Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що він є спадкоємцем на вказане майно за заповітом від умерлої [PERSON] В межах шестимісячного строку позивач звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Разом з тим, 09.07.2015 державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку із тим, що позивачем не було подано правовстановлюючі документи на квартиру. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Відповідач та його представник проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав письмові заперечення, в яких в частині вимог до ради просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої входить 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Згідно заповіту [PERSON] від 12.03.2002, посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Сокуренко Н.Д., вона заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право [PERSON] Згідно інформаційної довідки КВ-2015 № 19302 від 23.06.2015, виданої КМ БТІ за померлою [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. 09.07.2015 позивач звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом за померлою [PERSON] Постановою від 09.07.2015 державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Радіонова Л.І. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку із тим, що позивачем не було подано правовстановлюючі документи на квартиру. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ч. 3 ст. 1223, ч. 2 ст. 1220 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Оскільки за свого життя [PERSON] склала заповіт на [PERSON], то в даному випадку спадкування здійснюється за заповітом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). За приписами ч.ч. 1-2 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Відповідно до положень ст. ст. 1, 4 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України). В ході судового розгляду встановлено, що позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, він звернувся до нотаріуса у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, у зв'язку із неподанням правовстановлюючих документів на квартиру, разом з тим така обставина не може позбавляти його можливості реалізувати законне право на спадщину, а тому з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність їх часткового задоволення. Верховний Суд України у п. 24 своєї Постанови Пленуму від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначав, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на те, що окрім позивача наявний інший спадкоємець, його рідний брат - [PERSON], до якого також пред'явлено даний позов, то суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Київської міської ради. На підставі викладеного та

Outcome: partial