Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 21 березня 2011 року помер її чоловік, [PERSON], після смерті якого спадкоємицею є вона. 18 червня 2013 року державним нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина складається з: 2/3 часток глинобитного, обкладеного цеглою, житлового будинку Г-1, житловою площею 27,3 кв. м, загальною площею 54,9 кв. м, огорожа № 1, ворота № 2, вимощення І, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Брянська, будинок 40-42, яке належало батькові спадкодавця [PERSON], який помер 14 січня 1978 року, спадкоємцем якого був його син [PERSON], що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Вказане свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини спадкового майна було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 червня 2013 року відповідно до витягу № 5030909. Але при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не було взято до уваги те, що перед оформленням документів на спадкове майно вона звернулась до КП ДОР «Криворізьке БТІ» для проведення інвентаризації майна. У повідомленні від 27.03.2013 року № 227514 зазначено, що 2/3 частини домоволодіння свого часу було виділено в окреме домоволодіння, однак правовстановлюючі документи своєчасно не були змінені. Не зважаючи на розбіжності, що існували в правовстановлюючих документах, і фактично на день видачі свідоцтва про право на спадщину 2/3 частини домоволодіння були вже цілою часткою, нотаріус приймає рішення про видачу свідоцтва на 2/3 частини спадкового майна. У жовтні 2014 року вона звернулась до нотаріальної контори щодо можливості виправлення помилок, допущених у документах. Нотаріусом було виправлено адресу в тексті свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2013 року наступним чином: «будинок 40-42» «42» закреслене, та далі вказане виправлення завірене печаткою та підписом нотаріуса і зазначено «Закреслене не читати. Вірно читати «40», тобто після вказаного виправння адреса спадкового майна: м. Кривий Ріг, вулиця Брянська, буд. 40. Відповідно до вказаних виправлень було видано витяг з Державного реєстру речових прав від 14.10.2014 року № 28040763, де в графі адреса майна зазначено: «Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Брянська, буд. 40», витяг про реєстрацію від 18.06.2013 року № 5030909 було скасовано. Проте розмір частки майна, що успадкувалось, так і залишилась 2/3. Дійсно раніше домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Брянська, буд. 40-42, було у спільній частковій власності. У довідці-характеристиці від 03 січня 1980 року № 44/2 зазначено, що 2/3 частини домоволодіння по вулиці Брянська, 40, належить [PERSON], а 1/3 частина [PERSON], і вказано, що домоволодіння складається з двох окремих житлових будинків: А-1 і Г-1. Рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 1986 року № 319 майно розподілено в натурі в окремі домоволодіння з житловими будинками А-1 та Г-1. Однак при видачі цього рішення виконкомом було допущено помилку та визначено, що розподілу підлягає домоволодіння за адресою: вул. Брянська, буд. 42-44, а не 40-42, і відповідно до цього рішення [PERSON] виділено будинок № 44, а [PERSON] будинок № 42, але будинок під номером 44 ніколи [PERSON] не належав. Згідно із повідомленням КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 02.11.2011 року № 196747 житловий будинок з господарськими будівлями № 40-42 по вул. Брянській, потребує уточнення поштової адреси у звязку з тим, що в правовстановлюючому документі вказана адреса № 40-42 по вул. Брянській, а згідно з рішенням від 25.07.1986 року № 319 про розділення домоволодіння зазначена адреса вул. Брянська, буд. 44. Рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради від 21.12.2011 року № 537 було підтверджено, що адреса домоволодіння, яке належить [PERSON] є: вулиця Брянська, буд. 40-42. А рішенням від 17 липня 2013 року № 289 знову уточнена адреса і зазначено, що: адреса «Брянська, №40-42» змінена та присвоєна нова адреса: «№ 40 по вул. Брянській». Тобто фактично на день смерті спадкодавця [PERSON], який помер 21 березня 2011 року, спадкове майно, що належало його батькові, складалося не з 2/3 частин будинку, а вже з цілого житлового будинку по вулиці Брянській, буд. 40. На даний час вона звернулась до землевпорядної організації щодо присвоєння земельній ділянці, на якій знаходиться домоволодіння, кадастрового номеру для можливості внесення її до Державного земельного кадастру, але їй було відмовлено у звязку із тим, що відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. А так як відповідно до її правовстановлюючих документів право власності складається з 2/3 частини домоволодіння, то у неї вимагають письмову згоду співвласника й документи на іншу 1/3 частину домоволодіння. Однак їх надати неможливо, тому що на теперішній час право спільної часткової власності припинено в 1986 році відповідно до рішення № 319 і співвласника, як такого, не існує. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила: встановити факт належності спадкодавцеві [PERSON] на день його смерті спадкового майна цілого домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Брянська, будинок 40, яке складається з: глинобитного, обкладеного цеглою житлового будинку Г-1, житловою площею 27,3 кв. м, загальною площею 54,9 кв. м, огорожа № 1, ворота № 2, вимощення І, яке він фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті батька, [PERSON]; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на вказане спадкове майно; скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом на її імя на спадкове майно, що складається з: 2/3 часток глинобитного, обкладеного цеглою житлового будинку Г-1, житловою площею 27,3 кв. м, загальною площею 54,9 кв. м, огорожа № 1, ворота № 2, вимощення І, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Брянська, будинок 40-42, яке належало батькові спадкодавця, [PERSON], спадкоємцем якого був його син [PERSON], що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; скасувати витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 жовтня 2014 року № 28040763 щодо реєстрації права власності на 2/3 частини зазначеного будинку, яке зареєстровано за нею. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. У судовому засіданні представник виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, нотконтора надала суду лист про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Третя особа в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21 березня 2011 року помер чоловік позивачки, [PERSON], після смерті якого спадкоємицею є вона. 18 червня 2013 року державним нотаріусом позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина складається з: 2/3 часток глинобитного, обкладеного цеглою, житлового будинку Г-1, житловою площею 27,3 кв. м, загальною площею 54,9 кв. м, огорожа № 1, ворота № 2, вимощення І, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Брянська, будинок 40-42, яке належало батькові спадкодавця [PERSON], який помер 14 січня 1978 року, спадкоємцем якого був його син [PERSON], що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Вказане свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини спадкового майна було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 червня 2013 року відповідно до витягу № 5030909. Але при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом не було взято до уваги те, що перед оформленням документів на спадкове майно [PERSON] звернулась до КП ДОР «Криворізьке БТІ» для проведення інвентаризації майна. У повідомленні КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 27.03.2013 року № 227514 зазначено, що згідно рішення від 25 липня 1986 року № 319 2/3 частини домоволодіння було виділено в окреме домоволодіння, але правовстановлюючі документи своєчасно не змінені. Не зважаючи на розбіжності, що існували в правовстановлюючих документах, і фактично на день видачі свідоцтва про право на спадщину 2/3 частини домоволодіння були вже цілою часткою, нотаріус приймає рішення про видачу свідоцтва на 2/3 частини спадкового майна. У жовтні 2014 року позивачка звернулась до нотаріальної контори щодо можливості виправлення помилок, допущених у документах. Нотаріусом було виправлено адресу в тексті свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2013 року наступним чином: «будинок 40-42» «42» закреслене, і далі вказане виправлення завірене печаткою та підписом нотаріуса й зазначено «Закреслене не читати. Вірно читати «40». Тобто після вказаного виправння адреса спадкового майна: м. Кривий Ріг, вулиця Брянська, буд. 40. Відповідно до вказаних виправлень було видано витяг з Державного реєстру речових прав від 14.10.2014 року № 28040763, де в графі адреса майна зазначено: «Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Брянська, буд. 40», витяг про реєстрацію від 18.06.2013 року № 5030909 було скасовано. Проте розмір частки майна, що успадкувалось, так і залишилась 2/3. Дійсно раніше домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Брянська, буд. 40-42, було у спільній частковій власності. У довідці-характеристиці від 03 січня 1980 року № 44/2 зазначено, що 2/3 частини домоволодіння по вулиці Брянська, 40 належить [PERSON], а 1/3 частина [PERSON], і вказано, що домоволодіння складається з двох окремих житлових будинків: А-1 і Г-1. Рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 1986 року № 319 майно виділено в окремі домоволодіння з житловими будинками А-1 та Г-1. Однак при видачі цього рішення виконкомом було допущено помилку та визначено, що розподілу підлягає домоволодіння за адресою: вул. Брянська, буд. 42-44, а не 40-42, і відповідно до цього рішення [PERSON] виділено будинок № 44, а [PERSON] будинок № 42, але будинок під номером 44 ніколи [PERSON] не належав. Згідно із повідомленням КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 02.11.2011 року № 196747 житловий будинок з господарськими будівлями № 40-42 по вул. Брянській потребує уточнення поштової адреси у звязку з тим, що в правовстановлюючому документі вказана адреса № 40-42 по вул. Брянській, а згідно з рішенням від 25.07.1986 року № 319 про розподіл домоволодіння зазначена адреса вул. Брянська, буд. 44. Рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради від 21.12.2011 року № 537 було підтверджено, що адреса домоволодіння, яке належить [PERSON] є: вулиця Брянська, буд. 40-42. А рішенням від 17 липня 2013 року № 289 знову уточнена адреса й зазначено, що: адреса «Брянська, № 40-42» змінена та присвоєна нова адреса: «№ 40 на вул. Брянській». Тобто фактично на день смерті спадкодавця [PERSON], який помер 21 березня 2011 року, спадкове майно, що належало його батькові, складалося не з 2/3 частин будинку, а вже з цілого житлового будинку по вулиці Брянській, буд. 40. На даний час позивачка звернулась до землевпорядної організації щодо присвоєння земельній ділянці, на якій знаходиться домоволодіння, кадастрового номеру для можливості внесення її до Державного земельного кадастру, але їй було відмовлено у звязку із тим, що відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. А так як відповідно до її правовстановлюючих документів право власності складається з 2/3 частини домоволодіння, то у неї вимагають письмову згоду співвласника й документи на іншу 1/3 частину домоволодіння. Однак їх надати неможливо, тому що на теперішній час право спільної часткової власності припинено в 1986 році відповідно до рішення № 319 і співвласника, як такого, не існує. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є достатньо обґрунтованим, тому його слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved