Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] Каріб огли звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання, заінтересована особа: Запорізький районний відділ у м. Запоріжжя Управління Державної Міграційної Служби України в Запорізькій області, яка була уточнена 01.02.2019. Заяву мотивовано тим, що [PERSON], який народився 05.07.1964 року у м. Мінгечаур, республіка Азербайджан, з 06.08.1987 за направленням прибув до Української СРСР, а саме до міста Запоріжжя. Крім того, з 06.08.1987 по 15.08.1988 працював теслею 2-го розряду в цеху № 404 Запорізького електроапаратного заводу Запорізького виробничого обєднання «Перетворювач». Під час перебування на території України, [PERSON] проживав в гуртожитку від підприємства за адресою: [ADDRESS]. Факт постійного проживання [PERSON] підтверджується доданими до заяви документами. Заявник до суду не зявився, надав заяву, відповідно до якої підтримує свою заяву у повному обсязі, просить суд розглядати справу за його відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Представник заінтересованої особи ДМС України Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Запорізький районний сектор надала суду письмові пояснення на заяву про встановлення факту проживання. Зазначила, що проти винесення рішення не заперечує. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії довідки № 24 від 13.01.2018, виданої Відділом реєстрації м. Мінгечаур, Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки, [PERSON] Каріб огли, [INFO], рішенням № 495 від 02.02.1993 на підставі наказу [PERSON] Азербайджанської Республіки, змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 7 зворотна сторона). Згідно з копією дубліката військового квитка серії НЗ № 5222432, [PERSON], [INFO], прийнятий на облік Ленінським РВК м.\~Запоріжжя 29.07.1987 та знятий з обліку 08.08.1988 (а.с. 9). Відповідно до копії трудової книжки серії ИТ-І № 0677950 від 28.11.1979, [PERSON], [INFO], 06.08.1987 прийнятий теслею 2-го розряду на Електроапаратний завод Запорізького виробничого обєднання «Перетворювач» та звільнений з вказаного місця роботи 15.08.1988 (а.с. 10-11). Вказаний факт також підтверджується копією довідки № Э1/46 від 31.10.2017, виданої начальником відділу кадрів ПрАТ «Запорізький електроаппаратний завод» [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до копії довідки № 04-27/6-3473 від 26.03.2018, виданої старшим інспектором ВРФО [PERSON], за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, місце проживання [PERSON] Каріб огли, [INFO], зареєстроване за адресою: [INFO], кв. 0, з 31.07.1987 по 08.08.1988 (а.с. 13). 25.04.2018 [PERSON] отримав Посвідку на тимчасове проживання в Україні серії ТР № 201630, відповідно до якої він має зареєстроване місце проживання за адресою: [INFO] (а.с. 4). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може повязуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Згідно з п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України. За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд вважає за можливе встановити юридичний факт постійного проживання [PERSON] Каріб огли, [INFO], на території України з 31.07.1987 року по 08.08.1988 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved