Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків,який уточнила у липні 2015 року, посилаючись на те, що 28.04.2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 23 жовтня 2012 року шлюб було розірвано. Просила надати дозвіл на виїзд на лікування за кордон до Великобританії без згоди [PERSON] неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з 12 серпня 2015 року до 21 вересня 2015 року та дозволити [PERSON] або її законному представнику без згоди батька дитини [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітнього [PERSON], [INFO], за межі України до Великобританії в період з 12.08.2015 року по 21.09.2015 року, допустити негайне виконання рішення суду. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем було укладено 28 квітня 2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З 2011 року сторони не проживають разом, син проживає разом із позивачкою. У відповідності до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 17 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. Відповідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Син позивачки та відповідача [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджується посвідченням серії ААБ № 317638, видане Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 07.11.2011 року. Дитина потребує особливого і регулярного лікування, яке здійснюється за кордоном. Позивачка має намір виїхати з дитиною на лікування за кордон до Великобританії. Батько дитини відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини за кордон. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість вимоги позивачки. В силу ст. 217 ЦПК України, приймаючи до уваги час винесення рішення, строк та процедуру оскарження, які унеможливлять виконання рішення, суд вважає можливим допустити рішення до негайного виконання.

Outcome: approved