Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 15 березня 1985 року Бюро реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новоуренгойської міської ради народних депутатів Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області, актовий запис № 165. В обґрунтування позову зазначав, що з 15 березня 1985 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей. Одруження з відповідачем виявилося невдалим через різні характери і погляди на життя, внаслідок чого між ними досить часто виникали сварки і непорозуміння. Із січня 2014 року їхні відносини значно погіршилися. Відповідач постійно принижує його гідність, з його думкою не рахується, розмовляти з ним відмовляється, що свідчить про наявність неприязних стосунків між ним і [PERSON] Вважає, що за таких обставин спільне проживання є неможливим. Вони втратили почуття лобові та поваги один до одного, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Їхня сім'я розпалася, а шлюб існує лише формально. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] у суд теж не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що відповідач [PERSON] позов визнає, проти розірвання шлюбу між сторонами вона не заперечує, просить розглянути справу за її відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 15 березня 1985 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Бюро реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новоуренгойської міської ради народних депутатів Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області, актовий запис № 165. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Суд встановив, що із січня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають. За змістом положень ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved