Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання його такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], де останній значиться зареєстрованим, але не проживає без поважних причин понад шість місяців. У судовому засіданні позивач позов уточнив та суду пояснив, що він є основним наймачем квартири № 1, розташованої в будинку № 3 по вул. Балтійська в м. Макіївка. У вказаному жилому приміщенні зареєстровані він, його дружина [PERSON] та їх син [PERSON] Відповідач більше двох років не проживає в квартирі, оскільки має свою сім’ю та проживає за іншою адресою. Враховуючи те, що відповідач не мешкає в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, втратив інтерес до житла, просив визнати [PERSON] такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не з’явився з невідомих суду причин, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Наймачем квартири № 1, розташованої в будинку № 3 по вул. Балтійська в м. Макіївка, є позивач [PERSON] Крім нього, в зазначеній квартирі зареєстровані його дружина [PERSON] та син – відповідач по справі – [PERSON] (а. с. 7-8) Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім’ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до вимог статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 12.04.1985 року зі змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1995 року, № 15 від 25.05.1998 року, по справах про визнання наймача або члена його сім’ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до акту обстеження спірної квартири, складеного 12.03.2014 року начальником дільниці КП «Житловик-2» у присутності сусідів, [PERSON] з 2011 року не проживає в жилому приміщенням, розташованому за адресою: [ADDRESS], особисті речі відповідача в квартирі відсутні. (а. с. 9) В судовому засіданні сам відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що втратив інтерес до спірного житла та проживати там не збирається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у жилому приміщенні, що розташоване за адресою: [ADDRESS], понад шість місяців. Доказів поважності причин відсутності відповідача понад встановлені строки у вказаному житловому приміщення судом не здобуто. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання відповідача такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], оскільки останній без поважних причин не проживає у даній квартирі понад встановлені законом строки, тобто понад шість місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved