Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та, посилаючись на статті 1212, 1213 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 72\~189, 46 грн., як такі, що безпідставно отримані нею. Представник позивача [PERSON] позов підтримав та пояснив суду, що відповідач безпідставно отримувала аліменти від [PERSON] на утримання двох дітей, які фактично під час стягнення аліментів проживали разом з батьком. Загальний розмір аліментів, які фактично отримала відповідач без належних правових підстав у період з січня 2016 року по березень 2017 року, становить 72\~189, 46 грн. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що належна правова підстава для отримання аліментів існувала, оскільки вони були стягнуті рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 квітня 2015 року. Більше того, відповідач не виконав рішення суду про визначення місця проживання дітей з матірю і всіляко ухилявся від його виконання. Представник повідомив, що [PERSON], сподіваючись на повернення дітей додому, витратила частину отриманих в якості аліментів коштів на ремонт їхньої кімнати у квартирі [ADDRESS]. Решту аліментів вона зберігає на картковому рахунку в банку. Представник третьої особи органу опіки та піклування Деснянської районної ради в м. Чернігові - просив розглядати справу без його участі (а.с. 67). Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 квітня 2015 року, яке набрало законної сили 10 червня 2015 року, шлюб між сторонами було розірвано. Місце проживання дітей визначено з матірю, з [PERSON] на її користь на утримання дітей стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного із дітей, починаючи з дати набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.12.2015 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відібрання дітей від батька та повернення їх матері. Рішення в цій частині залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.02.2016 року. В даний час виконавчий лист про відібрання у [PERSON] малолітніх дітей та про повернення їх матері перебуває на примусовому виконанні у Деснянському відділі ДВС м. Чернігова. Разом з батьком діти проживають у [INFO] і добровільно повертатися проживати до матері відмовляються. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16 лютого 2017 року, яке набрало законної сили 14 березня 2017 року, [PERSON] було звільнено від сплати аліменти на користь [PERSON], які стягувались на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 квітня 2015 року, та припинено їх нарахування і стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили. Отже, на думку [PERSON], аліменти, які були утримані з нього за період з 10 червня 2015 року по 14 березня 2017 року в загальній сумі 72\~189, 46 грн., підлягають стягненню з матері дітей як такі, що отримані нею безпідставно. Загальний розмір утриманих з [PERSON] аліментів підтверджується довідками з військових частин, де служив [PERSON] (а.с. 13,14). Вирішуючи спір, суд виходить з положень статті 1212 ЦК України про те, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Статею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: \~1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Правовою підставою для отримання [PERSON] аліментів були норми Сімейного Кодексу України про обовязок батьків утримувати своїх малолітніх дітей статті 180,181 СК України, а також рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 квітня 2015 року, яким суд визначив місце проживання дітей з матірю та стягнув з батька аліменти на їх утримання. Отже, не можна вважати, що аліменти утримувалися без достатньої правової підстави. Відповідно до статей 215-218 ЦПК України,-

Outcome: dismissed