Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

У квітні 2018 року Києво-Святошинської районна державна адміністрація Київської області в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий Дім», Виконавчий комітет Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в сім`ї [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області 03 грудня 2011 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] 02 лютого 2018 року працівниками Києво-Святошинського відділу поліції ГУНПУ в Київській області по вул. Святошинській в м. Вишневому Києво-Святошинського району Київської області було знайдено неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , про що було повідомлено Службу у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА Київської області. Зі слів неповнолітнього встановлено, що 01 лютого 2018 року він пішов з дому. На теперішній час неповнолітній [PERSON] знаходився в Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації «Отчий дім». За час його перебування мати [PERSON] дитину не відвідувала, не телефонувала долею не цікавилась. Батько [PERSON] з сином зустрічався декілька разів за територією закладу. Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 05.03.2018 № 21 «Про постановку на облік неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] » [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей та сім`ї райдержадміністрації, як дитина з сім`ї, у якої батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків. 22 лютого 2018 року [PERSON] та [PERSON] надано нотаріально засвідчену заяву, якою вони не заперечують проти позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Враховуючи вище викладене, позивач просив суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав та відносно дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] та [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2018 року року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання у справі. 29 вересня 2018 року Розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду у справі призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області призначено підготовче судове засідання на 11 грудня 2018 року. Ухвалою від 11 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача Києво-Святошинської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини не явки суду невідомі. Представник Служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім» в судове засідання не з`явився повідомлявся належним чином, подав до суду заяву у якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник Виконавчого комітету Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином , причини не явки суду не відомі. Представник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав суду заяву у якій просив позов розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне. 03 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] прізвище реєстрації шлюбу чоловіка - « [PERSON] »; дружини - « [PERSON] ». [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 02 лютого 2018 року працівниками Києво-Святошинського відділу поліції ГУНПУ в Київській області по вул. Святошинській в м. Вишневому Києво-Святошинського району Київської області було знайдено неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . 03 лютого 2018 року було складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, копія якого наявна в матеріалах справи. 12 лютого 2018 року відповідач [PERSON] надав Начальнику Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА заяву, у якій повідомив що він не має змоги забрати [PERSON] з Боярської обласної лікарні по причині повної незгоди його дружини повернути сина додому. 19 лютого 2018 року неповнолітній [PERSON] надав пояснення Начальнику Служби у справах дітей Києво-Святошинської РДА. 22 лютого 2018 року [PERSON] та [PERSON] надано нотаріально засвідчену заяву, якою вони не заперечують проти позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Відповідно до наданої суду Характеристики [PERSON] , учня 8-Б класу Святопетрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, [PERSON] у Святопетрівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступені навчається з другого класу. За час навчання проявив себе здібним, інтелектуально розвинутим учнем. Учень має хорошу пам`ять, розвинуте логічне мислення, читає. Зацікавленість до навчання виявляє не завжди. Останнім часом взагалі втратив інтерес та мотивацію до навчання. Стверджує, що освіта йому не потрібна. На уроках мало активний, увага учня не завжди стійка, за часту відволікається на сторонні речі, потребує постійного контролю та уваги зі сторони вчителів. Батько приділяє увагу сину, цікавиться його навчанням, життям. Хоча за останні півтора року на батьківських зборах був відсутній. На зауваження, скарги вчителів реагує з розумінням, намагається вирішувати проблеми. З мамою у учня досить напружені відносини. Мама життям сина не цікавиться. Відповідно до Довідки Київського обласного соціально-психологічної реабілітації «Отчий дім» Вих. № 45 від 19.03.2018 року з 16.02.2018 року згідно наказу № 24 від 16.02.2018 року по направленню ССДС КОДА № 21 від 13.02.2018 року в Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім» перебуває [PERSON] , [INFO] . Батько відвідує сина часто та цікавиться його життям, а мати жодного разу не з`являлась на території Центру та життям сина не цікавилась. [PERSON] охоче спілкується з батьком, телефонує йому. Згідно з Висновком від 14.03.2018 року № 07-21/644 щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав - [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 06 березня 2018 року (протокол № 6) орган опіки та піклування (Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області) на теперішній час вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батьків - [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків свідомо не виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Так, судом встановлено, що відповідачі не виконували обов`язків щодо фізичного розвитку та виховання дитини, відмовляються від його подальшого виховання, тому суд погоджується з доводами позивача та Висновком від 14.03.2018 року № 07-21/644 щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав - [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , і вважає що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Разом з тим, суд при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Так, згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Враховуючи що зазначений позов пред`явлено 02 квітня 2018 року, суд вважає що з відповідачів, кожного окремо, підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу громадян, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, або опікуна, починаючи з 02 квітня 2018 року і до досягнення [PERSON] , повноліття. Відповідно ст. 141 ЦПК України суд також вирішує питання про розподіл судових витрат. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а в позові заявлено дві вимоги, суд вважає за доцільне пропорційно стягнути з кожного з відповідачів судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Outcome: approved