Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

У квітні 2015 року позивач - [PERSON] звернулась в суд з вищезазначеним позовом до Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції (надалі - відповідач-1), Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (надалі - відповідач-2, Банк) про зняття арешту та заборону на відчуження рухомого майна [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), який зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 13987534, що накладений, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40386227 від 01.11.2013 року, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції, а саме легкового автомобіля марки CHEVROLET, модель AVEO, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Також, зобов'язати відповідача-1 виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 01.11.2013 року за № 13987534 про арешт рухомого майна [PERSON] (ідентифікаційни номер [NUMBER]), який зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 13987534, що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40386227 від 01.11.2013 року, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції. Позовні вимоги мотивуються тим, що 21.02.2008 року між позивачем (відповідно до свідоцтва про зміну імені від 21.02.2015 року - [PERSON]) та відповідачем-2 було укладено кредитний договір за № 20.00.000089 та отримано кредитні кошти в сумі 52.000,00 доларів СЩА. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаною кредитною угодою 21.02.2008 року було укладено іпотечний договір предметом якого є квартира за [ADDRESS]. Також, 18.08.2008 року між відповідачем-2 та позивачем було укладено ще один кредитний договір за № 20.00.000164, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 64.125,00 грн. Для забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаною кредитною угодою 18.08.2008 року було укладено договір застави, предметом якого є легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (надалі - легковий автомобіль). У зв'язку з неналежним виконанням позивачем зобов'язань за вищевказаними кредитними угодами відповідачем-2 були подані позовні заяви до суду про стягнення з неї заборгованості та отримані рішення про задоволення вимог у повному обсязі. 02.07.2013р. державним виконавцем відповідача-1 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 38685614 про стягнення з позивача боргу в сумі 43.170,89 грн. за кредитною угодою за № 20.00.000164 від 18.08.2008р. Також, 25.10.2013р. державним виконавцем відповідача-1 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 40386227 про стягнення з позивача боргу в сумі 437.781,21 грн. за кредитною угодою за № 20.00.000089 від 21.02.2008р. За клопотаннями стягувача по вищевказаним виконавчим провадженням були накладені арешти на все майно позивача. Так, зокрема, 01.11.2013 року державним виконавцем відповідача-1 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що, окрім іншого, було внесено запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Таким чином, відбулося обтяження даного легкового автомобіля за виконавчими провадженнями за № 40386227 про стягнення боргу з позивача в сумі 437.781,21 грн. та за № 38685614 в сумі 43.170, 89 грн. На сьогоднішній день позивач знайшла покупця, який погодився купити легковий автомобіль, що перебуває в заставі банку, шляхом внесення коштів в касу відповідача-2 в рахунок погашення заборгованості позивача за кредитною угодою за № 20.00.000164 від 18.08.2008 року. Банк на пропозицію позивача щодо реалізації заставного майна погодився. Укладення договору купівлі-продажу та оформлення покупцем права власності на легковий автомобіль є неможливим, оскільки після зняття банком обтяження за договором застави № 20.00.000164г від 18.08.2008 року та закінчення виконавчого провадження № 38685614 про стягнення з позивача коштів в сумі 43.170,89 грн. на підставі погашення заборгованості за кредитною угодою за № 20.00.000164 від 18.08.2008р., залишиться обтяження вищевказаного рухомого майна, що зареєстроване в державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 13987534 від 01.11.2013р. по виконавчому провадженню за № 40386227, який позбавляє позивача можливості виконання зобов'язань за кредитним договором за № 20.00.0000164 шляхом добровільної реалізації заставного майна за ринковою вартістю. Оскільки ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає можливість уцінення лоту до 50 відсотків, коштів отриманих від продажу зазначеного легкового автомобіля може не вистачити для погашення всієї заборгованості позивача за кредитним договором за № 20.00.000164 від 18.08.2008р., просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги, просила суд їх повністю задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився, надав суду письмове заперечення на позов, в якому покладаються на розсуд суду, проте не погоджуються з доводами позивача, та заяву про розгляд справи без їх участі, про прийняте рішення повідомити за вказаною адресою. Представник відповідача-2 за довіреністю від 02.06.2014 року [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволення виходячи з наступного. Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та правочини, виходячи із змісту пункт 1 частини другої стаття 11 ЦК України. Відповідно до ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Частиною 2 статті 1 Закону України «Про заставу» передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Ч.5 Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Також, суд при винесені рішення враховує роз'яснення, викладені в абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ЦПК, ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Відповідно до п.4 Постанови Пленум Верховного суду України № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.

Outcome: approved