Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У квітні 2013 року ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у липні 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 184362,20 долари США під 14,19% річних, строком до 12 липня 2028 року з метою купівлі нерухомого майна. В рамках забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором у липні 2008 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого останній несе солідарну відповідальність за невиконання [PERSON] зобов'язань за вказаним договором кредиту. Відповідач [PERSON] свої договірні зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого виникла заборгованість по кредитному договору у загальному розмірі 232369,22 доларів США, яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів на свою користь та вирішити питання про розподіл судових витрат. У судовому засіданні 10 грудня 2013 року судом ухвалено прийняти до спільного розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 квітня 2010 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], без його відома, укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої узгоджено новий графік погашення кредиту та змінено черговість погашення заборгованості, у зв'язку з чим відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителя перед банком. За таких обставин, [PERSON] просить суд визнати припиненим договір поруки від 03 липня 2008 року. (а.с. 134-139) Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував, вказав, що додаткова угода до кредитного договору не впливає на обсяг відповідальності поручителя [PERSON] перед банком. Відповідач [PERSON], який діяв у своїх інтересах та в інтересах відповідача [PERSON] на підставі довіреності, у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічну позовну заяву підтримав, просив суд задовольнити зустрічний позов. Зазначив, що позивач не надав позичальнику [PERSON] кредит у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, представник відповідача зазначив, що позичальником було сплачено в рахунок погашення кредиту грошових коштів більше, ніж зазначено банком у розрахунку суми заборгованості по кредитному договору. Щодо зустрічних позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що внаслідок підписання позичальником додаткової угоди до кредитного договору збільшився розмір щомісячного платежу по кредиту, що у свою чергу вплинуло на обсяг його відповідальності як поручителя в сторону збільшення. Такі обставини, на думку позивача, є підставою для визнання поруки припиненою. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. 03 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 165/П/06/2008-840, за умовами якого банк надав відповідачу в кредит грошові кошти у розмірі 184362,20 долари США під 14,19 % річних строком до 12 липня 2028 року. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору цільовим використанням кредиту є проведення розрахунків по договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, витрати позичальника, пов'язані з оформлення кредиту, оплата комісії за розрахунки в рамках комплексу тарифних пакетів «Ласкаво просимо» в залежності від оформленого тарифного пакету. Пунктами 3.3.1 - 3.3.3 кредитного договору передбачено, що повернення кредиту здійснюється рівними платежами щомісячно у сумі 3011,55 доларів США, починаючи з 10 серпня 2008 року. Позичальник вносить чергові платежі по кредиту щомісячно до 10 числа поточного місяця згідно з графіком погашення. У відповідності до п. 4.2.4. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 3.3.3. цього договору, а також у випадку невиконання умов, передбачених у п. 4.3.6. цього договору. Згідно з п. 4.3.4. кредитного договору позичальник зобов'язаний у випадку порушення виконання зобов'язань, передбачених цим договором, сплатити банку штрафні санкції. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений п. 3.3.5. цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. В рамках забезпечення виконання зобов'язань за основним договором між банком та [PERSON] укладено договір поруки від 03 липня 2008 року, за яким поручитель поручився перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань відповідно до кредитного договору від 03 липня 2008 року № 165/П/06/2008-840, в тому числі: повернути до 12 липня 2028 року кредит у сумі 184362,20 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,19% річних, сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, можливі штрафні санкції. Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. (а.с. 20-21) 13 квітня 2010 року між позивачем та позичальником укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 165/П/06/2008-840 від 03 липня 2008 року, відповідно до якої сторони домовились викласти договір у новій редакції, де зокрема погодили поетапну відстрочку сплати частини необхідного платежу у період з травня 2010 року по квітень 2012 року. (а.с. 143-150) За умовами п. 3.3.4 договору позичальник зобов'язалася суворо дотримуватися положень цього договору. За приписами п. 4.2 договору у разі порушення позичальником вимог п.п 3.3.2 - 3.3.5, 3.3.7 - 3.3.21 цього договору позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі три процента від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами. Кредитний договір та договір поруки укладені між сторонами у простій письмовій формі, підписані сторонами та представниками. У відповідності до положення ст. 526 ЦПК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою та змінюваною. Тип процентної ставки визначається договором. Розмір процентів, тип процентної ставки, (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом під час розгляду справи, між банком та позичальником виникли договірні відносини, пов'язані з поверненням кредитних коштів, отриманих від банку в кредиту, на підставі кредитного договору № 165/П/06/2008-840 від 03 липня 2008 року. Відповідач [PERSON] отримала від позивача у кредит грошові кошти у розмірі 184362,20 долари США. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаному розмірі підтверджується заявою на видачу готівки від 03 липня 2008 року № 369 на суму 178300 доларів США та валютним меморіальним ордером №343 від 03 липня 2008 року на суму 6062,20 доларів США. (а.с. 77-78) Валютним меморіальним ордером підтверджено оплату позичальником коштів в рахунок оплати комісії, що передбачена п. 1.2 кредитного договору. Кредитні кошти на виконання умов договору були зараховані банком на рахунок позичальника, з якого [PERSON] отримала частину коштів готівкою та здійснила оплату комісії за розрахунки в рамках комплексу тарифних пакетів «Ласкаво просимо» шляхом банківського переказу. Отже, посилання представника відповідача на отримання позичальником кредиту не в повному обсязі не знайшло свого підтвердження матеріалами справи. [PERSON] допустила неналежне виконання умов укладеного договору, припинила сплачувати грошові кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості з липня 2012 року. У березні 2013 року банк звернувся до позичальника та поручителя з досудовими вимогами про виконання зобов'язання, в яких просив протягом семи днів погасити заборгованість по кредитному договору в повному обсязі. Станом на 28 лютого 2013 року розмір заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором від 03 липня 2008 року № 165/П/06/2008-840 становить у загальній сумі 232369,22 доларів США, у тому числі заборгованість за основною сумою кредиту - 174651,05 долар США, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 43414,37 доларів США., пеня - 4527,58 доларів США, штраф за порушення умов кредитування - 9776,23 доларів США. При цьому, пеня розрахована позивачем з дотримання строків спеціальної позовної давності, а саме: за один рік, що передує даті складання розрахунку. Посилання представника відповідача на те, що банком при розрахунку суми заборгованості за кредитом не враховані усі оплати, що були здійснені позичальником в рахунок погашення кредитної заборгованості, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи з огляду на наступне. На підтвердження таких обставин відповідачем надані копії квитанцій, серед яких усі квитанції, які стосуються погашення заборгованості по кредитному договору від 03 липня 2008 року № 165/П/06/2008-840, відображені у розрахунку заборгованості позичальника по договору, складеному банком. (а.с. 7) Поряд з цим, представником відповідача надані квитанції, які не мають відношення до погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, а саме: квитанція № 363 від 10 липня 2009 року на суму 4237,04 доларів США, квитанція № 859 від 04 квітня 2007 року на суму 1834 доларів США, що стосуються сплати заборгованості за іншим кредитним договором, а також квитанції від 19 вересня 2011 року, 24 травня 2011 року, 29 грудня 2011 року, 18 травня 2011 року, які стосуються поповнення поточного рахунку ФОП [PERSON] Згідно з п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Розмір заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором від 03 липня 2008 року № 165/П/06/2008-840 становить у загальній сумі 232369,22 доларів США, що станом на дату ухвалення рішення за курсом НБУ складає 4898343,16 грн. За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявленого зустрічного позову [PERSON] про визнання поруки припиненою судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно з Висновками Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за I півріччя 2012 р. за змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. 13 квітня 2010 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, за умовами якої в рамках програми «Зниження щомісячного платежу за кредитом» позичальнику надана поетапна відстрочка сплати частини необхідного платежу за період з травня 2010 року по квітень 2012 року, що відобразилося на розмірі щомісячного необхідного платежу за певні періоди. Разом з тим, істотні умови кредиту змінені не були, без змін залишилися розмір кредиту, процентна ставка за користування кредитними коштами, строк користування кредитом, зменшено розмір штрафних санкцій. Отже, укладена позичальником додаткова угода до кредитного договору без згоди поручителя не призвела до збільшення обсягу відповідальності останнього. Відтак, відсутні підстави для визнання поруки [PERSON] припиненою в порядку, передбаченому ч. 1 статті 559 ЦК України. За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову ПАТ «КБ «Надра» та вирішує стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 03 липня 2008 року у загальній сумі 232369,22 долари США. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання припиненим договору поруки суд вирішує відмовити з підстав наведених вище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 3441 гривня.

Outcome: approved