Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зазначав, що від спільного шлюбу з відповідачем має двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач є матір'ю доньок, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їхніх спільних дітей, ніякої матеріальної допомоги не надає. Позивач у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити двох малолітніх дітей, тому просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів: свідоцтв про народження дітей, встановлено, що відповідач є матір'ю, а позивач - батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Із довідки, виданої виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області № 1147 від 30.09.2014 року встановлено, що позивач із доньками проживають спільно в [ADDRESS]. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки діти проживають з позивачем та перебувають на його утриманні, суду не надано доказів про надання відповідачем коштів на утримання дітей, тому суд має всі підстави для стягнення з неї аліментів на утримання її малолітніх дітей. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є працездатною, на її утриманні інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї нема, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved