Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У квітні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сторони у справі зареєстрували шлюб 17 грудня 2011 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 696. Від спільного проживання у сторін народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2763 від 05 вересня 2012 року. Зі слів позивача, на даний час їхній неповнолітній син мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її утриманні не бере. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 грудня 2011 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 696. - стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 2000 грн., на утримання дитини, починаючи із дня пред'явлення цього позову до досягнення дитиною повноліття. - визначити місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] за адресою його матері [PERSON]. Позивач в судове засідання з'явилась. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 грудня 2011 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 696. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2763 від 05 вересня 2012 року. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час проживають окремо. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) в дохід держави. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112, 160, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: partial