Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0981 га, з кадастровим номером 4810136600:08:038:0015, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в м. Миколаєві по вул. Остапа Вишні будинок № 87, та визначити її частку та частку [PERSON], яка померла 12 серпня 2015 року, по 1/2 частині за кожною. Також позивачка просила визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, та на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 4810136600:08:038:0015, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані в м. Миколаєві по вул. Остапа Вишні будинок № 87, - в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 12 серпня 2015 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 12 серпня 2015 року померла її тітка - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на усе належне їй майно, а саме: на 1/2 частину житлового будинку № 87, який знаходиться за адресою м. Миколаїв вул. Остапа Вишні, який належав спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, а також частки земельної ділянки в м. Миколаєві по вулиці Остапа Вишні будинок № 87 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Позивачка є співвласником зазначеного житлового будинку та земельної ділянки, однак розмір їх часток не визначений. 07.04.2015 року [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла позивачці все своє майно. Позивач своєчасно звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за заповітом, яка обґрунтовувалась тим, що у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначені частки співвласників та рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом. Через неможливість у позасудовому порядку захистити свої права та інтереси, позивачка була змушена звернутись до судуд із даним позовом. В судове засідання позивач не з»явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов. Представник відповідача Миколаївської міської ради також не зявився у судове засідання, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, заперечень проти позову не надав. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності надані суду письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 серпня 2015 року померла тітка позивачки - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 13.08.2015 року зроблено відповідний запис за № 630 (а.с.24), після смерті якої відкрилася спадщина на все майно, а саме: на 1/2 частину житлового будинку № 87, який знаходиться за адресою м. Миколаїв вул. Остапа Вишні, який належав спадкодавиці на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори від 27.05.1967 року за реєстровим № 799, а також частини земельної ділянки в м. Миколаєві по вулиці Остапа Вишні будинок № 87 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції від 16.05.2014 року, індексний номер 21740762 (а.с.11-14). Співвласником іншої 1/2 частки вищезазначеного житлового будинку є позивач по справі [PERSON] на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.12.2003 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.15-16). 07 квітня 2015 року померлою було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 212, відповідно до якого [PERSON]І заповіла [PERSON] належну їй частку у праві власності на житловий будинок, з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що розташований в м. Миколаєві по вул. Остапа Вишні будинок № 87, та земельну ділянку площею 0,0981 га, кадастровий номер 4810136600:08:038:0015, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в м. Миколаєві по вул. Остапа Вишні будинок № 87 (а.с.9). Позивач своєчасно звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, але отримала законодавчо обґрунтовану відмову у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутися до суду. У зв'язку із невизначеністю часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини. В силу ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу. Відповідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Стаття 16 ЦК України дає перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, одним із них є визнання права власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved