Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося у суд з позовом, в якому зазначає, що відповідачка [PERSON] 02 березня 2012 року підписала заяву, згідно з якою отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву, відповідачка тим самим погодилася на те, що разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, ця заява складає між нею та банком договір. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідачка при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобовязалася погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а згідно з п. 2.1.1.7.6 при порушенні строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, зобовязалася сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Оскільки відповідачка зобовязань по договору не виконує, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 12364 грн. 74 коп., що утворилась станом на 30.08.2016 року, у тому числі: 4185 грн. 24 коп. - заборгованість по кредиту, 1069 грн. 86 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 4997 грн. 88 коп. - пеня за прострочене зобовязання, 1250 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи - 500 грн. (фіксована складова) та 564 грн. 99 коп. (процентна складова), з них 203 грн. 23 коп. внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 р. (дата зміни облікових правил банку), а також стягнути судові витрати у розмірі 1378 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та постановлення заочного рішення у разі неявки у судове засідання відповідачки (а.с. 54). Відповідачка [PERSON] повторно у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, причину неявки суду не повідомила і заяву про розгляд справи у її відсутності до суду не подала. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобовязанням. Судом встановлено, що 02 березня 2012 року [PERSON] підписала заяву про надання банківських послуг у вигляді надання універсальної кредитної картки зі встановленим на ній лімітом, який в будь-який момент банк має право збільшити або зменшити, із базовою відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 30% річних із розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідачка висловила згоду на укладення договору саме у такій формі, про що свідчить її підпис на заяві позичальника, яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг в цілому складає договір надання банківських послуг (а.с. 11). Згідно з п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобовязався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за користування ним, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 36). Пунктом 1.1.7.11. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с. 27 зворот). Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, який нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с. 36 зворот). Згідно з п. 2.1.1.12.8. Умов та правил надання банківських послуг банк стягує комісію у відповідності з Тарифами банку (а.с. 39 зворот). Користуючись кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту відповідачка [PERSON] свої зобовязання по їх поверненню та сплаті відсотків за користування ними не виконала, тобто порушила умови укладеного кредитного договору, у звязку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 30.08.2016 року становить 12364 грн. 74 коп. (з яких: 4185 грн. 24 коп. - заборгованість по кредиту, 1069 грн. 86 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 4997 грн. 88 коп. - пеня за прострочене зобовязання, 1250 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи - 500 грн. (фіксована складова) та 564 грн. 99 коп. (процентна складова), всього 12567 грн. 97 коп., від яких належить відняти внесені кошти на погашення заборгованості з 01.06.2015 р. (дата зміни облікових правил банку) в розмірі 203 грн. 23 коп. (12567,97-203,23 = 12364 грн. 74 коп.)), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 9), доказів на спростування якого відповідачка суду не надала. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] належить задовольнити повністю. Оскільки позов задоволено у повному обємі, тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтвердженні судові витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved