overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 08 травня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося по причині несумісності їхніх характерів, відмінності поглядів на життя, неможливості дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем. Відповідач проживає власними інтересами. Між ними постійно виникали конфлікти. Внаслідок чого, протягом останніх чотирьох років шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Зусилля, які докладалися нею для збереження сімї, виявились марними. Примирення між ними є неможливим. Шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 08 травня 2010 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами не склалися по причині несумісності їхніх характерів, відмінності поглядів на життя, неможливості дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем. Між сторонами постійно виникали конфлікти. З 01 жовтня 2016 року сторони проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Зусилля, які докладалися позивачем для збереження сімї, виявились марними. Зв'язок між подружжям втрачено. Примирення між ними виключаться, шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: поясненнями позивача, свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №072549 виданим 08 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №140127 виданим 30 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайрнного управління юстиції. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 09.10.1987 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. З вересня 2016 року подружніх стосунків вони не підтримують. Шлюбні відносини між ними не склалися по причині різності поглядів на життя. Втрата почуття любові, поваги та відсутність спільних інтересів стали причиною фактичного припинення шлюбних відносин. З вересня 2016 року вони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними є неможливим. Шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що бажає зберегти сімю. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 09.10.1987 сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. З жовтня 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини між ними не склалися по причині різності поглядів на життя та відсутності спільних інтересів. Між сторонами постійно виникали конфлікти. Примирення між ними є неможливим. Шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб серії V-БМ №304246 виданим 09.10.1987 Дністровською селищною радою народних депутатів Молдавської РСР. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11.11.2012 вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], 30.04.2013 народження, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Подружні відносини у них не склалися по причині різності їхніх характерів та поглядів на життя. Відповідач несерйозно підійшов до створення сімї та проживає окремо. Між ними втрачено почуття взаєморозуміння та взаємоповаги. Зусилля позивача для збереження шлюбу виявилися марними. З червня 2014 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи на іншу дату не надав. У відповідності до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2012. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], 30.04.2013 народження. Подружні відносини у них не склалися по причині різності їхніх характерів та поглядів на життя. Відповідач несерйозно підійшов до створення сімї. Між сторонами втрачено почуття взаєморозуміння та взаємоповаги. Зусилля позивача для збереження шлюбу виявилися марними. З червня 2014 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинені. Примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: поясненнями позивача, свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №101625 виданим 11.11.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №200920 виданим 13.05.2013 виконавчим комітетом Великозозулинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12.12.1998 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбного життя сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], 28.11.2001р.н. та [PERSON], [INFO] З 2012 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, вони проживають окремо, не спілкуються. Позивачка зазначила, що вона особисто вважає, що їх сімя розпалась остаточно, подальше їх спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є не можливим, так як це буде суперечити її інтересам. В судове засідання зявилася позивачка [PERSON], повністю підтвердила всі обставини, які викладені в позовній заяві, пояснила, що питання про розподіл майна та стягнення аліментів на дітей в судовому порядку не розглядається. Просила суд її позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання був викликаний відповідач [PERSON], однак він в судове засідання, не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності зі ст. 74 ЦПК України. Заяв або клопотань до суду не подавав. Судом встановлено, і повністю підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 12.12.1998 р. серії І-ЖС №009246, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.12.1998 року відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м.Запоріжжя, актовий запис №1291. Від шлюбного життя сторони мають трьох дітей: - дочка [PERSON], [INFO], вказане підтверджується свідоцтвом про народження від 05.10.2009 р. серії І-ЖС №124617; - син [PERSON], [INFO],вказане підтверджується свідоцтвом про народження від 30.01.2002 р. серії І-ЖС №024497; - донька [PERSON], [INFO], вказане підтверджується свідоцтвом про народження від 03.09.1999 р. серії І-ЖС №035734. Шлюбні відносини між сторонами припинилися в 2012 році, з цього ж часу вони не проживають разом та не спілкуються. Подальше сумісне життя з відповідачем та примирення позивачка вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Зі слів позивачки судом встановлено, що на час розгляду вказаної позовної заяви, спір щодо поділу майна подружжя та стягнення аліментів на утримання дітей в судовому порядку не розглядається. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу бає залишити прізвище «Гришко». Тому суд вважає за можливе залишити позивачці [PERSON], прізвище «Гришко», відповідачу [PERSON] «Гришко». Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що її позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.07.1993 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилися: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося по причині відсутності взаєморозуміння між ними, різності поглядів на сімейне життя. Між ними постійно виникали конфлікти. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, зв'язок між подружжям втрачений. Шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні фактичні обставини справи визнав, на розірвання шлюбу не погоджується. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 24.07.1993 сторони уклали шлюб. Від шлюбу у них народилися: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося по причині відсутності взаєморозуміння між ними, різності поглядів на сімейне життя. Між сторонами постійно виникали конфлікти. З грудня 2014 року між ними припинено шлюбно-сімейні відносини. Зв'язок між подружжям втрачено. Примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: поясненнями сторін, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 24.07.1993 Кузьминською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 08.06.2004 Кузьминською сільською радою Красилівського району Хмельницької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн 20 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.01.2009 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбного життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO] З 2014 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, у звязку із зловживанням відповідачем спиртними напоями, побиттям позивачки та їх спільної доньки, різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя. Позивачка зазначила, що вона особисто вважає, що їх сімя розпалась остаточно, подальше їх спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є не можливим, так як це буде суперечити її інтересам та інтересам їх спільної дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON], повністю підтвердила всі обставини, які викладені в позовній заяві, пояснила, що питання про розподіл майна та стягнення аліментів на доньку в судовому порядку не розглядається, зазначила, що донька після розірвання шлюбу буде проживати з нею Просила суд її позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON], проти позову заперечував, оскільки вважає, що особисто він може налагодити стосунки з дружиною та донькою. Підтвердив, що дійсно шлюбні відносини з позивачкою припинились з 2014 року. При цьому суд зазначає, що особа зявилась до суду в нетверезому стані, нахабно вела себе і по відношенню до позивачки, і по відношенню до суду. Судом встановлено, і повністю підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 26.01.2009 р. серії І-ЖС №062362, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26.01.2009 року Степнянською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис №01. Від шлюбного життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], вказане підтверджується свідоцтвом про народження, що видане 09.02.2009 р. серії І-ЖС №106955 Степнянською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Шлюбні відносини між сторонами припинилися в 2014 році, у звязку із зловживанням відповідачем спиртними напоями, побиттям позивачки та їх спільної доньки, різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя. Подальше сумісне життя з відповідачем та примирення позивачка вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дитини. Зі слів сторін, судом встановлено, що на час розгляду вказаної позовної заяви, спір щодо поділу майна подружжя та стягнення аліментів на утримання доньки в судовому порядку не розглядається. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засідання позивачка та відповідач зазначили, що після розірвання шлюбу бажають залишити прізвище «Зінченко». Тому суд вважає за можливе залишити позивачці [PERSON], прізвище «Зінченко», відповідачу [PERSON] «Зінченко». Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, суд вважає, що її позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28 грудня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в них дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося. З 29 липня 2016 року вони проживають окремо. Добровільно розірвати шлюб в порядку ст.109 СК України відповідач не бажає. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.06.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Вони є батьками дочки [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися по причині безвідповідального відношення відповідача до обовязків перед сімєю, неодноразового порушення ним подружньої вірності. Матеріально сімю відповідач не забезпечує. Між ними постійно виникали конфлікти. Така поведінка відповідача призвела до втрати тих почуттів, які єднали їх однією сімєю. Тому вони неодноразово припиняли подружні відносини та спільне проживання. Всі її намагання зберегти сімю, виявилися безрезультатними. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просить після розірвання шлюбу залишити його дошлюбне прізвище «Голенко». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 30.06.2012 року сторони уклали шлюб. Вони є батьками дочки [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини склалися невдало по причині безвідповідального відношення відповідача до обовязків перед сімєю, неодноразового порушення ним подружньої вірності. Матеріально сімю відповідач не забезпечує. Між ними постійно виникали конфлікти. Така поведінка відповідача призвела до втрати тих почуттів, які єднали їх однією сімєю. Всі намагання позивача зберегти сімю, виявилися марними. З вересня 2016 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено. Зв'язок між подружжям втрачено. Примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №098222 виданим 30 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №275577 виданим 19.08.2016 року Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Хмельницькій області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Право відповідача на вибір прізвища після розірвання шлюбу ґрунтується на вимогах ст.113 СК України, в звязку з чим його вимога про залишення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача 551 грн. 20 коп. судових витрат, які були понесені нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

у жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, вказуючи, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на утримання сина не надає. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що в даний час вона змінила місце проживання, переїхала в смт. Ромодан до батьків. [PERSON] хоч і добровільно надає кошти на утримання дитини, але їх недостатньо, тому змушена звернутись до суду. [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позову не заперечував. Судом встановлено, що [PERSON] народився 10 квітня 2015 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Гадяцької міської ради [PERSON] проживає з матірю та батьком. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько зобов'язаний утримувати неповнолітнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

у жовтні 2016 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, вказуючи, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на утримання сина не надає. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. [PERSON] в судовому засіданні проти стягнення аліментів не заперечував, однак вказав, що він проживає один, є інвалідом І групи, часто лікується, а тому просив зменшити частку стягуваних аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] народився 10 червня 2001 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Гадяцької міської ради [PERSON] проживає з матірю. Судом також встановлено, що [PERSON] є інвалідом І групи, отримує пенсію по інвалідності зі слів в розмірі 2070 грн., проживає один, щорічно лікується. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, згідно вимог чинного законодавства батько зобов'язаний утримувати неповнолітнього сина, однак, суд, враховуючи, що відповідач є інвалідом І групи, щороку лікується,його матеріальне становище, вважає, що заявлена частка стягнення аліментів підлягає зменшенню. Так як відповідач є інвалідом І групи і відповідно до закону звільнений від сплати судового збору суд вважає, що судовий збір слід віднести на рахунок держави, так як сторони по справі звільнені від сплати судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], яка народилася [INFO], на утримання якої відповідач не надає належної матеріальної допомоги в добровільному порядку. У зв'язку з цим змушена звернутись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. У письмовій заяві, поданої до суду позивач просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнав та просив розглянути справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], яка народилась [INFO], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, її батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, викладене, відсутність домовленості між сторонами щодо участі в утриманні дитини, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved