Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

У жовтні 2020 позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20.11.2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї Міністерства юстиції України, посилаючись на несумісність характерів, поглядів на життєві питання, втрату почуття кохання та поваги одне до одного, відсутність взаєморозуміння та довіри. Як зазначає позивач, з 06 липня 2020 року сторони припинили сумісне життя та ведення спільного господарства. Вказує, що подальше спільне проживання, збереження шлюбу, примирення з відповідачем неможливі, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.10.2020 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 36). В подальшому, до суду надійшло клопотання від відповідача про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.11.2020 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін (а.с. 50). Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі, просили позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд надати строк на примирення. Натомість, позивач в судовому засіданні категорично заперечувала проти надання строку на примирення, зазначила, що не має бажання навіть спілкуватись з відповідачем, вказувала, що на даний час займається з психологами з метою реабілітації та повернення до нормального життя. Вказувала на зради відповідача та наголошувала на психологічному та фізичному насиллі, після чого, наразі, вона проходить заняття у психолога. Представник позивача проти задоволення клопотання заперечувала. Відповідач наголошував на своєму клопотання, вважав, що обставини викладені в позову позивачем перебільшені та не відповідають дійсності. З урахуванням обставин, повідомлених позивачем, з огляду на відношення сторін до шлюбу, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача, про що було постановлено протокольну ухвалу. Вислухавши думку учасників судового процесу, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи‚ суд дійшов до таких висновків. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2009 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї Міністерства юстиції України, актовий запис №3346, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 18). В шлюбі у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112,113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved