Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач ТОВ «Нова Пошта» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 01 серпня 2012 року між ТОВ «Нова Пошта» та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] отримав безпроцентну поворотну позику в розмірі 100\~000 грн.. Отримання [PERSON] грошових коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 01 серпня 2012 року. Відповідно до умов п. 5 договору позики [PERSON] зобовязався повертати позикодавцю щомісячно до 30 числа, позику рівними частинами (або іншими частинами письмово погодженими із позикодавцем) та повністю розрахуватись із позикодавцем до 01 серпня 2014 року. [PERSON] порушив умови укладеного ним договору позики, отримавши грошові кошти він не здійснив жодного платежу в рахунок погашення заборгованості. Пунктом 9 договору позики передбачено, що за кожен день прострочення вимог, передбачених п. п. 5, 5.1. даного договору повернення позичальником позикодавцю позики, позичальнику щоденно нараховується індекс інфляції, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, неустойка у розмірі 15 % від загальної суми заборгованості та 30 % річних. За період прострочення від 02 серпня 2014 року по 07 жовтня 2015 року включно, за 432 дні прострочення, [PERSON] було нараховано: індекс інфляції 54\~045 грн. 99 коп., пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення 46\~638 грн. 36 коп., неустойка 15 % від суми заборгованості 15\~000 грн., проценти за користування чужими коштами в розмірі 30 % річних 35\~506 грн. 85 коп., в загальному сума нарахованих штрафних санкцій складає 151\~191 грн. 20 коп.. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Нова Пошта» просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Нова Пошта» суму основного боргу за договором позики у розмірі 100\~000 грн. та суму нарахованих штрафних санкцій у розмірі 151\~191 грн. 20 коп.. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Нова Пошта» позов підтримав та просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, неодноразово повідомлявся судом про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача ТОВ «Нова Пошта» у судовому засіданні заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2012 року між ТОВ «Нова Пошта» та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов п. 1 якого позикодавець ТОВ «Нова Пошта» надав, а позичальник [PERSON] прийняв безпроцентну поворотну позику. Відповідно до умов п. 2 договору позики розмір позики складає 100\~000 грн., що в доларовому еквіваленті згідно з курсом НБУ на день видачі позики становить 12\~510,95 доларів США. Згідно умов п. п. 5, 5.1. договору позичальник зобовязався повертати позичальнику щомісячно до 30 числа позику рівними частинами (або іншими частинами письмово погодженими із позикодавцем) та повністю розрахуватись з позикодавцем до 01 серпня 2014 року. Позичальник зобовязався щомісяця повертати позикодавцю, з урахуванням вимог, передбачених п. 5 договору 521,29 доларів США, по курсу НБУ на день повернення. Відповідно до умов п. 9 договору за кожен день прострочення вимог, передбачених п. 5 та п.п. 5.1. даного договору повернення позичальником позикодавцю позики, позичальнику щоденно нараховується: індекс інфляції, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, неустойка в розмірі 15 % від загальної суми заборгованості та 30 % річних. Отримання [PERSON] грошових коштів у розмірі 100\~000 грн., що в еквіваленті становить 12\~510,95 доларів США, підтверджується наявним в матеріалах справи видатковим касовим ордером від 01 серпня 2012 року. Позивач виконав належним чином взяті на себе зобовязання, надавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 100\~000 грн., однак відповідач порушив умови договору позики і до даного часу борг не повернув. У судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що відповідач [PERSON] це колишній працівник позивача ТОВ «Нова Пошта» і при звільненні його із займаної посади, [PERSON] був попереджений про існуючу в нього заборгованість та необхідність повернути борг. Однак до даного часу [PERSON] умов договору позики від 01 серпня 2012 року не виконав, борг добровільно не повернув. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07 жовтня 2015 року сума основної заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Нова Пошта» за договором позики становить 100\~000 грн., інфляційні втрати за період нарахування за період з серпня 2014 року по серпень 2015 року складають 54\~045 грн. 99 коп., пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ складає 46\~638 грн. 36 коп., неустойка у розмірі 15 % від загальної суми заборгованості складає 15\~000 грн., нараховані 30 % річних від загальної суми заборгованості за період з 02 серпня 2014 року по 07 жовтня 2015 року, за 432 дні прострочення складають 35\~506 грн. 85 коп.. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, позивач ТОВ «Нова Пошта» виконав свої зобовязання за договором позики належним чином, а позичальник [PERSON] у свою чергу не повернув грошові кошти за договором позики у передбачений сторонами строк. У позовній заяві позивач ТОВ «Нова Пошта» просив стягнути з [PERSON] суму основної заборгованості 100\~000 грн., індекс інфляції 54\~045 грн. 99 коп., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення з 07 лютого 2014 року по 25 вересня 2015 року 46\~638 грн. 36 коп., неустойку 15 % від суми заборгованості 15\~000 грн., проценти за користування чужими коштами в розмірі 30 % річних за період з 02 серпня 2014 року по 07 жовтня 2015 року 35\~506 грн. 85 коп.. Відповідно до вимог ст. 549 неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Слід зазначити, що пеня та штраф, як вид неустойки, застосовується за різні порушення умов зобовязань. Чинним законодавством не обмежується застосування одночасно обох видів неустойки, що встановлені сторонами в договорі. Проценти річних та інфляційні втрати, нараховані на суму боргу, не входять до складу грошового зобовязання, і не є грошовою санкцією за порушення грошового зобовязання. Як пояснив суду представник позивача, умовами п.9 договору позики від 01 серпня 2012 року встановлено відповідальність позичальника за неналежне виконання умов договору, а саме передбачено, що за кожний день прострочення позичальнику нараховуються: індекс інфляції, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, неустойка у розмірі 15 % від загальної суми заборгованості та 30 % річних. Представник позивача стверджував, що 30 % річних за кожний день прострочення за умовами договору передбачено, як сплата неустойки у вигляді нарахованої пені, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення, що передбачено положеннями ст. 549 ЦК України. Однак, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути: суму основної заборгованості у розмірі 100\~000 грн., 54\~045,99 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ 46\~638 грн. 36 коп., неустойку у розмірі 15 % від загальної суми заборгованості, що становить 15\~000 грн.., а всього 215\~684 грн. 35 коп.. В решті позову слід відмовити, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача 30 % річних від загальної суми заборгованості у розмірі 35\~506 грн. 85 коп., оскільки чинним законодавством не передбачено підстав для подвійного стягнення з боржника нарахованої неустойки у вигляді пені. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 215\~684 грн. 35 коп.. В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України на користь позивача.

Outcome: partial