Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 07.08.1995 помер [PERSON], який проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) КСП «Діброва» с.Волиця, що належить спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0335636, виданого Красилівською райдержадміністрацією за реєстраційним № 672 на підставі розпорядження Красилівської райдержадміністрацїї від 14.11.1996 № 413-р. Єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги після його смерті являлась її бабуся (мати її батька) [PERSON], яка згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину так, як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Нотаріально оформити спадкове майно після смерті [PERSON] її бабуся [PERSON] не встигла, 21.11.2005 вона померла. 27.02.2009 державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] Оформити спадщину на майно померлого [PERSON] нотаріально вона не має можливості так, як не може документально підтвердити спільне проживання [PERSON] однією сімєю з її бабусею [PERSON] з 1983 року по день його смерті, оскільки вони проживали та були зареєстровані в [INFO], але не перебували в зареєстрованому шлюбі. А тому з даним позовом вона змушена звернутись до суду. Крім того, оформити спадкове право на земельну частку (пай) вона не може ще й по тій причині, що єдиним правовстановлюючим документом на землю у відповідності до ст. 126 ЗК України є Державний акт, який спадкодавець за життя отримати не встиг, окрім того Сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Діброва» серії ХМ № 0335636, виданий на імя [PERSON], втрачено. Просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем визнавши, що [PERSON], яка померла 21.11.2005, постійно з 1983 року проживала однією сімєю зі спадкодавцем [PERSON], який помер у 1995 році, на день його смерті в с.Волиця по вул. Зеленій, 34; визнати за нею, як спадкоємцем за правом представлення, право на земельну частку (пай) по КСП «Діброва» с.Волиця Красилівського району Хмельницької області площею 2,65 в умовних кадастрових гектарах, що належить спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0335636, виданого Красилівською райдержадміністрацією за реєстраційним № 672 на підставі розпорядження Красилівської райдержадміністрації від 14.11.1996 № 413-р, у порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 07.08.1995. У судове засідання позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради правонаступника Волицької сільської ради Красилівського району Хмельницької області, яку судом залучено до участі в справі, як відповідача, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 07.08.1995 помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі й на земельну ділянку площею 2,65 га, що розташована на території Волицької сільської ради Красилівського району Хмельницької області. Право на вказану земельну ділянку [PERSON] належить на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0335636, виданого Красилівською райдержадміністрацією за реєстраційним № 672 на підставі розпорядження Красилівської райдержадміністрацїї від 14.11.1996 № 413-р. Єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги після його смерті була бабця позивачки [PERSON], яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак правовстановлюючі документи на неї не оформила. 21.11.2005 [PERSON] померла. 27.02.2009 позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її бабці [PERSON] Ці обставини підтверджуються: листом № 915/15.10.4-36 від 11.08.2017 Красилівського РВ ДРАЦС, листом № 535/109-17 від 04.08.2017 відділу в Красилівському районі ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області, довідками № 156 від 17.02.2017, № 260 від 28.03.2017 Волицької сільської ради, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 018125, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ № 461131 від 08.04.1977, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 054695 від 12.06.1997, свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІ-БВ № 481245 від 27.10.1987, свідоцтвом про право на спадщину за законом № 1-417 від 27.02.2009, рішенням від 10.11.2011 Красилівського районного суду, свідоцтвом про шлюб [PERSON] серії І-БВ № 123166 від 01.07.2014, газетою «Красилівський вісник» від 12.10.2017. У довідці № 260 від 28.03.2017, виданій Волицькою сільською радою Красилівського району Хмельницької області, зазначено, що [PERSON] був зареєстрований до дня своєї смерті за адресою: Хмельницька область, Красилівський район, с.Волиця, вул. Зелена, 24, у дворогосподарстві співмешканки [PERSON] Проживали вони однією сім'єю та вели спільне господарство. Суд вважає, що наданих [PERSON] доказів достатньо для задоволення її заяви та встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі стст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи надані суду докази, суд визнає доведеним факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] однією сімєю, а тому заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Як передбачено ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Позивачка не відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] та відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України її право на спадщину гарантовано державою, однак можливість оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку відсутня, а тому, на підставі ст. 16 ЦК України суд вважає, що цивільне право [PERSON] підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права на вказане спадкове майно.

Outcome: approved