Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який був уточнений. В позові зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 07 серпня 1999 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Від шлюбу подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На протязі останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з подружжя має різні погляди на шлюб, сімю. За таких обставин подальше спільне сімейне життя із відповідачем позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Крім того зазначила, що матеріально відповідач родину не забезпечує, добровільно надавати матеріальну допомогу дитині не бажає, участі у вихованні доньки не приймає, внаслідок чого позивачка не має можливості сама утримувати неповнолітню доньку. На підставі вищевикладено, позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом в якому, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.08.1999 р. Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, а також стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 27 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що відповідач є мешканцем Російської Федерації, 02.02.2015\~р. Запорізьким районним судом Запорізької області було направлено судове доручення компетентному суду Російської Федерації про вручення відповідачу [PERSON] пакету документів на проведення певних процесуальних дій (а.с. 69, 70). Виконати вказане доручення Промисловим районним судом м. Курськ не вдалось. Вказаним судом було виявлено адресу реєстрації [PERSON] (а.с. 60 ), але знайти його та вручити документи не виявилося можливим, про що суддею був внесений відповідний запис у бланк підтвердження про вручення документів (а.с.\~71). Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі та без фіксації технічними засобами. Проти заочного рішення не заперечує (а.с. 102). Відповідач в судові засідання 18.12.2014 р., 02.02.2015 р., 02.09.2015 р. та 02.11.2015 р. не зявився, оскільки повідомити його за допомогою судового доручення компетентному суду Російської Федерації про день, час та місце судового розгляду не вдалось з причини неможливості встановити його місцезнаходження. Суд вважає можливим розглянути справу заочно, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, щодо яких були вжиті всі належні заходи повідомлення. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 110409 від 07 серпня 1999 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, про що відповідно 07 серпня 1999 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 21 (а.с. 15). Від спільного життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №\~200150, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, про що відповідно 08 вересня 2000 року зроблено відповідний актовий запис № 30 (а.с. 14). Згідно витягу з будинкової книги, виданого Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з дитиною [PERSON], [INFO] (а.с 16-17). Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сімї, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно із ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст.\~110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів, слід зазначити, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу дитині не бажає, ухиляється від її виховання, не піклується про здоровя дитини, ігнорує її розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved