Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 29 січня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №\~117. В обґрунтування позову зазначала, що з 29 січня 2005 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON], від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, саме з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Напружена обстановка в сімї призвела до того, що спільне сумісне життя стало неможливим. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 29 січня 2005 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №\~117. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше перебування у шлюбі із відповідачем суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved