Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-29 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказувала на те, що [INFO] помер син позивача [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину квартири [ADDRESS] та у зв'язку з тим, що батько [PERSON] помер у 2005 році, вона є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті сина. З метою прийняття спадщини після смерті сина, вона звернулася до приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу Плюйко В.П., який 22.12.2014 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку із розбіжністю написання прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі. З метою усунення вказаної розбіжності вона звернулась до суду й відповідно рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 лютого 2015 року встановлено факт належності свідоцтва про право власності на житло [PERSON] та синам [PERSON] і померлому [PERSON] Посилаючись на вказане, а також на те, що у зв'язку із відмовою у вчинені нотаріальних дій, просила визнати за нею право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 39,00 кв.м. в тому числі житловою площею 19,20 кв.м., яка складається з кухні площею 8,30 кв.м., санвузла площею 3,20 кв.м., коридору площею 6,30 кв.м., балкону 2,00 кв.м., після смерті сина [PERSON], який помер [INFO] в порядку спадкування за законом. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, від них до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] є сином позивача (а/с 9). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а/с 8). Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.02.2015 року встановлено факт належності позивачу та її синам [PERSON] і [PERSON] вказаного свідоцтва про право на житло (а/с 13). Як убачається з копії технічного паспорту, загальна площа вказаної квартири становить 39,00 кв.м., житлова 19,20 кв.м. та складається вона з житлової кімнати площею 19,20 кв.м., кухні - 8,30 кв.м., санвузла - 3,20 кв.м. та коридору площею 6,30 кв.м., квартира обладнана балконом 2,00 кв.м. (а/с 16). Судом також встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 10) й відповідно після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві власності нерухоме майно, у тому числі й на частку у спірній квартирі. Так, відповідно до ч. ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як убачається з роз'яснень, які містяться в абз. 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК) ( 435-15 ). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який був батьком померлого [PERSON] (а/с 11). Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність дружини або дітей [PERSON], які б крім матері спадкодавця входили б до складу спадкоємців першої черги за законом, а тому суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] Крім того, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, судом встановлено, що 22.12.2014 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Плюйко В.П. відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв'язку з розбіжностями в написанні прізвища співвласників нерухомого майна у правовстановлюючому докумені, які в подальшому були усунуті рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.02.2015 року (а/с 12,13). Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] за життя не залишив заповіту, позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті свого сина, якому як спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності належала частка у квартирі [ADDRESS] й відповідно позивач не може реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у вказаній квартирі в органах нотаріату, що підтверджується вищевказаною постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а тому заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі вище викладеного та ст.ст.368,1216,1218,1220,1261 ЦК України, ст.ст. 3,4, 10, 11, 57,58, 60,61, 64, 79,158,174, 212, 218, 294, 349 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved