Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 10 жовтня 2004 року позивач надала в позику відповідачу грошові кошти у сумі 60000 доларів США, про що складено відповідну розписку. Суму позики відповідач зобов'язався повернути до 01 січня 2010 року, однак, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання щодо повернення грошових коштів та повернув позивачу борг у розмірі 1000 доларів США. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 761100 грн., три проценти річних у сумі 21394,21 грн., інфляційні витрати у розмірі 104277,10 грн. та судовий збір у сумі 3750 грн. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 10 жовтня 2004 року позивач [PERSON] передала відповідачу грошові кошти у сумі 60000 доларів США у позику. На підтвердження взятих на себе зобов'язань [PERSON] складено розписку, в якій він зобов'язався повернути суму позики до 01 січня 2010 року. (а.с. 6) Оригінали розписки оглянуто судом в судовому засіданні. У відповідність положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж кількості. Згідно з ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За правилами ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 60000 доларів США. [PERSON] повернув позивачу боргу у сумі 1000 доларів США, про що складено розписку від 24 жовтня 2013 року. (а.с. 7) Станом на час розгляду справи заборгованість відповідача за основною сумою боргу складає 59000 доларів США, що у гривнєвому еквіваленті по курсу долара США до гривні становить 761100 грн. Також позивач просить стягнути з відповідач три проценти річних від простроченої суми у розмірі 21394,21 грн. та інфляційні витрати у сумі 104277,10 грн. за період з 24 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року. За таких обставин, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд вирішує задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 761100 грн., три проценти річних у сумі 21394,21 грн. та інфляційні витрати у сумі 104277,10 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3750 грн.

Outcome: approved