Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У жовтні\~2019\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом \~до [PERSON] про\~встановлення факту\~належності грошових\~коштів та\~стягнення грошових\~коштів.\~Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що він\~(позивач)\~та його\~брат [PERSON] \~є співвласниками\~ по\~Ѕ частки\~житлового будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~ на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~від 05.07.2008\~року.\~ В\~цьому будинку\~постійно проживали\~брат [PERSON] \~із дружиною\~ [PERSON] \~(\~відповідачем)\~та їх\~батьком [PERSON] ,\~які займали\~різні житлові\~приміщення будинку,\~однак користувалися\~загальними побутовими\~ приміщеннями.\~У двох\~кімнатах,\~які займав\~батько,\~знаходилися його\~речі ,\~у тому\~числі й\~належна йому\~мисливська рушниця\~у металевому\~сейфі,\~в якому\~в окремій\~закритій на\~ключ шухлядці\~зберігалися належні\~йому грошові\~кошти:\~долари США\~та гривня\~України.\~ 02.06.2019\~року брат\~та батько\~загинули,\~внаслідок чого\~СВ Чугуївського\~ВП ГУНП\~України в\~Харківській області\~ розпочато\~досудове розслідування\~за ознаками\~злочину,\~передбаченого ч.1\~ст.\~115\~КК України.\~Під час\~проведення огляду\~місця події\~слідчою в\~присутності понятих\~він (позивач)\~звернув увагу\~на наявність\~в зброярському\~ сейфі\~належних йому\~коштів та\~з дозволу\~слідчого \~відкрив своїм\~ключем шухляду\~ в\~ сейфі\~та дістав\~з неї\~грошові кошти\~в розмірі\~5550\~доларів США\~(\~еквівалент 149128\~грн.50\~коп.)\~та 6650\~грн.\~України.\~Однак мати\~відповідачки стала\~стверджувати,\~що ці\~ кошти\~належать родині.\~В обстановці\~невизначеності слідчою\~ [PERSON] \~ \~всупереч його\~доводів,\~що ці\~кошти належать\~йому та\~не були\~ предметом\~конфлікту та\~не є\~доказом,\~вилучила грошові\~кошти,\~і подалі\~безпідставно,\~незважаючи на\~його прохання\~та скарги,\~повернула вказані\~грошові кошти\~відповідачу \~ [PERSON] .\~ Позивач\~зазначає,\~що джерелом\~цих \~грошових коштів\~є продаж\~належного йому\~автомобіля GEELY\~Emgrand-X7,\~днз [NUMBER] ,\~середня вартість\~якого на\~ринку становить\~близько 8000-12000\~доларів США,\~та який\~було реалізовано\~13.12.2016\~року відповідно\~до довідки\~ТСЦ №6347\~від 20.06.2019\~року.\~ \~Вказані обставини\~ відомі\~ [PERSON] \~та [PERSON] .\~ Позивач,\~ посилаючись\~на те,\~що відповідно\~до вимог\~ч.12\~ст.\~100\~КПК України\~ спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства, вважає, що передача їй слідчим коштів під зберігальну розписку є неправомірним, оскільки твердження [PERSON] про належність їй цих грошових коштів нею не доведено, а їх утримання відповідачкою у себе порушує його права власника цих коштів, оскільки будь-яких дій, визначених в ст. 328 ЦК України із припинення права власності на вказані грошові кошти, він не вчиняв. Позивач також зазначає, що він має право як власник відповідно до ст. 387 ЦК України витребувати своє майно з чужого незаконного володіння. [PERSON] вважає можливим захистити своє порушене право на підставі пунктів 1,8,10 статті 16 ЦК України шляхом визнання права та відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди. Посилаючись на те, що зі спірних правовідносин вбачається спір про право, [PERSON] просить суд: 1)встановити факт належності йому грошових коштів: доларів США номіналом 100 в кількості 55 одиниць; доларів США номіналом 20 в кількості 2 одиниць; доларів США номіналом 10 в кількості 1 одиниця, всього на суму 5550 доларів США, еквівалентом за курсом НБУ на день їх вилучення -2687, 2573 грн. за 100 доларів США, що становить 149142 грн.37 коп.; гривень України номіналом 500 -10 одиниць; гривень України номіналом 200 - 3 одиниць; гривень України номіналом 100 - 5 одиниць; гривень України номіналом 50 - 8 одиниць; гривень України номіналом 20 - 5 одиниць; гривень України номіналом 10 -4 одиниць; гривень України номіналом 5 -2 одиниці; а всього на суму 6659 грн., які були виявлені 02.06.2019 року у внутрішній шухляді металевого сейфу, розташованого в приміщенні будинку [ADDRESS] в ході огляду місця події та описані в протоколі огляду від 02.06.2019 року, проведеного слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області Колєсніковою Г.О. та тимчасово нею вилучені. 2)Стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 5550 доларів США, що еквівалентно 149142 грн. 37 коп. та 6650 грн. України; 3)Стягнути з [PERSON] на його користь понесені судові витрати. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Ковригіна О.С. від 29 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання(а.с. 44-45). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 17 грудня 2019 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на спірне майно в межах даного позову, а саме грошові кошти: доларів США номіналом 100 в кількості 55 одиниць; доларів США номіналом 20 в кількості 2 одиниць; доларів США номіналом 10 в кількості 1 одиниця, всього на суму 5550 доларів США, еквівалентом за курсом НБУ на день їх вилучення -2687, 2573 грн. за 100 доларів США, що становить 149142 грн.37 коп.; гривень України номіналом 500 -10 одиниць; гривень України номіналом 200 - 3 одиниць; гривень України номіналом 100 - 5 одиниць; гривень України номіналом 50 - 8 одиниць; гривень України номіналом 20 - 5 одиниць; гривень України номіналом 10 -4 одиниць; гривень України номіналом 5 -2 одиниці; а всього на суму 6659 грн., які знаходяться у [PERSON] , що були виявлені 02.06.2019 року у внутрішній шухлядці металевого сейфу, розташованого в приміщенні будинку [ADDRESS] в ході огляду місця події та описані в протоколі огляду від 02.06.2019 року, проведеного слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області Колєсніковою Г.О., та заборонено [PERSON] розпоряджатись вказаними грошовими коштами(а.с. 66-67). У червні 2020 року представник відповідача [PERSON] адвокат Бессонова О.М. надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що [PERSON] не доведено, що його батько жив саме в тих кімнатах, де знаходився сейф, в якому зберігалася рушниця, оскільки співвласник будинку [PERSON] теж був мисливцем та мав підстави зберігати у цьому сейфі рушницю та належні його сім`ї кошти. При цьому позивач не довів свої посилання на те, що сейф, де зберігалися цінні речі та кошти брата [PERSON] , знаходяться не в будинку, де проживав останній, а в будинку [ADDRESS] , де постійно проживає позивач. Також зазначає, що позивачем не доведено, що вилучені із сейфу кошти належать саме йому, оскільки довідка ТСЦ № 6347 від 20.06.2019 № 31/20/7-95 підтверджує лише зняття автомобіля з обліку для реалізації, але ніяк не факт продажу автомобіля за конкретну суму відповідно до ст. 34 ЗУ «Про дорожній рух». Між тим [PERSON] надані докази (податкова декларація за 2018 рік) про те, що кошти, які зберігалися в сейфі в будинку, де проживає вона із сім`єю, отримані нею від підприємницької діяльності, дохід якої складав 1\~488\~400 грн. Крім того, 23.01.2019 року [PERSON] була виплачена допомога по вагітності та пологам у розмірі 23\~484,73 грн., які були обміняні на долари США та також зберігалися в сейфі на майбутнє дитини.(а.с. 82-84). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від04 червня 2020 року закрито підготовче засідання у справі та призначено її до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження(а.с.101). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2020 року у зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] справа передана в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В., ухвалою якого від 21.08.2020 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено у судове засідання (а.с. 113). У судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності на підставі наданих доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач [PERSON] та його брат [PERSON] є співвласниками по Ѕ частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Оксендлєр О.Б. 05.07.2008 року(а.с.8). В цьому будинку постійно проживали [PERSON] із дружиною [PERSON] та батьком [PERSON] . 02.06.2019 року [PERSON] та [PERSON] загинули в цьому будинку, внаслідок чого СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Як вбачається з копії протоколу від 02.06.2019 року огляду місця події слідчим в присутності понятих в кімнаті №4 в зброярському сейфі у внутрішній шухлядці вилучено грошові кошти: долари США номіналом 100 в кількості 55 одиниць; долари США номіналом 20 в кількості 2 одиниць; долари США номіналом 10 в кількості 1 одиниця, всього на суму 5550 доларів США; гривні України номіналом 500 -10 одиниць; гривні України номіналом 200 - 3 одиниць; гривні України номіналом 100 - 5 одиниць; гривні України номіналом 50 - 8 одиниць; гривні України номіналом 20 - 5 одиниць; гривні України номіналом 10 -4 одиниць; гривні України номіналом 5 -2 одиниці; а всього на суму 6659 грн., які в подальшому були передані слідчим Болотіній О.О. під зберігальну розписку. Посилаючись на те, що ці грошові кошти належать йому, хоч і зберігалися не за місцем його проживання, [PERSON] зазначав, що джерелом цих коштів є кошти з продажу належного йому автомобіля GEELY Emgrand-X7,днз [NUMBER] , середня вартість якого на ринку становить близько 8000-12000 доларів США, та який було реалізовано 13.12.2016 року відповідно до довідки ТСЦ №6347 від 20.06.2019 року. Між тим як вбачається з наданої позивачем довідки Територіального сервісного центру № 6347 Регіонального сервісного центру в Харківській області Міністерства внутрішніх справ України від 20.06.2019 № 31/20/7-95 в ній зазначено лише про зняття автомобіля GEELY Emgrand-X7, днз [NUMBER] з обліку для реалізації 13.12. 2016 року(а.с.27). Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється\~ЦК України\~з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200\~(далі Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Всупереч вказаним нормам права та ст. 34 ЗУ «Про дорожній рух» [PERSON] не надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про фактичне здійснення позивачем продажу автомобіля за конкретну суму, і саме ці кошти зберігалися в шухлядці зброярного сейфу, а на цей час знаходяться у відповідача [PERSON] відповідно до зберігальної розписки. Посилання [PERSON] на те, що про належність йому вищевказаних коштів відомо [PERSON] та [PERSON] суд не може прийняти до уваги. Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] , наданих адвокату Кремльову О.Б. представнику позивача [PERSON] , а також копії протоколу допиту [PERSON] у якості свідка від 05.06.2019 року про належність коштів позивачу їм відомо лише зі слів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22, 30-31). Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого порушеного права. [PERSON] вважає можливим захистити своє порушене право на підставі статті 16 ЦК України шляхом визнання права та відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди. Разом з тим позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами\~статті 392 ЦК України\~позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у спорі про визнання права власності є власник особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Враховуючи, що відповідно до\~статті 328 ЦК України\~набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному\~статтею 392 ЦК України. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15. Як зазначено в рішенні вище, судом не встановлено з яких саме передбачених законом підстав та у який передбачений законом спосіб позивач [PERSON] набув право власності на грошові кошти, тому суд вважає, що це право не підлягає захисту в порядку, визначеному\~статтею 392 ЦК України. Також суд вважає, що вимоги позивача щодо витребування відповідно до ст. 387 ЦК України свого майна (грошових коштів) з чужого незаконного володіння відповідача, не можуть бути задоволені. Велика Палата Верховного Суду в\~постановах від 04.07.2018 р. у справі № 653/1096/16-ц\~ та\~ від\~15.05.2019\~р.\~у справі\~№ 522/7636/14-ц указала, що предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, що незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема, і тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, і який на момент подання позову не є власником цього майна, однак уважає себе таким. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно вищевикладеного не підлягають задоволенню й вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь грошових коштів в сумі 5550 доларів США, що еквівалентно 149142 грн. 37 коп. та 6650 грн. України. У зв`язку із цим та згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі покладаються на позивача [PERSON] .

Outcome: approved