Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У заяві Комунальної установи охорони здоров'я протитуберкульозного диспансеру Харківського району зазначено, що з 01.08.2000 року [PERSON], який проживає в [ADDRESS], знаходиться на амбулаторному обліку у Комунальній установі охорони здоров'я протитуберкульозного диспансері Харківського району, що знаходиться за адресою: 62472, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Леонівська,63. На підставі медичного висновку Тягло С.В. лікаря, який є лікуючим лікарем [PERSON] від 28.03.2014 року, [PERSON] є хворим на заразну форму туберкульозу та потребує продовження лікування у стаціонарному режимі. 20.09.2013 року [PERSON] порушив протиепідемічний режим, а саме відмовився від вживання ліків та подальшого обстеження і госпіталізації в стаціонар. Даний факт порушення зафіксований у амбулаторній карті №07-20. Заявник просить примусово госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного стаціонару для продовження лікування строком на 2 місяці. В судовому засіданні представник заявника Волковая О.Л. підтримала заяву в повному обсязі, просила госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного закладу. Прокурор не заперечував проти задоволення заяви Комунальної установи охорони здоров'я протитуберкульозного диспансеру. Відповідно до ст.285 ЦПК України, у зв'язку з тим, що за даними протитуберкульозного закладу особа, щодо якої заявлена вимога про госпіталізацію, становить загрозу розповсюдження хвороби, оскільки є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують, суд вважає можливим розглянути справу без участі [PERSON] Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно висновку лікарської комісії від 28.03.2014 року за №102, [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу, він становить загрозу розповсюдження хвороби. Згідно ст. 12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» №2586-ІІІ від 05 липня 2001 року, хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають примусовій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від примусової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та примусової госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Примусова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців. Продовження лікування цих осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк на підставі висновку лікарської комісії протитуберкульозного закладу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява Комунальної установи охорони здоров'я протитуберкульозного диспансеру Харківського району підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] становить загрозу розповсюдженню хвороби, що підтверджується мотивованим висновком лікарської комісії про необхідність його примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу, тому [PERSON] підлягає госпіталізації до протитуберкульозного диспансеру.

Outcome: approved