Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначили, що станом на 15.04.1991 р. колгоспний двір по [ADDRESS] складався з: голови двору [PERSON] та його членів: [PERSON] та [PERSON] Кожний із членів колгоспного двору мав свою частку у спільному майні, яка складалася з 1/3 від усього майна. [INFO] . померла мати позивачів [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частини житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS] [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини в порядку ст. 549 ЦК УРСР та став власником 2/3 частини даного житлового будинку. [INFO] . помер [PERSON] , батько позивачів. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 2/3 частини житлового будинку та господарських споруд, та земельного паю, розташованого на землях Гордіївської сільської ради. Спадкоємцем до майна покійного [PERSON] за законом є [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони вчасно подали заяви до нотаріальної контори. Позивач звернувся до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в [ADDRESS] . [PERSON] просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в [ADDRESS] після смерті батька. Ухвалою Тростянецького районного суду від 15.02.2019 р. цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено підготовче засідання. 20.03.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в селі Гордіївка Тростянецького району Вінницької області. Його батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.16). У паспорті громадянина України серії [NUMBER] місце реєстрації [PERSON] зазначено с. Гордіївка, Тростянецького району (а.с.4,5). [PERSON] народилася [INFO] в селі Гордіївка Тростянецького району Вінницької області, її батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.17). 18.05.1981 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що 18.05.1981р. складено актовий запис №5. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.18). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 28.03.2003 р. зроблений запис за №15 (а.с.19). Згідно довідки виконавчого комітету Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 04.04.2018 р. №258, [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] була зареєстрована і проживала [ADDRESS] , зі своїм чоловіком [PERSON] про що свідчить запис в погосподарській книзі. Біля домогосподарства на дату смерті матері був зареєстрований син [PERSON] [PERSON] здійснював поховання дружини [PERSON] (а.с.20). З виписки з погосподарської книги встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року будинок [ADDRESS] до категорії колгоспних дворів. До його складу входили: голова двору - [PERSON] , та члени двору: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , а отже кожному з них належало по 1/3 частині майна колгоспного двору, розташованого за вищевказаною адресою (а.с.12). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №107/2011р. до майна померлої [PERSON] встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері зверталася 16.03.2011 р. [PERSON] Спадщину, яка складалася із права на земельну частку (пай) КСП «Дружба» с. Гордіївка Тростянецького району Вінницької області та права на частку майна АКПП «Племзавод «Дружба» с. Гордіївка вона прийняла та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.03.2011 р. Інші спадкоємці - чоловік померлої [PERSON] та син [PERSON] , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи обставини, які мають істотне значення, без будь-якого тиску зі сторони інших осіб, подали до Тростянецької державної нотаріальної контори заяви в яких зазначили, що спадщину в установлені законом строки після смерті [PERSON] не прийняли та на неї не претендують. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 78 років, про що 28.04.2016р. складено відповідний актовий запис №22 (а.с. 8). Спадкоємцям до його майна за законом є [PERSON] та [PERSON] , які своєчасно подали до Тростянецької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується оглянутою в судовому засіданні спадковою справою №287/2016 до майна померлого [INFO] . [PERSON] . Окрім того, [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.02.2018 р. після смерті батька [PERSON] , а саме на ј частину земельної ділянки площею 2,0746 га в межах згідно з планом, розташованої на території Гордіївської сілської ради (а.с.13). Також, 02.11.2017р. [PERSON] звернувся до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, просив видати йому свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] . У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 22.11.2017р. №800/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищезазначений житловий будинок у нього відсутній, він має право звернутися до суду з позовом для визнання за ним права власності на вказаний вище житловий будинок після померлого (а.с. 10). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 89,2 кв.м, житловою площею 76,1 кв.м, допоміжною площею 13,1 кв.м., складається з житлового будинку- А; піднавісу - а; веранди - а1; гос. будівлі - Б; гос. Будівлі - В; погребу - Бп; хвіртки - 1; брами - 2; огорожі - 3; вимощення - І (а.с. 21-27). Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року господарство, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: голова двору [PERSON] , який помер [INFO] та член двору [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , а отже кожному з них належало по 1/3 частині майна колгоспного двору. Згідно ст. 553 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Після смерті [INFO] . [PERSON] , її чоловік [PERSON] та син [PERSON] відмовились від належної їм за законом частки у спадщині, про що подали відповідні заяви до нотаріальної контори, а отже відмовились від частки майна колгоспного двору. Таким чином, після смерті [PERSON] , спадщина відкрилася на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , яка належала останньому за життя, а не на 2/3 частини, як зазначено у позовній заяві. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та нородженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] помер [INFO] , і спадкоємцем до його майна за законом, саме 1/3 частини житлового будинку є син [PERSON] та дочка [PERSON] , які своєчасно прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги в частині визнання за ними права власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме шляхом визнання за ними права власності по 1/6 частині житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] .

Outcome: partial