Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

У жовтні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Джуринської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді рухомого та нерухомого майна, зокрема житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та земельної ділянки площею 1,91 га, що розташована на території Джуринської сільської ради Чортківського району. Згідно заповіту, посвідченого 15 травня 2019 року секретарем виконавчого комітету Джуринської сільської ради Чортківського району, [PERSON] земельну ділянку заповів [PERSON] , а все інше належне йому майно, де б воно не знаходилося, із чого б воно не складалося, яке буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] . В серпні 2020 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва їй відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про зареєстровані речові права на будинковолодіння. В повідомленні нотаріуса також міститься посилання на лист Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, згідно якого в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Тому [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Представник відповідача Джуринської сільської ради Чортківського району в підготовче судове засідання не з`явився, від сільської ради надійшла заява про слухання справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає. Третя особа приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. в підготовче судове засідання не з`явилася, від неї надійшло клопотання про слухання справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 840,80 гривень згідно квитанції про сплату АТ «Ощадбанк» № 57933 від 30.09.2020 року, що становить 420,40 гривень.

Outcome: approved