Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08 жовтня 2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 109512 грн. зі сплатою 13,05% на рік з кінцевим терміном повернення до 07 жовтня 2014 року. Позичальник повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, пені та інфляційний втрат. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 119792,21 грн., та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву , згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 08 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON], як позичальником, був укладений кредитний договір №175/3030-кр3029 відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 109512грн. зі сплатою 13,05% на рік з кінцевим терміном повернення до 07 жовтня 2014 року. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути кредитні кошти у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу у розміні 1995,22 грн. /а.с. 3-5/. Додатковими угодами від 21 листопада 2007 року та від 20 жовтня 2008 року сторони погодили зміну процентної ставки та розміру щомісячного ануїтетного платежу, згідно яких процентну ставку за користування коштів встановлено 20,5% річних , а щомісячний платіж у розмірі 2844,91 грн. /а.с.6,7/. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, сплати відсотків, внаслідок чого станом на 03 грудня 2015 року за ним утворилась заборгованість за тілом кредиту у сумі 36705,42 грн., за відсотками у сумі 32941,07 грн., за пенею за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 18383,30 грн., за пенею за несвоєчасне повернення відсотків - 9159,73 грн. Розмір заборгованості підтверджується відповідним розрахунком /а.с.9,10/. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, заборгованість за кредитним договором, відсотками та пенею підлягає стягненню з відповідача. В силу вимог ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобовязанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності. Розрахунок інфляційного збільшення боргу позивачем зроблено вірно, тому до стягнення з відповідача на користь позивача належить 15085,93 грн. інфляційного збільшення суми боргу за тілом кредиту та 7516,77 грн. інфляційного збільшення суми боргу за відсотками. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved