Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 10 березня 2010 року Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №2. При цьому позивач посилається на те, що подружнє життя не склалося, внаслідок відсутності взаємопорузуміння, різних поглядів на життя. Позивач стверджує що шлюбні відношення припинено. Вона не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем та проживати з ним однією сім'єю. Позивач вважає, що зберегти сім'ю вже неможливо, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Від спільного життя мають дітей: [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO]. Доньки знаходяться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість тому просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітніх доньок в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року, а після цієї дати стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. В подальшому позивач [PERSON] в частині стягнення аліментів змінила свої позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх доньок в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року, а після цієї дати стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі ( а.с. 17) В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі та просив справу розглянути без його участі ( а.с. 18) Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 10 березня 2008 року у Кучурганській сільській раді Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6 ) Від спільного життя мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8), батьком яких є відповідач - [PERSON]. Сторони припинили подружні відносини. Причиною розпаду сім'ї є те, що спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок відсутності взаємопорузуміння, різних поглядів на життя. Позивач на розірвання шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просить надалі іменуватися цим прізвищем. Також судом встановлено, що сторони живуть окремо. Крім того, у позивачки на утриманні є ще неповнолітня донька від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9) Згідно довідки № 946 від 30.09.2015 року, виданої Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні (а.с.10). На підставі досліджених доказів суд вбачає, що позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі та має необхідність в отриманні аліментів. Усі витрати по утриманню, догляду дітей несе вона особисто. Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів « від 15.05.2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачка на теперішній час не працює, у зв'язку із пошуком роботи. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, зважаючи на положення ст.ст. 141, 180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітніх дітей та той факт, що відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей, має постійне місце роботи, вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року, а потім в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 487,20грн., також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі ст.ст. 24, 105 ч.3, 110, 112, 113, 180, 181, 182,183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved