Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

у квітні 2018 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.02.2006 року року, мають сина - [PERSON], [INFO] Сімейне життя у них не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, часто виникали сварки та непорозуміння, на сьогоднішній день фактично шлюбні відносини між ними припинено, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, сумісне життя і збереження сімї є неможливим. Спір про поділ спільного майна на даний час відсутній. Позивач уважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не зявилися, натомість позивач в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі (а.с.2). Відповідачка направила заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення (а.с.17). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 04.02.2006 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та Підгірною (прізвище після укладення шлюбу Таран) [PERSON] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області №981 від 02.04.2018 р. позивач зареєстрований в [INFO] (а.с.9). За довідкою Машівської селищної ради Полтавської області №260 від 03.04.2018 р. відповідач зареєстрована в [INFO] (а.с.12). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, фактично шлюбні відносини припинено, на протязі тривалого часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, що свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, відповідач позов визнала та не заперечує проти його задоволення, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Оскільки відповідач в судове засідання не зявилася та не виявила бажання щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу, а відтак суд уважає за необхідне залишити їй прізвище набуте після укладення шлюбу Таран. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. у зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 грн./ 50%) та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved