Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулась із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]»; третя особи без самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що у березні 2018 року позивач за місцем своєї роботи дізналась про вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] виконавчого напису від 06.11.2017 р. за №2366, згідно з яким із позивача на користь ПАТ «ПУМБ» стягнуто грошову суму в розмірі 17\~760,12 грн. за кредитним договором від 14.05.2015 року. Зважаючи на недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вимог статті 89 Закону України «Про нотаріат» при складенні нею виконавчого напису, а також порушення відповідачем порядку предявлення виконавчого напису до виконання та наявність спірності вимог щодо заборгованості позивача, просить суд визнати зазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 10.04.2018 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено проводити її розгляд у порядку загального позовного провадження. Також даною ухвалою було залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Ухвалою від 10.04.2018 р. задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим написом від 06.11.2017 р., зареєстрованим в реєстрі за номером 2366, який виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №GP-7607095 від 14.05.2015 року до набрання рішенням законної сили. Ухвалою від 22.08.2018 р. закрито підготовче судове провадження і призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 25.09.2018 р.. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] надіслав суду клопотання вих.№1589 від 29.08.2018 р. про розгляд справи без його участі (вх.№13243 від 05.09.2018 р.). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Виконавчим написом, вчиненим шостого листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за №2366, із позивача на користь ПАТ «ПУМБ» стягнуто грошову суму в розмірі 17\~760,12 грн. за кредитним договором №GP-7607095 від 14.05.2015 року в звязку з настанням строку платежу за даним договором та допущенням боржником прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09 жовтня 2016 року по 09 жовтня 2017 року. Сума заборгованості складає 17760,12 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5121,98 грн.; прострочена заборгованість за комісією 3417,71 грн.; прострочена заборгованість за процентами 1193,33 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 7787,17 грн.; строкова заборгованість за комісією 191 грн.; строкова заборгованість за процентами 48,93 грн.. Виконавчий напис набирає чинності із дати вчинення та має бути предявлений до виконання до відділу державної виконавчої служби протягом року з дня його вчинення (а.с.7). Позивач [PERSON] 16.03.2015 р. уклала з відповідачем ПАТ «ПУМБ» шляхом приєднання до пропозиції укласти договір (оферти) договір про надання споживчого кредиту з метою рефінансування заборгованості шляхом її погашення кредитору у повному обсязі за рахунок коштів кредиту у сумах та за реквізитами, зазначеними у цій Пропозиції, сплати комісійної винагороди Банку за переказ коштів та оплати ціни Договору страхування. Сума кредиту 16936,37 грн., в тому числі: рефінансування 15507,64 грн. та оплата Договору страхування 1458,73 грн. Розмір процентної ставки 9% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,35% (а.с.8). Між позивачем та АТ «[PERSON] КАПІТАЛ» 13.06.2013 р. було укладено кредитний договір №GP-4636383 на суму 19999,55 грн., в тому числі на загальні споживчі цілі 16447 грн. і на оплату Договору страхування 3552,55 грн. з процентною ставкою 14% річних, розмір комісії за обслуговування кредиту 1,95% (а.с.9). Відповідно до заяви про видачу готівки №6095291 від 13.06.2013 р. позивач одержала готівкою відповідно до умов укладеного договору 16447 грн. (а.с.10). Супровідним листом вих.№211 від 16.01.2018 р. приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області [PERSON] направив позивачці, кредитору (відповідачу) та Відділу освіти виконкому Тернівської районної у місті ради для відома і виконання постанову від 16.01.2018 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з примусового виконання виконавчого напису №2366 від 06.11.2017 р., що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.11,12-13). Позивачем подано суду виписку по особовим рахункам з 13.07.2013 р. по 11.11.2016 р. станом на 05.02.2016 р., виданої відділенням №6 ПУМБ в м. Кривий Ріг, з якої вбачається проведення оплат на суму 34238,73 грн. (а.с.14). Відповідно до довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором №GP-7607095 від 15 травня 2015 року, погашення отриманого кредиту позивачкою проводилось в період із 15.06.2015 р. по 15.07.2016 р. на загальну суму 8\~573,10 грн. (а.с.15). На підтвердження виконання кредитного договору позивачкою подано суду копії квитанцій про оплату (а.с.16-25). Позивачем подано повідомлення, в якому зазначено про реорганізацію (злиття) банків ПУМБ та «[PERSON] Капітал Україна», в результаті якої ПУМБ став правонаступником прав та зобовязань банку «[PERSON] Капітал Україна» по відношенню до його клієнтів, партнерів, контрагентів (а.с.26). Відповідач ПАТ «ПУМБ» вих.№1974 від 25.07.2017 року надіслав позивачці письмову вимогу (повідомлення), в якій нагадав, що 15.05.2015 р. між АТ «[PERSON] КАПІТАЛ», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та нею було укладено кредитний договір №GP-7607095 за умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредит на умовах, визначених Договором. Крім того, повідомив, що станом на 25.07.2017 р. у неї існує заборгованість перед Банком у розмірі 17\~028,51 грн.. За викладеного вимагав від позивачки виконати зобовязання перед Банком за кредитним договором, а саме: негайно погасити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 17028,51 грн. в строк до 01.08.2017 року. При цьому попередив, що в разі невиконання зазначеної вимоги [PERSON] застосує заходи: примусового позасудового стягнення заборгованості, зокрема вчинення виконавчого напису нотаріуса та покладе додаткові витрати щодо відшкодування Банку збитків, заподіяних невиконанням або неналежним виконанням своїх зобовязань за Кредитним договором, в тому числі будь-які витрати, що були понесені Банком в звязку зі стягненням заборгованості з Позичальника за Кредитним договором (відправка листів чи інших повідомлень (в т.ч. електронних) про необхідність погашення заборгованості, судові витрати, витрати на оплату юридичних чи посередницьких послуг щодо стягнення заборгованості тощо (а.с.53). Відповідно до наданого списку №22-1707290511-2 поштових відправлень рекомендованих листів зазначене повідомлення позивачці було відправлене 29.07.2017 р. (а.с.54). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~ Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.\~\~Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. В свою чергу, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, оцінюючи вищезгадані докази суд вважає, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, а також суми відсотків, комісії, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, суд звертає увагу на розбіжності у даті договору №GP-7607095, за яким вчинено виконавчий напис, оскільки відповідно до наданої позивачем копії цього договору він укладений із відповідачем 16.03.15 (згідно відтиску банку), тоді як у виконавчому написі датою договору є 14 травня 2015 року, а у письмовій вимозі (повідомленні) №вих.1974 від 25.07.2017 р. та довідці про стан та історію заборгованості датою даного договору відповідачем вказано 15.05.2015 рік. З огляду на вищевикладене, суд робить висновок про відсутність визначених у ст. 88 Закону України «Про нотаріат» підстав для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису. Також суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що в матеріалах справи щодо вчинення виконавчого напису відсутні беззаперечні докази направлення письмової вимоги банком позивачу, оскільки нотаріусу надані копії фіскального чеку ДД УДППЗ «Укрпошта» від 29.07.2017, список відправлень поштових відправлень (рекомендованих листів), де під №23 зазначено прізвище позивача, її адреса та номер поштового відправлення, з поштовим штампом від 29.07.2017. Проте матеріали справи не містять доказів отримання цієї письмової вимоги (повідомлення) позивачем. З повідомлення вих.№1974 від 25.07.2017 року направленого відповідачем позивачці, зазначено, що її заборгованість за кредитним договором №GP-7607095 від 15 травня 2015 року перед банком станом на 25.07.2017 року складає 17028,51 UAH. В оскаржуваному виконавчому написі зазначена сума 17\~760,12 грн.. При цьому, у вищезгаданому повідомленні не міститься складових заборгованості за кредитом, а також вказівок про те, що в разі несплати боргу саме він може бути збільшений. Доказів того, що вказані суми погоджувались між банком та позичальником, суду не надано. Відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Заборгованість позивача, яка значиться у виконавчому написі, не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні правові підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі виконавчого напису, вчиненого 06.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], а банк, в свою чергу, не позбавлений права звернутись до суду для захисту свої прав у порядку позовного провадження. Отже, суд дійшов висновку, що вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, а виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 704 грн. 80 коп. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 352 грн. 40 коп., а разом 1057 грн.20 коп.. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved