Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до виконкому Крижопільської селищної ради, [PERSON] про визнання недійсним рішення виконкому Крижопільської селищної ради про приватизацію квартири та скасування свідоцтва про право власності на квартиру, посилаючись на те, що рішенням виконкому Крижопільської селищної ради народних депутатів [PERSON] на сім'ю з 4-х осіб була надана 3-х кімнатна квартира житловою площею 44,21 кв. м за адресою: [ADDRESS] в смт Крижопіль. 30 грудня 2001 року на вказану квартиру був виданий ордер, в який були включені [PERSON], її сини [PERSON] та [PERSON], чоловік [PERSON]. Рішенням виконкому Крижопільської селищної ради Вінницької області за № 132 від 29.05.2003 року, без згоди наймача квартири [PERSON], зазначена квартира була приватизована на [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON]. Вказуючи на те, що зазначене рішення є незаконним, оскільки цим рішенням було позбавлено позивачів права на приватизацію житла в цій квартирі. У зв'язку з тим, що рішення про приватизацію житла є незаконним і відповідно свідоцтво про право власності на квартиру підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON] позов підтримали з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача Крижопільської селищної ради позов визнав, зазначивши, що вказане рішення прийняте в порушення діючого законодавства. Відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали і пояснили, що приватизація спірної квартири була здійснена згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Суд вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідка, яка пояснила, що їй відомо про те, що [PERSON] займалася приватизацією квартири, а її чоловік, [PERSON] на той час в смт Крижополі не проживав, дослідивши матеріали встановив наступне. Згідно ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення виконкому селищної Ради народних депутатів [PERSON] на сім'ю із чотирьох осіб було видано ордер на право зайняття жилого приміщення жилою площею 44,21 кв. м, що складається із трьох кімнат за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). В ордер були включені: [PERSON], її сини [PERSON] і [PERSON] та чоловік [PERSON]. На підставі ордера № 336 від 30 грудня 1991 року у квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]. Після укладання шлюбу з [PERSON], [PERSON] стала проживати у спірній квартирі і за вказаною адресою була зареєстрована 15 червня 1999 року. Судом встановлено, що [PERSON] не була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] і не всилялася, так як фактично проживала в селі Летківка Тростянецького району Вінницької області і за даною адресою була зареєстрована. [PERSON] 20 вересня 2002 року вибув з вказаної квартири за адресою: село Летківка Тростянецького району. 13 вересня 2001 року [PERSON] був знятий з реєстрації за адресою квартира [ADDRESS] (а.с. 8). В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] пояснили, що у зв'язку з важким матеріальним становищем сім'ї, з метою влаштування на роботі в місті Києві, [PERSON] був знятий з реєстрації за адресою спірної квартири, але місцем постійного проживання [PERSON] була спірна квартира. З пояснень відповідача [PERSON] видно, що за її згодою [PERSON] був приписаний 31 липня 2008 року за адресою: квартира [ADDRESS]. На даний час [PERSON] зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS]. Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. 28 травня 2003 року [PERSON] звернулася із заявою до голови виконкому Крижопільської селищної ради про передачу їй у приватну власність квартири, яку вона займає з членами сім'ї на умовах найму. До заяви додала довідку про склад сім'ї та займані приміщення. Відповідно до п.п. 18, 19, 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, яке затверджено наказом Держжитлокомунгоспу від 15.09.92 року (зі змінами), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), підтверджується письмово і додається до заяви. Разом з тим, як випливає з матеріалів справи, до органу приватизації звернулася з заявою лише [PERSON], яка на той час була зареєстрована разом з сином [PERSON] у спірній квартирі. Рішенням виконкому Крижопільської селищної ради за № 132 від 29.05.2003 року [PERSON] на підставі її заяви було передано у приватну власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 11). На підставі цього рішення виконавчим комітетом Крижопільської селищної ради Вінницької області було видано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим підлягають задоволенню з метою захисту порушеного його права на житло. В задоволені позову [PERSON] слід відмовити. Посилання відповідача [PERSON] та її представника на те, що позивачами при зверненні до суду з даним позовом пропущений строк позовної давності, так як рішення виконкому та свідоцтво були видані у 2003 році, а з позовом [PERSON] та [PERSON] звернулися 08.10.2014 року, суд вважає безпідставним з огляду на таке. Відповідно до вимог ст. 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частини 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивачі про своє порушене право дізналися після свого першого звернення до Тульчинського БТІ з приводу розподілу квартири, оскільки [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] у вересні 2014 року, а тому строк позовної давності ними не пропущений.

Outcome: approved