Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про визнання права власності на житловий будинок, в якому просила визнати за неповнолітніми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] право власності по ? частини на житловий будинок № 45 по вулиці Павлоградська в місті Павлограді Дніпропетровської області та земельну ділянку. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалась на те, що домоволодіння № 45 по вулиці Павлоградська в місті Павлограді Дніпропетровської області зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11 квітня 2011 року приватним нотаріусом [PERSON] за реєстраційним номером 659. [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], який відмовляється в добровільному порядку відчужити на користь своїх дітей вищезазначений будинок. Крім того, відповідач не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання, виховання, розвитку дітей та утворив заборгованість по аліментам, а також не бажає у добровільному порядку вирішити питання щодо забезпечення дітей житлом, що дає підстави, на думку позивача, про задоволення позову. У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі на підставах та доводах викладених у позові та просила їх задовольнити. Відповідач, представник відповідача у судовому засіданні просили у задоволенні позову відмовити повністю на тих підставах, що відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], починаючи з 26.05.2009 року до досягнення дітьми повноліття відповідно до виконавчого листа № 2-3406/2009 виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 08.07.2016 року, який знаходиться на виконанні у відділі Павлоградському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції. Відповідно до довідки державного виконавця від 04.07.2017 року № 65/896 заборгованість по аліментам станом на 29.06.2017 року становить 15\~256,99 грн. У зв'язку з тим, що позивач відмовляється від припинення аліментів, то відповідач не бажає відчужити будинок, де проживають діти, в їх власність. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився , надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення просить врахувати інтереси дітей. Вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до наступного. Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним\~\~і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що правовідносини між сторонами тривають з приводу утримання неповнолітніх дітей, а не з приводу оспорювання права власності. Як вбачається з матеріалів справи відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], починаючи з 26.05.2009 року до досягнення дітьми повноліття відповідно до виконавчого листа № 2-3406/2009 виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 08.07.2016 року, який знаходиться на виконанні у Павлоградському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції. Згідно довідки державного виконавця від 04.07.2017 року № 65/896 заборгованість по аліментам станом на 29.06.2017 року становить 15\~256,99 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці. З наведеної норми права вбачається, що у разі порушення прав та інтересів стягувача з приводу наявної заборгованості по аліментах стягнення звертається на майно боржника. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до довідки КП Павлоградське міжміське БТІ від 14.06.2011 року № 7850 власником домоволодіння № 45 по вулиці Павлоградська в місті Павлограді Дніпропетровської області є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11 квітня 2011 року приватним нотаріусом [PERSON] за реєстраційним номером 659. Домоволодіння № 45 по вулиці Павлоградська в місті Павлограді Дніпропетровської області не є спільної сумісною власністю колишнього подружжя, так як вищезазначене майно було придбане відповідачем після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2011 року. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист\~\~цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, позивачем, як то передбачено ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не було доведено суду підстави та обставини для визнання права власності за неповнолітніми дітьми. Тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача до відповідача про визнання права власності не підлягають задоволенню. Судові витрати по справі відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed