overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

У жовтні 2019 р. [PERSON] звернулась з вказаною заявою, у якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO]., яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO]., який помер [INFO] , були подружжям та її рідними батьками, посилаючись на те, що встановлення цього факту потрібно для оформлення спадщини після смерті батька. Бердичівська міська рада Житомирської області своєї позиції щодо заяви не повідомила. Бердичівська державна нотаріальна контора у розгляді справи покладається на розсуд Суду. Судом з`ясовано, що постановою від 03.09.2019 р. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Єрьомінсько-Бойкової І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 28/200 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] , після [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з виявленням розбіжностей у документах, які підтверджують родинні відносини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином встановлення факту, про якій просить [PERSON] , необхідно останній для оформлення спадщини на 28/200 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] , після [PERSON] . Вирішуючи питання про встановлення родинних відносин, Суд виходить з такого. [PERSON] , [INFO]., та [PERSON] , [INFO]., одружились 16.11.1957 р., після реєстрації одруження [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26.11.1957 р. (а. с. 9). [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.11.1958 р. (а. с. 10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.01.2018 р. (а. с. 8). [PERSON] померла [INFO] у віці 78 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.02.2006 р. (а. с. 12). З письмової заяви від 23.12.2019 р. [PERSON] випливає, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , і що [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Оцінивши викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO]., яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO]., який помер [INFO] , були подружжям та рідними батьками [PERSON] . Враховуючи наведене, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

У жовтні 2019 р. [PERSON] звернулась з вказаною заявою, у якій просить надати їй право на шлюб з [PERSON] , посилаючись на те, що вони познайомились один рік тому, між ними склались теплі та щирі стосунки, виникли почуття любові та поваги, вона вагітна від нього. [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] , які є батьками [PERSON] (а. с. 20), заяву підтримали, посилаючись на те, що надання [PERSON] права на шлюб відповідатиме її інтересам та інтересам її сім`ї. Судом з`ясовано, що [PERSON] народилась [INFO] у с. Маркуші Бердичівського району Житомирської області, на даний час їй виповнилось сімнадцять років (а. с. 6, 20). [PERSON] народився [INFO] у с. Маркуші Бердичівського району Житомирської області, на даний час йому виповнилось двадцять років (а. с. 14). [PERSON] вагітна, станом на 04.09.2019 р. строк вагітності складав дванадцять тижнів (а. с. 13). Відповідно до частини першої статті 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно зі статтею 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З вказаних норм Сімейного кодексу України випливає, що умовою надання права на шлюб особі, яка не досягла шлюбного віку (вісімнадцяти років), проте досягла шістнадцяти років, є встановлення того, що це відповідає інтересам цієї особи. Суд, зважаючи на наведені вище обставини, вважає, що надання [PERSON] , вік якої становить сімнадцять років, права на шлюб з [PERSON] , вік якого становить двадцять років, відповідає їхнім інтересам. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

У жовтні 2019 р. [PERSON] звернулась з заявою, у якій просить встановити факт, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] у с. Райгородок Бердичівського району Житомирської області, не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини, посилаючись на те, що встановлення цього факту йому необхідно для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Виконавчий комітет Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області проти задоволення заяви не заперечив. Райгородоцька сільська ради Бердичівського району Житомирської області своєї позиції щодо заяви не повідомила. Судом з`ясовано, що [PERSON] помер [INFO] у с. Райгородок Бердичівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.05.2009 р. (а. с. 8). 17.08.2019 р. представник [PERSON] звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , проте постановою від 17.08.2019 р. № 1765/02-32 про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до частини першої статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з частиною першою 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. З довідки від 24.07.2019 р. Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області та листа від 02.06.20202 р. Бердичівської державної нотаріальної контори вбачається, що будь-які особи на спадщину після смерті [PERSON] , окрім [PERSON] , не претендують (спадщину не приймали) (а. с. 11, 33). Таким чином встановлення факту, про який просить [PERSON] , необхідно останній для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . У довідці від 24.07.2019 р. Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області вказано, що [PERSON] , 1946 р.н., проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] , до дня смерті - [INFO] , разом з ним на день смерті проживала та була зареєстрована цивільна дружина [PERSON] (а. с. 11). У довідці від 19.09.2019 р. Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області зазначено, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] з 1977 р. до дня його смерті - [INFO] (а. с. 17). З письмових пояснень від 19.09.2019 р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] випливає, що [PERSON] та [PERSON] проживала однією сім`єю більше двадцяти років без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки (а. с. 14, 15, 16). Оцінивши зазначене вище, враховуючи положення статті 3 Сімейного кодексу України, Суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини (смерті [PERSON] ). Зважаючи на наведене, заява [PERSON] підлягає задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

У жовтні 2019р. [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] та з урахуванням уточнених позовних вимог просила розірвати шлюб, зареєстрований 29.08.2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві, актовий запис № 2299, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, а також визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 29.08. 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх двох років сімейне житття між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атомсфери. На даний момент спільне господарство та сумісне проживання остаточно припинено. Як мати неповнолітнього сина, усвідомолюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумного розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з позивачкою. Відповідач висловлювася з погрозами на адресу позивача, що забере дитину до себе. Також, [PERSON] ухиляється від матеріального утримання сина, тобто самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати дитину. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2019р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 24.03.2020р. ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та смісце розгляду справи, просили розглядати справу без присутності представника служби та приєднати до матеріалів справи висновок служби. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

У жовтні 2019 р. [PERSON] звернулася з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 09.06.2016 р. Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 173, посилаючись на те, що спільне життя з [PERSON] погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, примирення неможливе. Від [PERSON] заяви про визнання позову або відзиву не надходило. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 09.06.2016 р. зареєстровано шлюб, актовий запис № 173, вони є батьками дитини - [PERSON] , яка народилася [INFO] (а. с. 6, 7). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б її інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позову, у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

У жовтні 2019 р. [PERSON] звернулася з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 12.01.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 01, посилаючись на те, що спільне життя із [PERSON] не склалось, взаєморозуміння відсутнє, збереження сім`ї суперечитиме її інтересам. Від [PERSON] заяви про визнання позову або відзиву не надходило. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області 12.01.2007 р. зареєстровано шлюб, актовий запис № 01, вони є батьками дитини - [PERSON] , яка народилася [INFO] (а. с. 4, 9). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б її інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позову, у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У жовтні 2019р. [PERSON] з урахуванням збільшення позовних вимог звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 27 335,50 грн. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 07.08.1988 року, зареєстрованим ВРАГС Ленінградського району м. Києва, актовий запис № 687. За період проживання в шлюбі у позивачки та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] . 26.06.2015р. рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб сторін розірвано. Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2014р. відповідач [PERSON] повинен сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 17.12.2013р. З червня 2018р. відповідач [PERSON] не сплачує аліменти, проте був спроможний сплачувати суму у повному обсязі, але свідомо цього не робив. Відповідно до розрахунку старшого державного виконавця ВДРАЦС Святошинського РУЮ Вітюк І.Д. станом на 12.09.2019р. за період з 01.06.2018р. по 11.09.2019р. заборгованість по стягненню аліментів на дитину складає 28 430,83 грн. Відповідач мав сплатити у червні 2018р. аліменти на суму 700 грн., станом на 01.08.2020р. сплата аліментів прострочена на 760 днів - 700х1%760=5 320. І так за кожен місяць з червня 2018р. по 01 серпня 2020р. За останній місяць - липень 2020р. відповідач мав сплатити аліменти в сумі 1 109 грн., прострочив оплату на 31 день: 1109х1%х31=344 грн. В результаті всі платежі сумуються, всього сума пені складає 95 547,11 грн. Сума заборгованості на 01.08.2020р. складає 27 335,5 грн. Оскільки ст. 196 СК України встановлено обмеження стягнення не більше 100% заборгованості, то стягненню підлягаєє пеня за несплачені аліменти у розмірі 27 335, 50 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов та заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, причини неявки суду не відомі. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

У жовтні 2019 р. [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , [PERSON] , заявники) подали до суду в порядку окремого провадження заяву про розірвання шлюбу. На обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому народився син [PERSON] , [INFO] . Упродовж останніх 1,5 років сімейне життя між заявниками поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення з 2019 р. шлюбних відносин. Спільне життя у заявників не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, до того ж у них зовсім різні погляди на сім`ю, життя та побут. У зв`язку із цим між ними постійно виникали суперечки, непорозуміння та конфлікти. Між заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні неповнолітньої дитини. Заявники подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.01.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 30. Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Із заяви вбачається, що з 2019 р. спільне життя у сторін не склалося. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 08.12.2020 заявники уклали нотаріально посвідчений договір між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до умов вказаного договору після розірвання шлюбу син [PERSON] буде проживати з матір`ю, батько сплачуватиме на утримання дитини аліменти у вигляді грошової суми, розмір якої за домовленістю сторін, становить не менше 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На день підписання цього договору ця сума становить 1 197,50 грн. Отже вказаним договором, як того вимагає закон, визначене місце проживання дитини та умови здійснення батьком права на особисте виховання дитини, а також умови участі батька в утриманні дитини. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. З огляду на вказане, суд вважає заяву обґрунтованою і задовольняє її. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернулась в суд із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON] . В обґрунтування заяви вказує, що вона народилась [INFO] . На даний час вона є вагітною і батьком її майбутньої дитини є [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вона та [PERSON] мають взаємні почуття любові та поваги один до одного, чекають на появу спільної дитини. Однак, вона не досягла 18-річного віку, з якого має право укласти шлюб, тому просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON] . Заявниця [PERSON] в судове засідання направила заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] також подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, заявлені вимоги підтримали. Заінтересована особа - Старокостянтинівський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на даний час не досягла повноліття. Згідно довідки лікарсько-консультативної комісії Старокостянтинівської центральної районної лікарні від 15 жовтня 2019 року № 771 вона перебуває на 12 тижні вагітності. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року передбачено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Оскільки заявниця на даний час досягла сімнадцятирічного віку, є вагітною і сторони мають взаємне бажання зареєструвати шлюб, тому укладення шлюбу в більш ранньому віці відповідає її інтересам та інтересам її майбутньої дитини, в зв`язку з чим їй слід надати право на шлюб.

Outcome: approved