Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що протоколом про адміністративне правопорушення №005754 від 23.04.2018 року встановлено, що 23.04.2018 року приблизно о 14 годині 00 хвилин [PERSON] в р. Ірпінь в межах с. Гнатівка, Києво-Святошинського району, Київської області грубо порушив правила рибальства, а саме: в період весняно-літньої заборони на вилов водних біоресурсів проводив лов риби забороненими знаряддями лову сітками з жилками в кількості 4 шт., виловивши 13 штук плотви, 6 штук лящів, 2 штуки окунів, 2 штуки щук, загальною вагою 6 кг 480 грам. Своїми діями [PERSON] порушив ст. 63 Закону України Про тваринний світ , п.3.15 та п. 4.4. Правил спортивного та любительського рибальства, наказ Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області № НОД-22/6 від 15.03.2018 року Про заходи із забезпечення охорони водних біоресурсів у період нересту, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.06.2018 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Таким чином, вина [PERSON] є доведеною, проте, питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України судом не вирішено. Також представник позивача вказує на те, що Управлінням Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області було вжито заходів досудового врегулювання спору, а саме, направлено відповідачу лист від 31.05.2019 року №2-7-19/3029-19 з проханням добровільно заплатити суму майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Просить стягнути з [PERSON] майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 2839,00 грн, яку необхідно сплатити на користь Гореницької сільська рада Києво-Святошинського району Київської області; стягнути з [PERSON] на користь Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області судові витрати в розмірі 1921 грн. Ухвалою суду від 12.12.2019 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений судом строк сторони не надіслали заперечень щодо такого розгляду справи. Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками [PERSON] не отримав. Відзиву, пояснень, будь-яких клопотань чи заяві від [PERSON] до суду не надходило на час прийняття рішення. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.04.2018 року приблизно о 14 годині 00 хвилин [PERSON] в р. Ірпінь в межах с. Гнатівка, Києво-Святошинського району, Київської області грубо порушив правила рибальства, а саме: в період весняно-літньої заборони на вилов водних біоресурсів проводив лов риби забороненими знаряддями лову сітками з жилками в кількості 4 шт., виловивши 13 штук плотви, 6 штук лящів, 2 штуки окунів, 2 штуки щук, загальною вагою 6 кг 480 грам. Своїми діями [PERSON] порушив ст. 63 Закону України Про тваринний світ , п.3.15 та п. 4.4. Правил спортивного та любительського рибальства, наказ Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області № НОД-22/6 від 15.03.2018 року Про заходи із забезпечення охорони водних біоресурсів у період нересту, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.06.2018 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 005754 від 23.04.2018 року сума заподіяної шкоди становить 2839,00 грн. 31.05.2019 року Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області направило [PERSON] пропозицію з досудового врегулювання спору, в якій просило сплатити майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 2839,00 грн. Згідно зі ст. 52-1 Закону України Про тваринний світ для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Згідно ст. 10 Закону України Про тваринний світ громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 63 Закону України Про тваринний світ порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. У пункті 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що вилучення водних біоресурсів, у тому числі і риби, із середовища їх перебування добування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди згідно визначених розмірів (такс). У відповідності до ч.1 ст. 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 895 від 30 вересня 2015 року, Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно з Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженим наказом Державного агентства рибного господарства України №229 від 15 липня 2016 року, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Згідно з вимогами ст. 10 Закону України Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Звертаючись з даним позовом до суду Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області просить стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, на користь Гореницької сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, оскільки даний орган місцевого самоврядування здійснює права власника водних біоресурсів за місцем завдання шкоди. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові від 10 січня 2019 року (справа № 541/307/17) Верховний Суд визнав обґрунтованими судові рішення судів попередніх інстанції щодо можливості стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь сільської ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved