overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 12.03.1994р., зареєстрованого у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому м.Запоріжжя, актовий запис №251. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.\~\~Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Донька після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, вважає надання терміну для примирення недоцільним. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 12.03.1994р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому м.Запоріжжя, актовий запис №251 від 12.03.1994р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 24.03.2000р., зареєстрованого у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації м.Запоріжжя, актовий запис 116. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з червня 2014 року.\~\~Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Майнових спорів немає, син після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 24.03.2000р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації м.Запоріжжя, актовий запис №116 від 24.03.2000р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

у жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, вказуючи, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, пояснив, що добровільно надає матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] народився 9 липня 2003 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 4 грудня 2009 року. Згідно довідки Гадяцької міської ради [PERSON] проживає з матірю. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько зобов'язаний утримувати неповнолітнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

у жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, вказуючи, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, тому звернулася до суду. В судове засідання сторони не зявилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] народився 30 квітня 2005 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано рішенням суду 19 вересня 2017 року. Згідно довідки Гадяцької міської ради [PERSON] проживає з матірю та батьком. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дитини, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2012 року народження, мотивуючи позов тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 березня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції Чернігівської області (а.с. 5) Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Із довідки № 3250/04-17 від 09.10.2017 року виданої Менською міською радою вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно проживає спільно з позивачкою (а.с. 4). Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що пропустила строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин та просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти позову не заперечують. 02 листопада 2012 року помер [PERSON] - вітчим позивача (а.с.9). Мати позивача багато років перебувала з ним в фактичних шлюбних відносинах. Після його смерті мати переїхала до позивача у м. Нікополь. Пізніше будинок матері в с. Камянка було продано. Нові господарі будинку в залишених речах виявили документи заповіт на імя [PERSON] і влітку 2017 року передали його позивачу. [PERSON] не було відомо про заповіт, вона не є померлому рідною донькою, тому вона не зверталась до нотаріуса. 23 вересня 2012 року складено заповіт, в якому [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку в розмірі 3,9618, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області. (а.с.7). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Печанівської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць з дня набрання рішенням законної сили, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем [PERSON], який помер [INFO], однак, у встановлений законом шестимісячний строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини не подала, оскільки вона зверталася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, згідно поданих до суду заяв, просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, просить розірвати шлюб із [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що 14 вересня 2005 року\~між нею та відповідачем у Нетеребській сільській раді Корсунь-Шевченківського району Черкаської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 5. 31 серпня 2005 року у сторін народилась дочка [PERSON]. Сімя розпалась, оскільки у сторін різні погляди на життя та життєві проблеми. Оскільки шлюб існує формально, то він підлягає розірванню у судовому порядку. У судовому засіданні позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 14 вересня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] у Нетеребській сільській раді Корсунь-Шевченківського району Черкаської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР № 040427. У сторін 31 серпня 2005 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, сторони протягом двох останніх років не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, то суд робить висновок про те, що сімя розпалась остаточно, шлюб має формальний характер та підлягає розірванню. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Суд обговорював із сторонами можливість надання їм строку на примирення, однак сторони пояснили, що кожен із них вже має інші стосунки та планує створити іншу сімю. Таким чином суд робить висновок про те, що надання сторонам строку на примирення суперечило б моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 05 грудня 2015 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 730. З 2017 року подружні відносини між сторонами були припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання та поваги. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Кущ». Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Кущ». Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 05 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 730, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 07 березня 2003 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 135. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що з липня 2017 року сторони однією родиною не проживають, [PERSON] матеріально сім'ю не утримує, періодично зловживає спиртними напоями та захоплюється азартними іграми, через що між подружжям виникають періодичні сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Додала, що між нею та чоловіком втрачено почуття довіри та поваги один до одного. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, а тому просила її шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 07 березня 2003 року сторони зареєстрували шлюб в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 135, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 07.03.2003 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 17.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 15 липня 1994 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Сартанській селищній раді м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 26. З 2001 року подружні відносини між сторонами були повністю припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов'язки, відповідач зловживав спиртними напоями, повертався додому пізно вночі, в результаті чого між ними частко виникали сварки, що призвело до втрати почуття кохання та поваги. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки. Позивачка у судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за її відсутності. Представник позивачки [PERSON], який діє на підставі довіреності також надав заяву про розгляд справи на підставі наявних письмових доказів, просив винести заочне рішення в зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 15 липня 1994 року сторони зареєстрували шлюб в Сартанській селищній раді м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 105 СК України передбачено, що шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2001 року, спільне життя між позивачкою та відповідачем стало неможливим через стійкі неприязні стосунки, наявність конфліктів у відносинах та різні погляди на життя. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved