Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

У жовтні 2018 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача служби у справах неповнолітніх Чортківської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивачі вказали, що є власниками житлового будинку [ADDRESS]. У даному будинку, крім позивачів, зареєстрований неповнолітній син позивача [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Чортківського районного суду від 26 листопада 2013 року у справі про розірвання шлюбу дитину [PERSON] залишено проживати з матір'ю [PERSON]. Тому з 2013 року дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Реєстрація [PERSON] в будинку, який належить позивачам на праві власності, обмежує їх в праві розпорядження власністю. Зняття дитини з реєстрації не буде порушувати її прав, оскільки вона фактично там не проживає. [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять визнати дитину [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В листопаді 2018 року представник позивачів [PERSON] подав суду уточнену позовну заяву, в якій змінив відповідача з [PERSON] на [PERSON], яка діє як законний представник неповнолітньої дитини [PERSON], просить визнати дитину [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON], їх представник [PERSON], який водночас є і представником позивача [PERSON], позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідачка [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], в судове засідання не з'явилася, відзиву не подала, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник третьої особи - служби у справах неповнолітніх Чортківської районної державної адміністрації Андрунишин С. М. не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивачів. Зі згоди позивачів та їх представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачів, їх представника, представника третьої особи, свідка, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], що підтверджується Додатковим свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 березня 2002 року та Договором дарування від 29 березня 2002 року. Згідно довідки № 848/02-19 від 25.09.2018 року, виданої Джуринською сільською радою Чортківського району, [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає по [ADDRESS] і в нього є наступний склад сім'ї: дружина [PERSON], син [PERSON], онук [PERSON] Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] підтверджується, що [PERSON], [INFO], зареєстрований, але більше п'яти років в сім'ї [PERSON] не проживає. Проживає з матір'ю в [ADDRESS] Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила те, що [PERSON] не проживає в будинку позивачів понад 5 років, бо коли вона буває в них, то жодного разу його там не бачила. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку: відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з батьками, або з одним із батьків. Таким чином, закон надає дитині право обирати самостійно місце свого проживання після досягнення 14 років, до досягнення цього віку дитина не має права вільного вибору свого місця проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Рішенням Чортківського районного суду від 26 листопада 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Дитину [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що дитина [PERSON] без поважних причин не користуються житлом понад один рік.

Outcome: approved