Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 0,63 га та 1,47 га що розташовані на території Дідовицької сільської ради, Новоград-Волинського району, Житомирської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, успадковану після смерті [PERSON], померлого 28.09.2014 року. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що 28.09.2014 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з земельних ділянок, площами 0,63 га та 1,47 га що розташовані на території Дідовицької сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він є спадкоємцем за заповітом після смерті батька та прийняв спадщину. Інший спадкоємець за законом першої черги є донька померлого [PERSON], яка спадщину не приймала. При звернені до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом у видачі такого свідоцтва [PERSON] відмовлено, оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки площею 1,47 га та 0,63 га. На звернення позивача про видачу дублікатів державних актів на земельні ділянки, Новоград-Волинський відділ ГУ Держгеокадастру у Житомирській області повідомив, що дублікати державних актів не видаються. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку. У судове засідання позивач не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Третя особа в судове засідання не прибула, про день та час судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила заперечень не подала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та осіб, які беруть участь у справі на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ТП № 244825 від 29.09.2014 року (а.с.5). Позивач є сином померлого та спадкоємцем всього майна за заповітом та прийняв спадщину, оскільки на момент смерті був зареєстрований та проживав з померлим (а.с.4, 6, 10). [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки, які розташовані на території Дідовицької сільської ради Новоград-Волинського району, загальною площею 1,4776 га та 0,6322 га, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.11-16). Постановою державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 31.08.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 28.09.2014 року, у звязку з відсутністю у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки площами 1,4776 га та 0,6322 га (а.с.7). Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами (а.с.4-18). Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна (зобов'язана) довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України) та приймаючи до уваги, що позивач у даній справі є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька та прийняв спадщину, до складу якої входить земельні ділянки суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved