Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

у квітні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з часу звернення до суду з даним позовом до досягнення дитиною повноліття, у розмірі 1 500 грн. щомісячно. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що між нею та відповідачем [PERSON] 16 липня 2011 року був зареєстрований шлюб, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова 24 січня 2014 року. Від цього шлюбу у них із відповідачем народилася донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею, [PERSON], та перебуває на повному її утриманні. 03 лютого 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова було прийнято рішення про задоволення її позову до [PERSON] Даним рішенням зобов'язано відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] у сумі 500 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів у розмірі 500 грн. не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного та морального розвитку дитини. Її доходи не дозволяють повністю покрити всі потреби доньки. Вона, [PERSON], є інвалідом другої групи з дитинства, також їй протипоказана праця з тривалим перебуванням на ногах. Заробітної плати, соціальних виплат, які вона отримує по інвалідності, та аліментів, які відповідач сплачує нерегулярно, недостатньо для створення належних матеріальних умов для забезпечення доньки всім необхідним, тому вона вирішила звернутися в суд із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. В судове засідання, яке було призначено на 13 липня 2018 року о 14.00 год., позивач [PERSON] не з'явилася та подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи та не подав відзив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу 13 липня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 16 липня 2011 року. Від спільного життя з відповідачем у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 18 жовтня 2012 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 січня 2014 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. 03 лютого 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова було прийнято рішення, яким задоволено позов [PERSON]. до [PERSON] про стягнення аліментів. Даним рішенням було вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON]., аліменти на утримання дитини [PERSON], щомісячно в сумі 500 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 січня 2014 року постановлено визначити місце проживання дитини [PERSON] з матір'ю [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 28 січня 2015 року вбачається, що позивач змінила прізвище на «Мариняк» (а.с.10). [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, їй протипоказана праця з тривалим перебуванням на ногах, що підтверджується довідкою серії [NUMBER]від 03 вересня 2010 року (а.с.15). З довідки №LP000000130, яка видана ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» 05 квітня 2018 року, вбачається, що [PERSON] працювала в ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» з 02 листопада 2015 року по 02 січня 2018 року на посаді оператора комп'ютерного набору та її дохід за період з 01 жовтня 2017 року по 02 січня 2018 року склав 5 245,11 грн. (а.с.16). Позивач [PERSON] перебуває на обліку у Шевченківському відділі соціального захисту та їй відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям з 01 листопада 2017 року по 30 квітня 2018 року, що підтверджується довідкою про отримання допомоги №2603/10№3097, яка видана Шевченківським відділом соціального захисту 27 березня 2018 року (а.с.18). Відповідно до довідки №3098, яка видана Шевченківським відділом соціального захисту від 27 березня 2018 року, [PERSON] отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям та її дохід з вересня 2017 року по лютий 2018 року становить 5 674,56 грн. (а.с.17). З розрахунку заборгованості по аліментах, який виданий державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Войтюком Є.С. 28 березня 2018 року вбачається, що боржнику [PERSON] нарахована заборгованість зі сплати аліментів у сумі 16 997,20 грн., боржником сплачено 10 500 грн. (а.с.11-12). Відповідно до ч.1ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». З представлених суду документів вбачається, що після прийнятого судом 03 лютого 2014 року рішення змінилося матеріальне становище позивача, яке зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в т.ч. що стосується догляду за дитиною, до яких зокрема входять витрати на харчування, навчання, купівлі одягу та взуття, додаткові витрати у зв'язку із відвідуванням дитячих гуртків, тощо. Крім того, слід звернути увагу на те, що прожитковий мінімуми для різних категорій населення на 2018 рік в Україні також змінився на підставі Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік». Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суд враховує при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, стан здоров'я дитини, вік та потреби на її утримання пов'язані з навчанням та розвитком її здібностей (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік»), матеріальне становище позивача, стан її здоров'я, яка є інвалідом другої групи з дитинства та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. У зв'язку із зміною розміру аліментів, припинити стягнення з [PERSON] аліментів на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2014 року, справа № 466/9730/13-ц. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: approved