Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 57 749,00 грн., яка складається з наступного: прострочене тіло кредиту - 40095,85 грн., заборгованість за відсотками - 17 653,15 грн., та сплачений судовий збір по справі у розмірі 1 600 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 09 травня 2013 року між сторонами у справі було укладено кредитний договір, відповідно до умов заяви № 002-03022-090513. За умовами вказаного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] із встановленням кредитного ліміту у розмірі 42 900,00 грн. У зв`язку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02 жовтня 2015 року, після спливу чергового строку ліміту Кредитної лінії, відповідно до умов договору був встановлений ліміт кредитної лінії у розмірі 0,00 грн. Не сплачена заборгованість за договором визначена простроченою. Всупереч чинному законодавству та умовам договору, [PERSON] належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 21 серпня 2017 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» кредитному договору від 09 травня 2013 року наявна заборгованість на загальну суму 57 749,00 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 0,00 грн., прострочене тіло кредиту - 40095,85 грн., заборгованість за відсотками - 17 653,15 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн. До теперішнього часу сума боргу за договором від 09 травня 2013 року відповідачем не погашена. Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було передано на розгляд судді Волошина Є.В. 23 лютого 2018 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов відзив відповідача [PERSON] , відповідно до якого вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення, оскільки позивач не повідомляв її про зміну відсоткової ставки за кредитною угодою. Розпорядженням керівника апарату Індустріального районного суду м.Дніпропетровська № 175 від 22 жовтня 2018 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із закінченням повноважень судді Волошина Є.В., призначеного на посаду судді строком на п`ять років, відповідно до Указу Президента України від 18 жовтня 2013 року № 571/2013. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2018 року, справу передано судді Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2018 року цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість подав заяву про слухання справи без участі представника позивача по наявним матеріалам справи. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача з підстав наведених у відзиві на позов. Так, в своїй позовній заяві позивач не зазначає про факт недозволеного овердрафту. З розрахунку ціни позову, доданому до позовної заяви, позивачем зазначено, що в період з 09.05.2013 року по 31.05.2013 року застосовувалася відсоткова ставка -29,9%, проте, вже з 01.06.2013 року з невідомих та необґрунтованих підстав застосовується відсоткова ставка 48%, оскільки кредитною угодою прямо не встановлена процентна ставка за кредитом. Така процентна ставка встановлена додатком до угоди - тарифами на обслуговування платіжних карток. Жодним чином позивач не повідомляв відповідача про зміну відсоткової ставки за кредитною угодою. Відповідач весь час добросовісно виконувала свої зобов`язання за кредитною угодою та сплатила за кредитною угодою на погашення кредиту з 19.06.2013 року по 08.02.2018 року 32070,00 грн. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов заяви № 002-03022-090513. За умовами вказаного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] із встановленням кредитного ліміту у розмірі 42 900,00 грн. Згідно з п.7.1 Заяви складовою та невід`ємною частиною цієї Пропозиції є Правила та Тарифи банку, з якими вона попередньо ознайомлена, повністю згодна, їх зміст розуміє й положення яких вона неухильно зобов`язується дотримуватися. Відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток підписаних [PERSON] процент за недозволений овердрафт складає 48%. Як зазначає в своїй позовній заяві позивач, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 09 травня 2013 року утворилась заборгованість, яка станом на 21 серпня 2017 року склала 57 749,00 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 0,00 грн., прострочене тіло кредиту - 40095,85 грн., заборгованість за відсотками - 17 653,15 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с.130). Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 626 ч.1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено з матеріалів справи зобов`язання відповідача, щодо сплати кредиту та відсотків за ним виконувались з порушенням умов договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд критично відноситься до твердження представника відповідача про зміну позивачем без повідомлення відповідача відсоткової ставки за кредитною угодою, оскільки, як вбачається із долученої позивачем заяви №002-03022-090513 від 09 травня 2013 року та Тарифів на обслуговування платіжних карток «Кредитна картка № 1 Еволюція лояльна (на все)», яка особисто підписана відповідачем передбачено обслуговування карткового рахунку та кредитної лінії 48%. Крім того, як вбачається із розрахунку заборгованості наданим суду позивачем, відповідач щомісячно погашає заборгованість та заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 002-03022-090513 станом на 03.05.2019 року становить 51449,00 грн., з яких: прострочене тіло кредиту - 40095,85 грн., заборгованість за відсотками - 11353,15 грн. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконала умови кредитного договору, допустила прострочення платежів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково в розмірі 51449,00 грн. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в порядку відшкодування судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial