Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до\~[PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 08 березня 1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб від якого вони мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Оскільки протягом декількох років між сторонами припинено сімейні відносини, спільне господарство та проживання, враховуючи, що подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить шлюб розірвати. Позивач 09 грудня 2015 року подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, проти залишення дітей проживати з матірю не заперечував (а.с. 20). Відповідач 09 грудня 2015 року подала до суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила дітей залишити проживати з нею, прізвище просила не змінювати (а.с. 21). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 08 березня 1997 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БК № 354214, актовий запис № 56, виданим 08 березня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області (а.с. 4). Сторони від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвам про народження серії І-ОК № 269427 виданого повторно 28 травня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міського управління юстиції Київської області; свідоцтва про народження серії І-БК № 278201 виданого 11 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міського управління юстиції Київської області; свідоцтва про народження серії І-БК № 106352 виданого 20 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, (а.с. 8-10). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~(далі -\~СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За змістом ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права третіх осіб не порушує, то позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Позивач просив судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved