Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «НАСК «Оранта», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в сумі 17055,07 грн. та франшизи в сумі 510 грн. Позов обгрунтовує тим, що 24 жовтня 2012 року в дорожньо-транспортній пригоді з вини водія транспортного засобу «ЮІ» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] був пошкоджений належний позивачу автомобіль «Опель» д.н.з. [NUMBER]. Власником транспортного засобу «ЮІ» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] 05 вересня 2012 року між [PERSON] та ВАТ «НАСК «Оранта» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 30 жовтня 2012 року було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу позивача, на підставі якого складено звіт про вартість матеріального збитку. 21 січня 2013 року позивач звернувся з заявою про стягнення страхового відшкодування. 11 березня 2013 року відповідачем ВАТ «НАСК «Оранта» складено страховий акт та розрахунок, відповідно до якого сума страхового відшкодування складає 17055,07 грн. Проте, виплата страхового відшкодування здійснена не була, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» суму страхового відшкодування в розмірі 17055,07 грн. та 510 грн. франшизи з винної у ДТП особи [PERSON] Представник позивача [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Від представника відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» Савісько В.В. надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача за наявними в матеріалах справи документами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за наявності заяви представника позивача та у зв'язку з належним повідомленням відповідачів про розгляд справи. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані сторонами письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 24 жовтня 2012 року по вул. Міська в м. Києві з вини водія транспортного засобу «ЮІ» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено належний [PERSON] автомобіль «Опель» д.н.з. [NUMBER]. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02 листопада 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Транспортний засіб «ЮІ» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] Цивільна відповідальність при використанні транспортного засобу «ЮІ» д.н.з. [NUMBER] застрахована [PERSON] у ВАТ «НАСК «Оранта» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05 вересня 2012 р. № АВ/4263386 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 50 000 грн. та франшизою в сумі 510 грн. 21 січня 2013 року позивач звернувся з заявою до відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» про виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи. 11 березня 2013 року відповідачем ВАТ «НАСК «Оранта» складено страховий акт № ОЦВ-12-17752/1, згідно з яким страховик визнав дорожньо-транспортну пригоду від 24 жовтня 2012 року страховим випадком та розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 17 055,07 грн. Розмір страхового відшкодування сторонами не оспорюється. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Таким чином, внаслідок настання страхового випадку, яким є дорожньо-транспортна пригода, між [PERSON] як потерпілою особою та ВАТ «НАСК «Оранта» як страховиком виникли правовідносини, які врегульовані нормами глави 67 ЦК України «Страхування», Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до вимог ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування та протягом трьох робочих днів направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Згідно з приписами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у строк, встановлений у зобов'язанні. Отже, невиконання страховиком зобов'язання по виплаті страхового відшкодування є підставою для стягнення суми страхового відшкодування в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, яка не відшкодовується страховою компанією. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Таким чином, відповідач [PERSON] зобов'язаний виплатити позивачу вартість франшизи в розмірі 510 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved