Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач ПАТ «ДТЕК Західенерго» звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. В своїх вимогах позивач посилається на те, що житлово-комунальним господарством ДТЕК Ладижинська ТЕС, яке є відокремленим підрозділом ПАТ «ДТЕК Західенерго» відповідачу у відповідності до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 надаються житлово-комунальні послуги (центральне опалення, постачання води і водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вивезення побутових відходів), за які має вноситись плата у відповідності до затверджених (погоджених) рішенням органу місцевого самоврядування тарифів. Відповідач належним чином не сплачуює надані йому позивачем комунальні послуги, в звязку з чим згідно вибірки по особовому рахунку №859 заборгованість за період з 01 квітня 2013 року по 02 липня 2016 року складає 18230,73 грн. 02 червня 201 року Ладижинським міським судом видано судовий наказ №2н-22/11 про стягнення з боржника заборгованості в сумі 5326,85 грн, яка утворилась мтаном на 01 квітня 2011 року. Ладижинським міським судом 21 жовтня 2014 року видано виконавчий лист №135/1093-14-ц про стягнення з боржників заборгованості в сумі 10552.87 грн, яка утворилась на 01 травня 2014 року. Однак на даний час вказані судові накази не виконані. Таким чином утворилась заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги в розмірі 2351,01 грн. Представник позивача ПАТ «ДТЕК Західенерго» [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи у її відсутності до суду не направила. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Із матеріалів справи убачається, що [PERSON] є власником квартири № 18 житлового будинку № 8-1 по в м. Ладижині Вінницької області; зареєстрована та проживає за адресою: квартира [INFO], що підтверджується довідкою від 16 листопада 2016 за № 2-20-5233 виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області (а.с.20) ПАТ «ДТЕК Західенерго» виконувало покладені на нього обов'язки щодо надання житлово-комунальних послуг. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо сплати за отримані житлово-комунальні послуги належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, у неї перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги за період з 01 квітня 2013 року по 02 липня 2016 року в розмірі 2351,01 грн, що стверджується копією особового рахунку №895 з помісячним розрахуноком (а.с.5). В порядку ст.ст. 95,96 ЦПК України позивач звертався до Ладижинського міського суду Вінницької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості в сумі 5326,85 грн, яка утворилась станом на 01 квітня 2011 року (а.с.8 ) 21 жовтня 2014 року видано виконавчий лист №135/1093-14-ц про стягнення з боржників заборгованості в сумі 10552.87 грн., яка утворилась на 01 травня 2014 року(а.с.9) Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає\~\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Аналіз даного Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Статті \~20, \~21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» \~визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, ч. 1 п. 30 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З системного аналізу вказаних вище норм вбачається, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від обов'язку щодо сплати вартості фактично отриманих житлово-комунальних послуг у строки, встановлені законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Оскільки, відповідач користуються послугами житлово-комунального господарства ДТЕК Ладижинська ТЕС, яке є відокремленим підрозділом ПАТ «ДТЕК Західенерго», своєчасно не проводить розрахунки по квартплаті та комунальним послугам, допустивши заборгованість в сумі 2351,01 грн, у добровільному порядку її не сплачує, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг в сумі 2351,01 грн. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст. 526 ЦК України, ст.ст. 66, 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved