Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі своїм чоловіком [PERSON], який помер [INFO] року на час відкриття спадщини, обґрунтовуючи таку необхідність метою реалізації своїх спадкових прав після чоловіка, оскільки у зв?язку з тим, що вона зареєстрована була за іншою ніж чоловік адресою, хоча фактично все життя до смерті чоловіка проживала разом з ним, вона не подавала письмової заяви про прийняття спадщини - будинку [ADDRESS] через що нотаріус 10 лютого 2016 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за пропуском строку для прийняття спадщини, як особі, яка не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому встановлення вказаного юридичного факту для заявника має юридичне значення. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні змісту заяви. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, пояснивши, що є сином спадкодавця [PERSON], проте з заявою про прийняття спадщини не звертався та на спадковий будинок не претендує, вважаючи за необхідне оформлювати усю спадщину на матір - [PERSON], яка весь час проживала з батьком до його смерті, разом вони і ховали його. Представник заінтересованої особи Дніпропетровської міської ради проти задоволення заяви заперечувала та просила ухвалити рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON], будучи допитаною судом під присягою, в судовому засіданні показала, що є сусідкою заявника та її покійного чоловіка [PERSON] з будинку [ADDRESS], який розташований рівно напроти їх будинку [ADDRESS] тому знайома з сусідами з часу придбання ними домоволодіння у 1995-1996 роках, часто спілкувалася з ними, заходила в гості та бачила заявника практично щодня, разом з чоловіком [PERSON], якого дружина - [PERSON] лікувала, доглядала за ним та поховала рік тому - влітку 2015 року. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, показання свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 грудня 1968 року, про що Ленінським Бюро ЗАГС «Будинок щастя» м. Дніпропетровська вчинено актовий запис № 2110 та видано свідоцтво про одруження, копія якого долучена до справи (а.с.6). [PERSON] у віці 66 років помер [INFO] року, про що Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вчинено актовий запис № 5826 та 27 липня 2015 року видано свідоцтво (а. с.5). На день відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS], що підтверджується адресною карткою на домоволодіння та узгоджується з даними довідки голови квартального комітету №10 виконавчого комітету Красногвардійської у м. Дніпропетровську ради № 856 від 08 лютого 2016 року і даними відмітки у паспорті [PERSON], що міститься в спадковій справі (а. с. 12, 24, 43). Також судом встановлено, що заявник [PERSON] з 30 листопада 2000 року до часу розгляду даної цивільної справи зареєстрована в [ADDRESS] що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання у паспорті та довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 09 червня 2016 року (а.с. 7-7 зворот). Разом з тим, за даними тієї ж довідки голови квартального комітету №10 виконавчого комітету Красногвардійської у м. Дніпропетровську ради № 856 від 08 лютого 2016 року [PERSON] фактично проживала без реєстрації разом з [PERSON] в будинку [ADDRESS] день смерті останнього - [INFO] року, що узгоджується з даними акту від 11 лютого 2016 року, складеного сусідами з будинків [ADDRESS] та засвідченого головою квартального комітету (а.с.24, 25). Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Факти, що мають юридичне значення і встановлюються судом перелічені у ч.1 ст.256 ЦПК України, проте такий перелік не є вичерпним і в судовому порядку можуть бути встановлені і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.3 ст.256 ЦПК України). За змістом ч.2 ст. 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. За життя за [PERSON] був зареєстрований на праві власності будинок [ADDRESS] набутий за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 21 травня 1996 року, що зареєстрований в КП «ДМБТІ» 27 травня 1996 року в реєстровій книзі №592 за реєстровим №27 (а.с. 49, 48), що узгоджується з даними КП «ДМБТІ» ДОР в листі від 31 травня 2016 року за №7171 (а.с.32). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 10 лютого 2016 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, приватному нотаріусу Дніпропетровського МНО Ковальовій Є.Є. (а.с.42), проте постановою від 10 лютого 2016 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] (а.с.52), у зв?язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки зареєстроване місце проживання заявника відмінне від зареєстрованого місця проживання спадкодавця, у зв?язку з чим остання зобов?язана була дотриматись порядку прийняття спадщини, передбаченого ч.1 ст. 1269 ЦК України. Звідси, встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час його смерті для заявника має юридичне значення для реалізації своїх спадкових прав після свого чоловіка [PERSON] на належне йому майно - будинок [ADDRESS] З огляду на положення ч. 6 ст. 235 ЦПК України, судом, перевіряючи дійсну відсутність спору про право, було встановлено, що після [PERSON], інші спадкоємці за законом відсутні, окрім сина [PERSON], який не виявив інтерес до спадкового майна і свідомо не звертався з заявою про прийняття спадщини, заповіт [PERSON] не складав, з заявою про прийняття спадщини після нього окрім дружини [PERSON] ніхто не звертався, а остання проживала з часу придбання будинку [ADDRESS] разом з чоловіком, в тому числі і на день його смерті - [INFO] року, що знайшло підтвердження поясненнями заявника, заінтересованих осіб, показами свідків, матеріалами спадкової справи №5/2016 (а.с. 42-52). Виходячи з наведеного, з огляду на встановлені дійсні обставини відсутності інших спадкоємців, обставини фактичного проживання заявника однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після нього, що повністю узгоджується з показаннями свідків та письмовими доказами, з метою реалізації спадкових прав заявника за ст.1261, 1268 ЦК України, суд вважає можливим встановити факт проживання заявника зі спадкодавцем на день відкриття спадщини після [PERSON] - [INFO] року, що знайшло підтвердження зібраними у справі доказами, оціненими кожний окремо та в сукупності і взаємозв'язку на належність, допустимість, достовірність і достатність, ухваливши за встановлених обставин рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved