Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У квітні 2015 р. позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд надати йому дозвіл на оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та всіх пов'язаних із перетинням державного кордону України документів, для виїзду за кордон неповнолітньої [PERSON], [INFO], без згоди її матері [PERSON], а також просить надати дозвіл позивачу або його офіційному представнику та тимчасове багаторазове вивезення дитини без дозволу її матері за межі України та на в'їзд до будь-якої країни світу (в тому числі до Австралії, Австрії, Албанії, Білорусії, Бельгії, Болгарії, Великобританії, Греції, Данії, Домініканської Республіки, Еквадору, Естонії, Єгипту, Ізраїлю, Індії, Ірландії, Ісландії, Іспанії, Італії, Йорданії, Канади, Китаю, Кіпру, Колумбії, Куби, Латвії, Литви, Ліхтенштейну, Люксембургу, Мальти, Молдови, Монако, Непалу, Нідерландів, Німеччини, Нової Зеландії, Норвегії, Об'єднаних Арабських Еміратів, Панами, Польщі, Португалії, Російської Федерації, Румунії, Сербії, Словаччини, Словенії, США, Таїланду, Тунісу, Туреччини, Угорщини, Фінляндії, Франції, Хорватії, Чехії, Чорногорії, Швейцарії, Швеції, Югославії, Ямайки, Японії) на весь час до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, тобто до [INFO]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, додавши, що відповідачка чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, фізичний та духовний розвиток та не надає дозвіл на виїзд доньки за кордон. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, повторно про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.50, 63, 64, 77, 80, 81). Третя особа ССД Подільської РДА у м. Києві у судове засідання повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи, надіславши суду заяву у якій просила прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини та слухати справу у її відсутності (а.с.48, 61, 68, 79, 83, 84). Третя особа ССД Святошинської РДА у м. Києві у судове засідання не з'явилася повторно, повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи, надавши заяву в якій просила слухати справу в її відсутності та просить ухвалити рішення в інтересах та на користь дитини (а.с.49, 56, 60, 62, 67,78). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності нез'явившихся осію на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що з 2005 р. по 214 р. [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі (а.с.69). У сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.10). Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2015 р. було визначено місце проживання [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] за його місцем проживання: [ADDRESS] (а.с.11, 73). Згідно характеристики від 07.08.2014 р., свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] стосовно [PERSON], надали позитивні відгуки, як про батька неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], який себе зарекомендував, як ввічливий, комунікабельний, який ніколи не вступав у конфлікти із сусідами, тільки він доглядав за дитиною із народження до двохрічного віку, оскільки після 2-х років дитина переїхала до матері, але дочка все одно більшу частину часу проживала з батьком, який займався її вихованням, тобто відвозив її до дитячого садка, а ввечері їздив до матері дитини, аби приготувати дитині їжу, однак про [PERSON], зазначили, що вона непривітна, конфліктна людина, бачили, що вона проживала за адресою: м. Київ. [ADDRESS] до моменту виповнення дитині 2 років і коли вона приїжджала разом із дитиною до [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп'яніння (а.с.13). Позивач працював у ТОВ «Олвервіс ЛТД» з 26.05.1997 р. по 30.09.2000 р. водієм та зарекомендував себе, з позитивної сторони (а.с.14). Також позивач є членом спілки ВМГО КСМПУ з 2011 р. за час членства у організації зарекомендував себе, як патріотично налаштований лідер, характеризувався співробітниками, як порядна сімейна людина та люблячий батько (а.с.15). З 01.10.2000 р. по 28.08.2002 р. [PERSON] перебував на посаді водія у ДП «ГРІМ» де отримав позитивні відгуки (а.с.16). Відповідно до характеристики Дошкільного навчального закладу на [PERSON], [INFO], яка відвідує ДНЗ № 694 з 17.08.2009 р. завжди охайна та доглянути, психічний та фізичний стан відповідає віковим нормам, адекватно реагує на дорослих та однолітків у групі навчального закладу, комунікабельна та у дівчинки сформовані знання, вміння та навички згідно базової програми розвитку дошкільного віку, вихованням займається батько [PERSON], матір дитини [PERSON] приймала участь у вихованні дитини формально (а.с.17). Позивач [PERSON] згідно довідки від 06.04.215 р. ТО» «Люксері» займає посаду менеджера з продажу з посадовим окладом 1250 грн. 00 коп. за неповний робочий день (а.с.19). Згідно довідки від 02.03.2015 р., яка видана [PERSON], [INFO], проте , що вона навчається у Середній загальноосвітній школі № 45 І-ІІІ ступенів є ученицею № 1-а класу у якій зазначено, що вихованням та доглядом за дитиною займається виключно батько [PERSON], який приводить дитину до шкоди та її забирає після уроків, робить з дитиною домашні завдання, мати дівчинки жодного разу не бачили, дитиною та її навчанням у школі не цікавиться (а.с.18). Згідно висновку Святошинської РДА у м. Києві стосовно місця проживання дитини рекомендовано проживання дитини разом з батьком [PERSON] (а.с.24). Як вбачається із пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та рапорту від 14.08.2014 р. було встановлено, те що за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON], яку у стані алкогольного сп'яніння не бачили, однак помічали, що вона за собою не доглядає, часто виражається нецензурною лайкою, легко йде на конфлікти, курить у під'їзді (а.с.26, 27). Відповідно до повторного повідомлення про початок досудового розслідування встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розсувань за № 12014250100000922 від 27.11.214 р. згідно скарги [PERSON] на дії та бездіяльність слідчих органів про вчинення кримінального правопорушення відносно [PERSON], [INFO] (а.с.28). Згідно акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей Уманської РДА за адресою: [ADDRESS] було проведено обстеження умов проживання сім'ї [PERSON], встановлено, що на час обстеження у житловому будинку ведеться ремонт, для проживання дітей виділена невелика кімната в інших кімнатах брудно, складені будматеріали рештки від них. У відведені кімнаті для дітей розміщено два ліжка, комод для речей та телевізор. Іграшки та книги для дітей відсутні, дитина грається картами. Зі слів матері даний будинок використовується, як дачний, тобто на літній період. А тому, як вбачається із висновку членів комісії, що у вказаному будинку не створено умов для проживання дітей (а.с.29). Згідно акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації за адресою: [ADDRESS], було оглянуто умови проживання дитини де вона має окрему кімнату для відпочинку та навчання у кімнаті є розкладний диван, стіл, шафа, дитячі іграшки, сама квартира чиста та охайна (а.с.31). Також згідно акту про зрив навчального процесу, який складений класним керівником 1-Акласу [PERSON], 16.10.2014 р. о 12 год. 32 хв. після дзвінку на 5 урок, коли заняття вже почалося до класу зайшла жінка та відразу підійшла до учениці [PERSON], яка почала плакати та виглядала дуже наляканою, жінка звернулася до дитини та в останньої почалася істерика та вона не могла навіть поворухнутися, на запитання керівника класу, хто вона, жінка назвалася матір'ю дитини, після того, як класним керівником було запропоновано почекати, оскільки почався урок, жінка почала скандалити і кричати від чого дитина стала плакати ще більше, жінка вийшла у коридор, однак після закінчення уроку її вже не було, своє ім'я та прізвища вона не назвала (а.с.32). Позивач звертався до відповідачки через нотаріуса з проханням стосовно відпочинку дитини, просив надати дозвіл на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон їхньої дитини, а також просив надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дочки без її супроводу строком на до 4-х місяців перебування у період з травня 2015 р. по вересень 2015 р., але відповідачка згідно довідки від нотаріуса не прибувала на запрошення стосовно вищезазначеної заяви, однак отримала дане звернення 30.03.2015 р. (а.с.33-37). [PERSON] у свою чергу написала заяву в якій заборонила позивачу вивозити [PERSON] за межі України (а.с.39). Згідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Згідно з п.4 зазначених Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, серед іншого: - за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; - без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до п. 20 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою КМ України від 07.05.2014 року № 152 оформлення, видача та обмін паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, здійснюється на підставі заяви-анкети одного з батьків (якщо батьки не перебувають у шлюбі - на підставі заяви-анкети того з батьків, з ким проживає особа), усиновлювачів, опікунів, піклувальників або інших представників. Пунктом 23 Порядку визначено перелік документів, один з яких подається тим з батьків, з ким проживає дитина, для оформлення на її ім'я закордонного паспорту. Таким чином, нова редакція Порядку, яка набрала чинності з 01.04.2015 р., не вимагає згоди другого з батьків (відсутності з його боку заперечень) на оформлення закордонного паспорту для дитини. За таких обставин вимога позивачки про надання їй права без дозволу батька дитини на виготовлення проїзних документів на ім'я дитини не підлягає задоволенню, оскільки права дитини в цій частині не порушені. Судом береться до уваги, що сторони не перебувають у шлюбі, дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні, а також той факт, що дитина з метою лікування та власного розвитку потребує виїзду за кордон. У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 р. - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд звертає увагу сторін на те, що процес вирішення будь-яких суперечок між батьками неповнолітніх дітей не повинен негативним чином впливати на права та інтереси цих дітей. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки виїзд дитини за кордон має тимчасовий характер, відповідає її інтересам та бажанням, за своєю метою має сприяти її загальному розвитку та оздоровленню, в той же час відповідач безпідставно ухиляється від нотаріального посвідчення відповідних дозволів, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial