Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

У квітні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з 05 лютого 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. За час проживання у шлюбі, переважно за кошти позивачки та її батьків, згідно договору купівлі продажу від 02 жовтня 2014 року ними було набуте нерухоме майно, а саме[ADDRESS], що знаходиться за адресою: м. Одеса, провулок Мукачівський, 6/5, вартістю 1173700,00 грн. Також, згідно договору купівлі продажу від 13 січня 2015 року ними було придбано стояночне місце, розташоване за адресою: м. Одеса, провулок Мукачівський, 6/5, гараж 6, загальною площею 14,4 кв. м. вартістю 354000,00 грн. На сьогоднішній день, відповідач участі у сімейному житті не приймає та проживає окремо. З наведених вище підстав та після уточнення позовної заяви, позивачка просить визнати за нею право власності на трьохкімнатну квартиру під № 10 в будинку під № 6/5 по провулку Мукачівському в місті Одеса, загальною площею 150,2 кв.м., визнати за нею право власності на стояночне місце, розташоване за адресою: м. Одеса, провулок Мукачівський, будинок під № 6/5, гараж 6, загальною площею 14,4 кв. м. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 290, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 114276. Згідно свідоцтва про народження, виданого Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, серія 1 ЖД № 272292, від шлюбу [PERSON] та [PERSON] 28 вересня 2011 року народилася дитина [PERSON], про що в Книзі реєстрації народження зроблено актовий запис № 977. За час проживання у зареєстрованому шлюбі, згідно договору купівлі продажу від 02 жовтня 2014 року сторонами було набуте нерухоме майно, а саме[ADDRESS], що знаходиться за адресою: м. Одеса, провулок Мукачівський, 6/5, вартістю 1173700,00 грн. Також, згідно договору купівлі продажу від 13 січня 2015 року ними було придбано стояночне місце, розташоване за адресою: м. Одеса, провулок Мукачівський, 6/5, гараж 6, загальною площею 14,4 кв. м. вартістю 354000,00 грн. Представником відповідача у судовому засіданні визнано, що вказане нерухоме майно було придбано за особисті кошти позивача. Так, відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин, суд вважає вказану обставину встановлену та такою що не підлягає доведенню. На сьогоднішній день, позивачка проживає разом з дитиною у квартирі № 10, що знаходиться за адресою: м. Одеса, провулок Мукачівський, 6/5. Відповідач проживає окремо, спільного господарства вони не ведуть. Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Враховуючи зазначені положення законодавства та згоду відповідача на поділ майна подружжя, суд вважає, що вимоги позивача щодо розподілу майна подружжя шляхом визнання за нею права власності підлягає задоволенню. Судом, на підставі інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 85483596 від 20.04.2017 року встановлено, що спірна квартира належить відповідачу, обтяження щодо майна відсутні. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання позову не порушує права інших осіб, не суперечить закону.

Outcome: approved