Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось через різні характери та погляди на життя, шлюб та сім`ю. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважають неможливим. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року заяву залишено без руху. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. У судовому засіданні [PERSON] підтримав подану заяву та просив її задовольнити. Пояснив суду, що між заявниками укладено договір про проживання та виховання дитини. [PERSON] у судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, вимоги спільної заяви підтримує (а.с. 24). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 грудня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 18). 15 липня 2017 року учасники уклали нотаріальний договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини (а.с. 6-8). 11 грудня 2018 року [PERSON] долучено до матеріалів справи інший договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 08 грудня 2018 року (а.с. 58-60). У зазначеному договорі сторони визначили, що донька після розірвання шлюбу буде постійно проживати з батьком, а також визначили порядок здійснення батьківських прав. Зі спільної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення заяви про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища [PERSON] на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved