Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою, зареєстрований 08 серпня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №3150. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначив, що з 08 серпня 2019 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільно не проживають, між ними виникають постійні конфлікти, суперечки, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними втрачені почуття любові, взаємоповаги і підтримки, вважає, що поновлення між ними сімейних стосунків та примирення є неможливим, та шлюб потрібно розірвати. 23 жовтня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду через канцелярію надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, до суду через канцелярію надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 08 серпня 2019 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 08 серпня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №3150. Під час державної реєстрації відповідачка не змінювала прізвище (а.с.14). Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали постійні конфлікти, суперечки, відсутність почуття любові, поваги, розбіжності поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, примирення між ними неможливе, шлюбно-сімейних відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. За змістом ч.1 ст.24\~СК України та ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка під час державної реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved