Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ опіки та піклування служби у справах дітей про позбавлення батьківських прав. Позивач мотивує позов тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченні доньки [PERSON], [INFO], так як злісно не платить аліменти, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, тому просить позбавити [PERSON], [INFO], який мешкає у буд. [ADDRESS], батьківських прав відносно - [PERSON], яка народилася [INFO]; зобов'язати орган опіки та піклування, надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача - [PERSON]; стягнути всі судові витрати на користь позивача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задоволити, вказала, що відповідач приводив до дитячого садку сина коханої жінки, а вона у той самий дитячий садок приводила доньку. Вказала, що відповідач не цікавиться та не допомогає рідній доньці. Представник позивача також підтримав позовні вимоги та просив задоволити. Відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні, так як позивач навмисно не дозволяє спілкуватися з дитиною. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази судом встановлені таки факти та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] були одружені, а у 2011 році шлюб розірвали. Сторони проживають окремо, донька [PERSON] проживає разом з позивачем. Обставини, визнані сторонами, згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. [PERSON] народилася [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.10.2014 року, стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO] для утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з 05.08.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Свідки [PERSON], [PERSON] зазначили, що позивачка одна виховує доньку та одна піклується про неї. Турботу батька не бачили. Свідки [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] вказали, що бачили, як відповідач купував подарунки для доньки [PERSON], але не бачили, щоб він їх їй дарував. Підтверджують факти батьківської турботи та любові до доньки [PERSON]. Свідок [PERSON] є матір'ю відповідача та вказала, що сторони чудові діти, були гарною парою, мають доньку та, що їм краще розібратися між собою. Олексій сплачує аліменти. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ч. 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Суд дійшов висновку, що батько любить свою доньку [PERSON], бажає надавати батьківське піклування, але цьому чинить перешкоди позивач, так як відповідач створив іншу родину та виховує сина коханої жінки. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ опіки та піклування служби у справах дітей у судовому засіданні вказала, що призначено розгляд даного питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, однак двічі на дане засідання не з'являлася позивач - [PERSON], а відповідач з'являвся. Суд дійшов висновку, що цей факт свідчить про любов, турботу та хвилювання [PERSON] за рідну доньку [PERSON]. Відповідно до п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд дійшов висновку, що позивач не бажає спілкування між донькою та батьком, а також не бажає отримувати допомогу та турботу від відповідача. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин та враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про відсутність ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: dismissed