Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 25 грудня 2014 року померла його бабуся [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина до складу якої серед іншого майна входить земельна ділянка загальною площею 4,55 га., яка складається з трьох окремих ділянок площами 3,42 га., 0,97 га., 0,16 га., що розташовані в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначене майно [PERSON] прийняла у спадок після смерті її чоловіка [PERSON], проте спадщину не оформила. Позивач, як спадкоємець за правом представлення, прийняв спадщину у встановленому порядку, проте нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав щодо вказаної спірної ділянки в зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, який підтверджує факт належності спадкодавцю спадкового майна. Враховуючи вказані обставини позивач просив визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку загальною площею 4,55 га., яка складається з трьох окремих ділянок площами 3,42 га., 0,97 га., 0,16 га., що розташовані в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництвав порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, проте від останнього на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Вознесенської сільської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, проте надав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглядати справу без участі вказаних осіб. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 25 грудня 2014 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина до складу якої серед іншого майна входить земельна ділянка загальною площею 4,55 га., яка складається з трьох окремих ділянок площами 3,42 га., 0,97 га., 0,16 га., що розташовані в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначене майно [PERSON] прийняла у спадок після смерті її чоловіка [PERSON], проте спадщину не оформила. Позивач, як спадкоємець за правом представлення, прийняв спадщину у встановленому порядку, проте нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав щодо вказаної спірної ділянки в зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, який підтверджує факт належності спадкодавцю спадкового майна. В той же час матеріали справи містять достатні докази належності спадкодавцю спірного майна (а.с. 7, 9-10, 17-20, 38, 50-53). Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст.1223 ЦК України). Згідно положень ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом в тому числі шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Матеріали справи вказують на те, що позивач, як спадкоємець за законом, належним чином прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved