Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У квітні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі Позивач, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група») через свого представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з вказаним цивільним позовом до [PERSON], [INFO] (13301, [ADDRESS] (далі - Відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) у розмірі 77.700,00 (сімдесят сім тисяч сімсот гривень 00 копійок), а також стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати в розмірі 1.378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок). Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 липня 2014 року між Позивачем та гр.[PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів за № 28-0801-14-00168, предметом якого є страхування транспортного засобу «Опель», державний реєстраційний № [NUMBER]. 26 жовтня 2014 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Опель», державний реєстраційний № [NUMBER] під керуванням гр.[PERSON] та транспортного засобу «Опель», державний реєстраційний № [NUMBER], під керуванням гр.[PERSON], який є відповідачем по справі. Згідно з довідкою ВДАІ та постанови Святошинського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху України та його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладання на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 гривень. 27 жовтня 2014 року гр.[PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 18 грудня 2014 року позивачем на підставі Експертизи за № 2911 та письмової заяви було складено страховий акт за № ДККА-40797 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 127.200,00 (сто двадцять сім тисяч двісті гривень 00 копійок), 1- у частину платежу в розмірі 3.923,20 грн. зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу, 2-у частину страхового відшкодування в розмірі 123.276,80 грн. сплачено шляхом виплати готівки з каси, що підтверджується видатковим касовим ордером за № 1644 від 19.12.2014р. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Опель», державний реєстраційний № [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ УСК «Княжа», згідно полісу за № АС/8445183. 03 лютого 2015 року позивач звернувся з письмовою заявою на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу за № 23031 до ПрАТ УСК «Княжа». 11 березня 2015 року ПрАТ УСК «Княжа» сплатило позивачу відповідно суму в розмірі 49.500,00 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот гривень 00 копійок). Тому, для повного відшкодування шкоди позивачем 16.03.2015р. було направлено регресну вимогу за №23348 відповідачу з проханням в добровільному порядку виплатити залишок страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 77.700,00 (сімдесят сім тисяч сімсот гривень 00 копійок). Однак останній залишив її без задоволення. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач по справі в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином згідно ст.74-76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заперечення проти позову суду не надано. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Частиною 1 ст.1166 Цивільного кодексу України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 1187 ЦК України, відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.1194 Цивільного кодексу України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно приписів п.п.38.1.1 (а) п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкові страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати позов ді страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижуютх увагу та швидкість реакції. У відповідності зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України до страховика (Позивач), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судові витрати згідно статей 79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved