Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У квітні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області ПАТ «Кредобанк» звернувся з позовом, в якому просив суд стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 47/20 від 01 лютого 2012 року в розмірі 103726,67 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки № 47/20/S-1 від 01 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], за реєстровим №115/03, а саме Аптеку, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів. ву. Гоголя, б. 38-б, та належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2011 р. Під час розгляд справи, заявою від 05.06.2015 року, позивач збільшив вимоги, просив шляхом звернення стягнення на вказаний предмет іпотеки задовольнити його вимоги до [PERSON] з погашення заборгованості за вказаний кредитним договором на суму 110951,40 грн., решту позовних вимог залишивши в первісній редакції. В судове засідання представник позивача не зявився, подавши письмову заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позову повністю. Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку відповідачів, які викликались у судове засідання за місцем реєстрації, тому в силу вимог ч. 5 ст. 75 ЦПК України вважаються повідомленими належним чином про час і місце розгляду справи. Відповідачі не забезпечили отримання судових викликів за місцем реєстрації, в судові засідання не зявлялись, про причини неявки не повідомляли, заперечень проти позову не надали. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Дослідивши надані позивачем письмові докази, проаналізувавши законодавство, як регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлені такі обставини та відповідні правовідносини. 01 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № 47/20 (надалі - Кредитний договір), згідно якого позивач зобовязався надати у власність відповідачу [PERSON] грошові кошти (надалі - кредит) в сумі 210\~000,00 грн. з цільовим призначенням для реконструкції та капітального ремонту аптеки за адресою: м. Оріхів, вул. Гоголя, 38-б/Дімітрова, 48. Зобовязання позивача за Кредитним договором були виконані в повному обсязі, то підтверджується меморіальним ордером № 2675434 від 03 лютого 2012 року. Кредитний договір був укладений на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів, відповідно до яких відповідач [PERSON] зобов'язався повернути позивачу [PERSON] в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договором, сплачувати комісії та проценти за користування [PERSON] (п.\~1, п. 2.5, п. 4.1.3, п. 4.3. та п. 5.1 Кредитного договору). Пунктом 5.1 Кредитного договору передбачено, що повернення суми [PERSON] здійснюється щомісячно рівними частинами по 3 500, 00 грн. (три тисячі пятсот грн. 00 коп.). Згідно п. 2.1.3 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмірі 19,10 % річних. Пунктом 4.2.1 Кредитного договору визначено, що проценти за користування [PERSON] нараховуються щомісячно на суму заборгованості по [PERSON] за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у п. 3.2 Кредитного договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного у п. 2.1 Кредитного договору. Згідно п. 4.3 Кредитного договору позичальник сплачує проценти, нараховані відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, у валюті [PERSON] щомісяця, але не пізніше останнього банківського дня місяця, за який нараховані проценти. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за Кредитним договором належним чином не виконує, [PERSON] в порядку і термін передбачений Кредитним договором не повертає, відсотки та комісії за користування [PERSON] не сплачує, у звязку з чим у нього станом на 06.11.2014 р. виникла прострочена заборгованість в розмірі 8324,74 грн. Відповідно до п. 5.8 Кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 2.9 Кредитного договору, тобто у разі несвоєчасної сплати процентів або повернення [PERSON] (частини [PERSON]), вправі вимагати дострокового повернення [PERSON], процентів, комісій та інших належних до сплати платежів. Крім того, 01 лютого 2012 року, з метою забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] та вимог позивача за Кредитним договором стосовно повернення отриманої суми [PERSON], несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі, між Позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Договір іпотеки № 47/20/S-1 (надалі - Договір іпотеки), згідно якого відповідач [PERSON] передала позивачу в іпотеку нерухоме майно, до складу якого входять: аптека - літера Б, загальною площею 117,4 кв. м; ганок - літера Кр; паркан - № 1; хвіртка - № 2; ворота - № 3), яке знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Гоголя, б. 38-б/вул. Дімітрова, буд. 48, розташоване на земельній ділянці площею 0,0221 га, кадастровий номер земельної ділянки 2323910100:01:015:0107, та належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2011 року. Згідно п. 1.6 Договору іпотеки заставна вартість предмету іпотеки визначена Сторонами в сумі 243830,40 грн. Пунктом 1.1 Договору іпотеки визначено, що він забезпечує виконання зобов'язань відповідача [PERSON] та вимог позивача за Кредитним договором №47/20 від 01.02.2012 р., а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, стосовно повернення отриманої суми [PERSON], несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі. Згідно п. 3.1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за цим або за Кредитним договором, позивач має право звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 Договору іпотеки, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання Предмету іпотеки, а також витрат, повязаних з реалізацією Предмета іпотеки. Пунктом 5.1. Договору іпотеки передбачено, що позивач набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо у момент настання терміну виконання зобовязань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строк суми відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафних санкцій). У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань по Кредитному договору позивачем на адресу відповідачів були направлені вимоги про виконання зобов'язань по Кредитному договору: вих. №20/11/2014-1 від 20.11.2014 р., вих. № 20/11/2014-2 від 20.11.2014 р., вих. № 20 11 2014-3 від 20.11.2014 р., № 20/11/2014-4 від 20.11.2014 р., № 20/11/2014-5 від 20.11.2014 р., № 20/11/2014-6 від 20.11.2014 р., проте вказані вимоги станом на день подання позову відповідачами задоволені не були. Умовами Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, (повернення кредиту, оплати процентів, комісій) позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за весь час прострочення (п. 7.1 Кредитного договору). Згідно розрахунку, наданого позивачем, який відповідачами не оспорений, станом на 05.06.2015 року заборгованість за Кредитним договором становить 110951,40 грн., в тому числі: 99389,48 грн. заборгованість щодо сплати суми кредиту; 7068,89 грн. заборгованість щодо сплати процентів за користування кредитом; 1050,00 грн. заборгованість щодо сплати комісії за адміністрування кредиту; 2742,55 грн. - пеня за прострочену основу суму кредиту за період з 15.10.2014 р. по 15.04.2015 р.; 610,45 грн. пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 15.10.2014 р. по 15.04.2015 р.; 90,03 грн. пеня за прострочену комісію за адміністрування кредиту. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Частиною першою ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Як розяснено у п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 5 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України «Про іпотеку» (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Позивач свої вимоги визначив як стягнення суми заборгованості з відповідача [PERSON]С шляхом звернення на предмет іпотеки, який належить відповідачу [PERSON], тобто фактично просить звернути стягнення на предмет іпотеки, за рахунок чого задовольнити його вимоги з погашення заборгованості за кредитним договором на вказану вище суму. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 6, 554, 626-629, 610, 611, 612, 617, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 - 1056-1 ЦК України, ст. ст. 7, 33, 38 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved