Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 23 травня 2009 року право власності на 7/8 частин земельної ділянки, площею 0,917 га, номер земельної ділянки насадження 98 згідно із схемою розташування земельних ділянок КСП «Мічуріна», правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обовязків якого є ТОВ «Сад». В обґрунтування вимог зазначається, що 23 травня 2009 року померла [PERSON] При житті остання розпорядилася належним їй майном, склавши 08 грудня 2004 року заповідальне розпорядження на користь позивача. До складу спадщини померлої [PERSON] входить земельна частка (пай) розміром 2,46 умовних кадастрових гектарів, яка після відведення в натурі склалася із двох частин: під ріллю, площею 1,1831 га, та під багаторічні насадження, площею 0,917 га, на землях КСП «Мічуріна», правонаступником якого на даний час є ТОВ «Сад». У 2002 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 1,1831 га. Разом з тим, земельна ділянка, площею 0,917 га, так і залишилася не приватизованою. 31 січня 2018 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із 7/8 частин земельної ділянки, площею 1,1831 га, розміщеної на землях, що знаходяться у віданні [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Іншу 1/8 частину вказаної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 січня 2018 року успадкувала [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку позивачу відмовлено з огляду на відсутність документа, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. З підстав визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, позивач змушена звернутися до суду. 14 листопада 2018 року третя особи [PERSON] заявила самостійні вимоги щодо предмету спору, подавши позовну заяву про визнання права власності на 1/8 частину земельної ділянки, площею 0,917 га, номер земельної ділянки насадження 98 згідно із схемою розташування земельних ділянок КСП «Мічуріна», правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обовязків якого є ТОВ «Сад». Вимоги третьої особи мотивовані тим, що 23 травня 2009 року померла [PERSON] бабуся третьої особи. При житті остання заповіла все своє майно дочці позивачу у справі [PERSON] До виповнення шести місяців після смерті [PERSON] 02 жовтня 2009 року помер її чоловік [PERSON], якому належала обовязкова частка у спадщині дружини та складає 1/8 частку. 31 січня 2018 року [PERSON] як спадкоємцю за законом, видано свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частку земельної ділянки, площею 1,1831 га, розміщеної на землях, що знаходяться у віданні [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку земельної ділянки, площею 0,917 га, третій особі відмовлено з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючого документу на спірне нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, 14 березня 2019 року її представник [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також вказав, що позовні вимоги підтримує, на стягнення судових витрат не претендує. Відповідач [PERSON] селищна рада Броварського району Київської області у судове засідання представника не направила. 16 листопада 2018 року від представника селищної ради [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, 14 березня 2019 року її представник [PERSON] направив до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутність, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за наявними у ній доказами та не стягувати із відповідача судовий збір. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, 20 грудня 2018 року надали до суду заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 травня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК за № 165976, виданим повторно Виконкомом [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 58. 02 жовтня 2009 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК за № 165607, видане Виконкомом [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області. Зі спадкової справи № 869/2009 до майна померлої 23 травня 2009 року [PERSON], початої 14 листопада 2009 року, вбачається, що 08 грудня 2004 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений керуючим справами виконкому [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області, зареєстрований у реєстрі за № 295, згідно із яким заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку розміром 2,46 умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0170621, виданого КСП «Мічуріна» на підставі рішення Броварської районної державної нотаріальної адміністрації 23 травня 1997 року № 228, зареєстрованого 24 липня 1997 року за № 201, а також у разі отримання цієї ділянки в натурі земельну ділянку. 14 листопада 2009 року спадкоємець за заповітом [PERSON] звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 13 грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви, в яких вказали, що на спадщину [PERSON], як за законом згідно зі статтями 1241, 1261 ЦК України, так і за заповітом, чи заповідальним розпорядженням не претендують, спадщину після смерті [PERSON] вони не прийняли. 31 січня 2018 року Броварською районною державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину заповітом, зареєстроване у реєстрі № 1-146 на спадкове майно, що складається із 7/8 часток земельної ділянки, площею 1,1831 га, розміщеної на землях, що знаходяться у віданні [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Київська область, Броварський район, [PERSON] селищна рада, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 309720, виданого на підставі розпорядження Броварської районної державної адміністрації від 19 листопада 2002 року № 541. Зі спадкової справи № 38/2013 до майна померлого 02 жовтня 2009 року [PERSON] вбачається, що 09 березня 1994 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області посвідчено заповіт [PERSON], зареєстрований у реєстрі № 40, за яким останній все належне йому майно заповів [PERSON] 22 січня 2013 року [PERSON] звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого [PERSON] 13 грудня 2017 року [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву, в якій повідомив, що на спадщину [PERSON], як за законом згідно зі статтями 1241, 1261 ЦК України, так і за заповітом, чи заповідальним розпорядженням не претендує, спадщину після смерті [PERSON] він не прийняв. 31 січня 2018 року [PERSON], державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване у реєстрі № 1-149, на спадкове майно, що складається із 1/8 частки земельної ділянки, площею 1,1831 га, розміщеної на землях, що знаходяться у віданні [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Київська область, Броварський район, [PERSON] селищна рада, що належала померлій [PERSON] Листами Броварської районної державної нотаріальної контори від 31 січня 2018 року [PERSON] й [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом на спадкове майно у вигляді відповідної частки на земельну ділянку, площею 0,917 га, що знаходиться на землях [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області у звязку із відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Як вбачається із довідки № 26 від 12 грудня 2017 року, виданої ТОВ «Сад», згідно із протоколом № 1 загальних зборів членів КСП «Мічуріна» від 27 січня 2000 року [PERSON], (сертифікат на право на земель ну частку (пай) КВ № 0170621 на підставі рішення Броварської районної державної адміністрації 23 травня 1997 року № 228, зареєстрованого 24 липня 1997 року за № 201) було присвоєно номер земельної ділянки багаторічні насадження № 98, площею 0,917 га. ТОВ «Сад» є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та їх обовязків КСП «Мічуріна». Відповідно до листа відділу Держземагентства у Броварському районі Київської області Головного управління Держземагентства у Київській області державний акт на право власності на земельну ділянку серії РЗ № 309720 видавався взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0170621 зареєстрованого за № 201 від 24 вересня 1997 року. Розмір земельної ділянки (паю) складає 2,46 умовних кадастрових гектарів. У паювання були включені 2 ділянки рілля та багаторічні насадження. Вищевказаний державний акт серії РЗ № 309720 був виготовлений на угіддя-рілля. Згідно із інформацією наданою Головним управління Держгеокадастру у Київській області від 05 березня 2019 року № 9-10-0.65-3102/2-19 та від 11 березня 2019 року № 9-10-0.-221-3282/2-19 земельна ділянка позначена номером 98 на картографічному матеріалі з Документації по паюванню земель переданих в колективну власність КСП «Мічуріна» с. Велика Димерка Броварського району зареєстрована у Державному земельному кадастрі з кадастровим номером: 3221281200:05:008:0017, площею 1,3476 га та зареєстрована за [PERSON] Суд не приймає до уваги інформацію надану Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, оскільки у цьому випадку мова йде про земельну ділянку, площею 1,3476 га, в той час, як спірна земельна ділянка має площу 0,917 га. Крім того, вказана інформація спростовується листом [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області від 29 березня 2019 року № 835, в якому зазначено, що під час розпаювання земель КСП «Мічуріна», розташованого в адмінмежах [PERSON] селищної ради на схемі розпаювання зазначалися земельні ділянки з однаковими номерами, які відрізнялися за категорією земель, а саме рілля та багаторічні насадження. Земельна ділянка з кадастровим номером: 3221281200:05:008:0017 площею 1,3476 га, знаходиться у власності [PERSON] (категорія земель рілля). Земельна ділянка площею 0,917 га, категорія земель багаторічні насадження являється не приватизованою та значиться за [PERSON] Згідно із статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Правилами статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218\~ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку. У силу частин першої та другої статті 1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1241\~ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до статті 1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Повно та всебічно встановивши фактичні обставини справи, надавши належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, і визнати право власності на частини спірної земельної ділянки за [PERSON] та [PERSON] у порядку спадкування за заповітом й за законом (обов'язкова частка) відповідно.

Outcome: approved