договорі. 29.05.2020 р. до участі у справі на підставі ухвали суду залучено правонаступника співвідповідача. 28.01.2021 року ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Представником позивача подана заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.12.2006 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір №032/29-276К, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кошти в сумі 74 800,00 доларів США зі сплатою 11,95% річних та порядком погашення суми основної заборгованості. За пунктом 2.6 кредитного договору, у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, у тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням правління, комітету з питань управління активами та пасивами, кредитно-інвестиційного комітету, тарифного комітету, кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів, визначеного в п.1.1. цього договору. Відповідно до п.2.6.1. кредитного договору, про намір змінити розмір процентів кредитор зобов`язаний повідомити позичальника не пізніше за десять робочих днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду. Пунктом 2.6.2. кредитного договору передбачено, що у разі, якщо позичальник погодиться зі зміненим розміром процентів, він зобов`язаний протягом строку зазначеного в п.2.6.1. цього договору, підписати надану кредитором додаткову угоду про внесення змін до цього договору та повернути її кредитору. Відповідно до п.2.6.3. кредитного договору, у разі, якщо позичальник не погодиться з запропонованими кредитором розмірами процентів, він зобов`язаний протягом строку, зазначеного в п.2.6.1. цього договору, сплатити нараховані проценти, комісії та можливі штрафні санкції (штраф, пеню) в повному обсязі. Після сплати позичальником зазначених сум дія цього договору вважається припиненою. Пунктом 7.1 кредитного договору визначено, що усі додатки, зміни та/або доповнення до цього договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані належним чином сторонами (уповноваженими на те представниками сторін), з обов`язковим посиланням на цей договір. Згідно з пунктом 7.2 кредитного договору, усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача. В вересні 2017 року позивачу після пред`явлення ПАТ «Укрсоцбанк» позову про стягнення заборгованості стало відомо, що Банк з 09.11.2008 р. в односторонньому порядку змінив розмір процентної ставки з 11,95% річних на 14% річних. Доказів, на підтвердження того, що при зміні розміру процентної ставки Банком були дотримані вимоги п.2.6 Кредитного договору, суду не надано. Матеріали справи не містять доказів про направлення у визначений в договорі спосіб позивачу повідомлення про ініціювання Банком зміни розміру процентної ставки. Натомість, при нарахуванні заборгованості з 09.11.2008 р. Банк застосовує нову процентну ставку в розмірі 14% річних, на спростування чого відповідачем не надано доказів. Як вбачається із письмових заперечень Банку рішення банку про збільшення процентної ставки за кредитним договором було прийнято до набрання чинності Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», тобто до 9 січня 2009 року. Проте, суд не погоджується з доводами відповідача з огляду на наступне. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частинами першою, другою статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. За змістом частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною третьою статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури. У даній справі така процедура передбачена умовами пунктів 2.6, 2.6.1, 2.6.2, 2.6.3. 7.1, 7.2 кредитного договору дотримана не була.. За правилами частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів із дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім`ї за умови пред`явлення ними документа, що посвідчує особу. З огляду на зазначене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Проте, з матеріалів справи вбачається, що повідомлення банку про збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором не було надіслано в передбачений цим договором спосіб (пункт 7.2 кредитного договору); позивач не отримував цього повідомлення; збільшення розміру процентної ставки відбулося не у строк та спосіб, передбачені кредитним договором, оскільки відповідний документ про внесення змін до договору (додаткову угоду) боржнику банк не надсилав, отже, сторони його не підписували, як це передбачено умовами пунктів 2.6.1, 7.1 кредитного договору. Отже, дії ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», щодо нарахування заборгованості за кредитним договором з урахуванням підвищеної процентної ставки та зміна її в односторонньому порядку, без дотримання умов договору, є неправомірними. До таких же висновків прийшов Верховний Суд України у своїй постанові від 30.11.2016 р. у справі № 6-82цс16. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача, в зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. Суд не приймає заперечення відповідача на те, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту, оскільки такий спосіб захисту передбачений спеціальним законом, який регулює даний вид правовідносин і був чинний на момент вчинення відповідачем дій щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку із задоволенням позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved