Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначив, що 07 травня 2016 року сталося ДТП за участю т/з Tоyota Camry, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та т/з Hyundai Getz, державний номерний знак [NUMBER], яким користувався та розпоряджався [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої генеральної довіреності від 18 березня 2016 року, яка була видано власником автомобіля [PERSON] на ім'я позивача. Вказує на той факт, що з моменту укладення генеральної довіреності саме позивач [PERSON] був постійним законним володільцем (користувачем) автомобіля Hyundai Getz, державний номерний знак [NUMBER], оскільки він був придбаний у третьої особи шляхом укладення так званої домашньої угоди. Тобто, саме позивач в силу ст. 386, 395, 396 ЦК України є особою, яка має право вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок вищезазначеної транспортної пригоди автомобілю Hyundai Getz, державний номерний знак [NUMBER], яким позивач володів на законних підставах, завдано механічних пошкоджень. Як вбачається з висновку експертного дослідження судового експерта автотоварознавця про вартість матеріального збитку №3764 від 13.05.2016 року, який був проведений за результатами спільного з відповідачем огляду пошкодженого ТЗ, розмір матеріального збитку, заподіяний внаслідок пошкодження автомобіля Hyundai Getz, державний номерний знак [NUMBER], становить 90527,53 грн. Фактичні витрати позивача на ремонт пошкодженого внаслідок спричиненого з вини відповідача ДТП автомобіля склали 78628,41 грн., що підтверджується доданою фактурою ФОП СТО «[PERSON]А.» №004/01-08, актом виконаних робіт №ВР-0004/01-08 від 23 вересня 2016 року, квитанціями до ПКО від 22 серпня 2016 року, 04 серпня 2016 року, 01 серпня 2016 року та 23 вересня 2016 року. З цих підстав просив позов задовольнити. В судове засідання позивач зі своїм представником не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Через канцелярію суду представником позивача була подана заява про розгляд справи без його участі, в якій останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. В заяві також зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, у звязку із чим, враховуючи заяву позивача, суд відповідно до ст.\~280\~289 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2016 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП за те, що 01 травня 2016 року о 10 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи транспортним засобом Tоyota Camry, державний номерний знак [NUMBER], перед зміною напрямку руху, не переконався у безпеці, внаслідок чого скоїв зіткнення з рухавшимся праворуч від нього автомобілем Тойота РАВ-4 д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], після чого автомобіль Тойота РАВ-4, змінивши напрямок руху, скоїв наїзд на автомобіль Hyundai Getz, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Згідно копії довіреності за реєстровим номером №1713 від 18 березня 2016 року, [PERSON] уповноважила позивача [PERSON] та [PERSON] зняти з обліку, продати на умовах за його/їх розсудом, ставити на облік, а для виконання вказаних дій керувати належним [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію про реєстрацію транспортного засобу САА572366, виданого та зареєстрованого 20 квітня 2010 року Сімферопольським ВРЕР при УДАІ ГУ МВС України в АРК, автомобілем марки Hyundai Getz, 2010 року випуску, номер шасі (кузов, рами) КМНВТ51ВИФГ962885, реєстраційний номер [NUMBER]. Отже, автомобілем Hyundai Getz, державний номерний знак [NUMBER], на момент ДТП користувався та розпоряджався позивач [PERSON] Внаслідок вищезазначеної пригоди автомобілю [NUMBER] завдано механічних пошкоджень. Як вбачається з висновку експертного дослідження судового експерта-автотоварознавця [PERSON] по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ №3764 від 13.05.2016 року, який був проведений за результатами спільного з відповідачем огляду пошкодженого ТЗ, розмір матеріального збитку, заподіяний внаслідок ДТП автомобілю Hyundai Getz, державний номерний знак [NUMBER], становить 90527,53 грн. Фактичні витрати позивача на ремонт пошкодженого внаслідок спричиненого з вини відповідача ДТП автомобіля склали 78628,41 грн., що підтверджується доданою фактурою ФОП СТО «[PERSON]А.» №004/01-08, актом виконаних робіт №ВР-0004/01-08 від 23 вересня 2016 року, квитанціями до ПКО від 22 серпня 2016 року, 04 серпня 2016 року, 01 серпня 2016 року та 23 вересня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.п. 1,3 ч.1\~ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Постановою суду встановлена вина [PERSON] у ДТП. За наведених обставин, [PERSON] на підставі п. 1 ч. 1 ст.\~1188, ч. 1 ст.\~1166 ЦК України\~має право на відшкодування завданої йому під час ДТП шкоди в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч.ч.1,2\~ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Суд враховує роз'яснення, викладені у п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних спав за позовами про відшкодування шкоди», за якими відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. При цьому, у тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням кошти, збільшились ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджено, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача грошової суми у розмірі 78628,41 грн. Згідно вимог\~ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню понесені останнім судові витрати з оплати судового збору у розмірі 790 грн.

Outcome: approved