Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] третя особа Виконавчий комітет Ясногірської селищної ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що на праві приватної власності їй належить житловий будинок № 383 по вул. Лівобережна (Кірова) у м. Краматорську Донецької області. У належному будинку зареєстрований її син, який є відповідачем по справі. Відповідач залишив місце своєї реєстрації та не проживає у вказаному будинку з грудня 2013 року. Речей відповідача у будинку не має. Комунальні послуги позивачка сплачує самостійно, що становить її у скрутне матеріальне становище. Враховуючи викладене, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 383 по вул. Лівобережна (Кірова) у м. Краматорську Донецької області. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Була не проти винесення по справі заочного рішення. У судове засідання відповідач не зявився за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлявся належним чином, та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. У судове засідання представник третьої особи не зявився, але надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти позивних вимог не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником будинку № 383 по вул. Лівобережна (Кірова) у м. Краматорську Донецької області, що підтверджується низкою правовстановлюючих документів. (а.с. 3-6). Згідно довідки виконавчого комітету Ясногірської селищної ради та домової книги, за адресою: м. Краматорськ, вул. Лівобережна, 383 дійсно зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.11). Статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Конституційний суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999р. у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї» зазначив, що ЖК України, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім'ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 Кодексу. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Відтак суд вважає, що відповідач по справі є членом сімї позивачки за кровним спорідненням. Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України у відповідача виникло право користування будинком № 383 по вул. Лівобережна (Кірова) у м. Краматорську, який належить на праві власності позивачці [PERSON], з тих підстав, що він є членом її сімї і який постійно мешкав разом із нею. Частиною 2 ст.406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Спеціальною підставою припинення права членів сімї власника житла на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між позивачкою та відповідачами була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати відповідачами права на проживання у будинку позивачки, аніж їх відсутність без поважних причин понад один рік. З акту, виданого виконавчим комітетом Ясногірської селищної ради від 03.03.2017 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (Кірова),383, але не проживає у зазначеному будинку с грудня 2013 року. (а.с. 10). Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням у будинку № 383 по вул. Лівобережна (Кірова) у м. Краматорську, підлягає задоволенню. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації. Крім того, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачені нею витрати: судовій збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved