Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. У зв'язку з подіями (бойовими діями), які відбувалися у 2014-2015 роках у місті Донецьку під час проведення антитерористичної операції, він та його родина були вимушені неодноразово переїжджати зі свого постійного місця проживання до інших місць та перевозити деякі речі й документи. Приблизно у грудні 2015 року він виявив, що серед інших документів відсутній договір дарування квартири, який він вважає втраченими, оскільки намагання знайти його не дали результату. Наказом Міністерства юстиції України №1351/5 від 28.07.2015р. було припинено доступ нотаріусів до реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України. Таким чином, отримати дублікат договору неможливо, оскільки нотаріуси Донецького міського нотаріального округу свої повноваження не здійснюють. У нього залишились лише копія цього договору, та є в наявності оригінал технічного паспорту на квартиру. Таким чином, внаслідок втрати зазначених правовстановлюючих документів, він на теперішній час позбавлений можливості розпорядитись належним йому нерухомим майном (продати, подарувати, обміняти). З метою реалізації свого права на поновлення втраченого документа та права власності, ним було розміщено відповідне повідомлення у засобах масової інформації. Його право власності на квартиру підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відомості про реєстрацію обтяжень відсутні. На підставі наведеного позивач просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, надав клопотання, в якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, відзив не подавала. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин. Відповідно до копії договору дарування квартири від 5 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Дуленко О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 353, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.16, 17). Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] на підставі договору дарування квартири, серія та номер 353, виданого 05.10.2014, видавник: Дуленко О.О., приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу (а.с.8). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 17.09.2018р. власником трикімнатної квартири загальною площею 57,7 кв.м, житловою площею 37 кв.м, за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору дарування квартири, серія та номер 353, виданого 05.10.2014 приватним нотаріусом Донецької міського нотаріального округу Дуленко О.О. в розмірі 1/1 (а.с.11). В інформаційно-рекламному тижневику «Телескоп» № 43 (1121) розміщено оголошення про визнання договору дарування квартири від 5 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Дуленко О.О., яка розташована за адресою: [ADDRESS], втраченим (а.с.12). Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] виготовленому КП «БТІ м. Донецька» станом на 23.09.2009р., його замовником зазначений [PERSON] (а.с.9, 10). Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку про те, що у зв'язку з втратою позивачем документа, який засвідчує його право власності, наявні законні підстави та докази для визнання за ним права власності на спірне житло. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.244, 248, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved