Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

У квітні 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Просило стягнути з [PERSON] на користь позивача на відшкодування майнової шкоди 26825 гривень 32 копійки та судовий збір. Свої вимоги мотивувало тим, що між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 193695Га/14к/ш від 25 липня 2014 року, предметом якого було страхування транспортного засобу марки «Infiniti М35» державний реєстраційний номер [NUMBER] . 20 лютого 2015 року по вул. Електріків в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Infiniti М35» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Honda» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно з постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року [PERSON] визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Infiniti М35» державний реєстраційний номер [NUMBER] . На виконання умов договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 63869 гривень 07 копійок на підставі розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № VESKO5305 від 04 березня 2015 року та страхового акту № VESKO17888 від 18 серпня 2015 року. Цивільна відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7238470. 31 липня 2015 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі полісу № АІ/7238470 ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» виплатило ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 37043 гривні 75 копійок. 10 березня 2016 року відповідачу направлена претензія, яка отримана останнім 22 березня 2016 року. Проте, відповідачем завдані збитки не відшкодовані. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року до участі в справі залучено третю особу - ПрАТ «Страхова компанія «Уніка». У судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду клопотання, в якому просить розглядати справу у відсутність представника страхової компанії. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 111). Відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 107). У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву представника відповідача, з якого вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що позивач при визначенні розміру регресної вимоги керувався нормами ЦК України, закону України «Про страхування» та договором добровільного страхування наземного транспорту № 193695Га/14к/ш від 25 липня 2014 року, тобто прирівняв порядок визначення розміру шкоди при страхуванні майнових інтересів до порядку визначення розміру шкоди при обов`язковому страхуванні цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На момент подачі позовної заяви регресне зобов`язання по виплаті страхового відшкодування щодо дорожньо-транспортної пригоди від 20 лютого 2015 року виконано в повному обсязі (а.с. 74-75). Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 108). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 193695Га/14к/ш від 25 липня 2014 року, предметом якого було страхування транспортного засобу марки «Infiniti М35» державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 29-31). 20 лютого 2015 року по вул. Електріків в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Infiniti М35» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Honda» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно з постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року [PERSON] визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України (а.с. 12). У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Infiniti М35» державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] (а.с. 32). На виконання умов договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 63869 гривень 07 копійок (а.с. 10, 11) на підставі розрахунку суми страхового відшкодування (а.с. 16, 17), страхового акту № VESKO5305 від 04 березня 2015 року (а.с. 14) та страхового акту № VESKO17888 від 18 серпня 2015 року (а.с. 15). Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Визначення страхового випадку міститься в ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Цивільна відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7238470 (а.с. 66). 31 липня 2015 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі полісу № АІ/7238470 ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» виплатило ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 37043 гривні 75 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 030180 від 02 вересня 2015 року (а.с. 63) та платіжним дорученням № 005984 від 22 лютого 2016 року (а.с. 64). Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 цього закону визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктами 1.6, 8.1 та 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлено, що відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Договором добровільного страхування № 193695Га/14к/ш від 25 липня 2014 року, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] , були застраховані майнові інтереси останньої, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, а тому порядок відшкодування шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, визначається Правилами добровільного страхування транспортних засобів (КАСКО). Разом з тим, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданим ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» № АІ/7238470, а тому порядок відшкодування шкоди визначається Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Вбачається, що на відміну від Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів Правила добровільного страхування транспортних засобів (КАСКО) не передбачають вирахування зносу транспортного засобу під час відшкодування шкоди страховиком. ПрАТ «СК «АХА Страхування» сплатило страхове відшкодування потерпілій особі за договором добровільного страхування наземного транспорту відповідно до страхових актів у сумі 63869 гривень 07 копійок. Разом з тим, АТ «Страхова компанія «Уніка» сплатило ПрАТ «СК «АХА Страхування» суму страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у розмірі 37043 гривні 75 копійок з вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, страхової виплати за полісом обов`язкового страхування недостатньо для відшкодування шкоди, тому позивач має право на відшкодування понесених збитків з винної у дорожньо-транспортній пригоді особи. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 26825 гривень 32 копійки (63869,07 - 37043,75 = 26825,32), що є різницею між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що була виплачена АТ «Страхова компанія «Уніка». З огляду на наведене, позовна заява ПрАТ «СК «АХА Страхування» підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 1600 гривень. Відповідно до ч. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: approved