Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 13.10.2014 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики у простій письмовій формі, згідно якого відповідач одержав від нього в борг під розписку суму в розмірі 1500,00 грн. Строк повернення позики, розмір процентів за користування грошовими коштами сторонами в договорі не встановлені. До теперішнього часу відповідачем грошові кошти повернено не було. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 13.10.2014 року в сумі 1500,00 грн., 30% річних (рівень облікової ставки НБУ України) за його користування в розмірі 90,00 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, справу розглянути за його відсутністю, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.10.2014 року [PERSON] передав відповідачу [PERSON] в борг під розписку 1500,00 грн. Строк повернення позики, розмір процентів за користування грошовими коштами сторонами в договорі не встановлені. Відповідно до ч.1 ст.1043 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Вивчивши обставини справи суд прийшов до висновку, що відповідач обов'язків не виконав, суму боргу позивачу у зазначений строк не повернув, в зв'язку з чим, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість у розмірі 1500,00 грн. Відповідно до ст.1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] процентів за користування грошовими коштами необхідно відмовити з наступних підстав. Позивач, в своїй позовній заяві просить стягнути на його користь проценти за користування грошовими коштами в розмірі облікової ставки Національного банку України - 30% річних

Outcome: partial