Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання дитини, в якому просила судпозбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; змінити розмір аліментів, присуджений згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2016 року по цивільній справі №127/3607/16-ц і стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, що підлягають індексації, починаючи з дня набрання рішенням по даній справі законної сили; стягнення за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2016 року по цивільній справі №127/3607/16-ц припинити станом на день набрання чинності даним судовим рішенням та повернути виконавчий документ до суду після завершення виконання (погашення заборгованості по аліментам); судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 03.10.2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано між ними на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2016 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2016 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач з відповідачем проживає окремо, син проживає з матір`ю. Спору стосовно місця проживання дитини не має. Весь цей час відповідач [PERSON] життям сина не цікавився, не виявляв бажання спілкуватись з ним та не приймає участі у його вихованні, не провідує його, не цікавиться здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує, має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивача та спільної дитини, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні сина з відповідачем, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання відповідача виконувати відносно сина батьківські обов`язки, покладені на відповідача законом. Крім того, розмір стягуваних аліментів на теперішній час не відповідає вимогам законодавства, тому позивач вважає, що при даному розмірі аліментів, не може забезпечити необхідне утримання сина, його фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток, а тому для забезпечення потреб дитини доцільним є збільшити розмір стягуваних аліментів, а саме стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 2000 грн. з доходу відповідача щомісячно. До судового засідання представник позивача - адвокат Кудельський А.А.не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. до судового засідання не з`явилася, але надала суду заяву, відповідно до якої просить слухати справу у її відсутність, підтримує висновок органу опіки та піклування (а.с. 82). Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 03.10.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2016 року (а.с. 11-12). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с. 9). 08.11.2016 року [PERSON] , яка є позивачем по справі, зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 08.11.2016 року виконавчим комітетом Сокілецької сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с. 10). Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №623901 від 16.12.2016 року фактичне місце проживання/перебування малолітнього [PERSON] та законного представника, що супроводжує дитину [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі - 1500,00 грн. щомісяця, починаючи з 24.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12). На підставі вказаного судового рішення по цивільній справі №127/3607/16-ц, 23.06.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист (а.с. 13) та постановою державного виконавця Будьонівського районного ВДВС м. Донецьк ГТУЮ у Донецькій області від 04.08.2016 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 14). Відповідно до довідки Краматорського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 13.08.2019 року за вих. №15.13-21/13445/51814 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження та станом на 13.08.2019 року складає 39015,44 грн. (а.с. 15-17). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 2 - 4 ст. 150 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п .2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд приймає до уваги те, що відповідач [PERSON] не займається вихованням та матеріальним забезпеченням свого сина Микити протягом тривалого часу, не цікавиться його навчанням і розвитком, здоров`ям, умовами життя, що стверджується письмовими доказами. Дитина знаходиться повністю на матеріальному забезпеченні матері [PERSON] . Крім того, згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради №01-00-011-5363 від 31.01.2020 року визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 83-84). Всі досліджені в сукупності докази по справі дають підстави суду вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , а тому необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2016 року стягнуто з [PERSON] користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі - 1500,00 грн. щомісяця, починаючи з 24.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12). Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2020 рік в Україні втановлюються Законом «Пpo Державний бюджeт на 2020 рік». Відповідно прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років на період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року складає 2218,00 грн. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому фактичні обставини справи, а саме вік дитини (8 років), на утримання якої стягуються аліменти, суд вважає, що позивачка при даному розмірі аліментів 1500 грн. на дитину, не може забезпечити необхідне утримання сина, його фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо збільшення розміру аліментів, вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання сина в достатньому розмірі, а тому зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по його утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 2000 грн. щомісячно, що підлягають індексації, з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, таким чином задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. Виконавчий лист, виданий 23.06.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області по цивільній справі №127/3607/16-ц, про стягнення аліментів з [PERSON] за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2016 року відкликати з Краматорського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області, виконаним станом на день набрання даним рішенням суду законної сили. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору щодо збільшення розміру аліментів, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави, а понесений судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved