Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON], померлого 26 лютого 2014 року. Позовні вимоги обґрунтував тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Мати померла 10 вересня 2010 року та після її смерті батько звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у вигляді земельного паю. Однак батько право власності не отримав, оскільки взимку 2011 року отримав травму та не міг пересуватись. 26 лютого 2014 року батько помер. Також вказав, що на момент смерті батька, вони проживали разом, поховав батька він за власні кошти. До нотаріальної контори він своєчасно звернутись не зміг, оскільки всі наявні документи на спадкове майно перебували у його сестри [PERSON]. До нотаріальної контори він звернувся в жовтні 2016 року, однак йому було видано письмове розяснення, відповідно до якого він пропустив строки звернення з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до заповіту від 31 січня 2007 року його батько [PERSON] заповів все належне йому майно в рівних частках дітям [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зазначає, що строк був пропущений ним з поважних причин. Просив надати додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори. Позивач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про день розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ 321013. [PERSON] померла 10 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Криштопівської сільської ради Іллічівського району Вінницької області 11 вересня 2010 року. [PERSON] помер 26 лютого 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану РС ММУЮ Донецької області 26 лютого 2014 року. Відповідно до заповіту від 31 січня 2007 року [PERSON] заповів все належне йому майно в рівних частках дітям [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є сторонами по справі. Згідно наданих копій державних актів серії ЯД 377949, ЯД 377956, [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також копій державних актів серії ЯЕ 685398, ЯЕ 685688 [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу 49974109 приватним нотаріусом [PERSON] Листом №88/01-16 від 19 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] позивачу розяснено, що ним було пропущено встановлений строк на звернення із заявою про прийняття спадщини, а також письмовою відповіддю Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 12 січня 2017 року №46/01-16 підтверджено, що в спадковому реєстрі відсутня інформація про наявність спадкової справи після смерті [PERSON] Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач у передбачений законом шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини після смерті його батька. Позивач звернувся лише у жовтні 2016 року по закінченню встановленого шестимісячного строку до нотаріальної контори з заявою про прийняттям спадщини, оскільки не мав оригіналів земельних актів на спадкові землі, отже вважав, що в такому разі він не має права звернутись до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини. Оригінали вказаних документів позивач отримав лише влітку 2016 року. Так, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 26 лютого 2014 року, а до сестри [PERSON] позивач поїхав за оригіналами документів лише влітку 2016 року, та поважних підстав неможливості своєї поїздки до місця проживання сестри у Вінницькій області, позивач не надав. Поважними причинами можуть бути лише такі, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Правова неграмотність такою причиною бути не може. На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність відмовити [PERSON] в позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed