Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив 23 грудня 2020 року, в якій остаточно просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором найму житлового приміщення у гуртожитку та за комунальні послуги у розмірі 17 887,15 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 01 лютого 2017 року Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» з одного боку та [PERSON] з другого боку уклали Договір найму житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до п.1 Договору наймодавець надає наймачеві та членам його сім`ї, які проживають разом з ним у користування житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 17,2 м2. Пунктом 3.8. Договору встановлено, що наймач зобов`язується вносити щомісяця до 10 числа наступного періоду плату за житло, якщо інше не встановлено законодавством. Плата за житлове приміщення і комунальні послуги для наймача житлового приміщенню включає в себе: плату за утримання і ремонт житлового приміщення (плата за послуги та роботи утримання та поточного ремонту загального майна в будинку) та утримання прибудинкової території; плату за комунальні послуги. Відповідач не дотримався своїх зобов`язань за договором найму, укладеним з позивачем, а саме: не вносив оплату у повному обсязі за користування найманим житловим приміщенням та використані комунальні послуги в період з листопада 2019 року по 01 грудня 2020 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01 грудня 2020 року становить 17 887,15 грн. Позивачем відповідачу під розписку було вручено повідомлення-попередження з вимогою погасити заборгованість по оплаті за найм житла та комунальних послуг та попередження щодо звернення з позовом до суду. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача - Шляєв І.В не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 811 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Судом встановлено, що 01 лютого 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» як наймодавцем та [PERSON] як наймачем було укладено Договір найму житлового приміщення у гуртожитку, згідно з яким Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» надало [PERSON] та членам його сім`ї у користування житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 17,2 м2 (а.с. 4-6). Позивач свої зобов`язання за вищевказаним договором виконав, надавши відповідачу у користування житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 17,2 м2. У частині 3 статті 815 ЦК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно з п. 3.8 вищевказаного Договору [PERSON] як наймач зобов`язаний вносити щомісяця до 10 числа наступного періоду плату за житло, якщо інше не встановлено законодавством. Плата за житлове приміщення і комунальні послуги для наймача житлового приміщенню включає в себе: плату за утримання і ремонт житлового приміщення (плата за послуги та роботи з утримання та поточного ремонту загального майна в будинку) та утримання прибудинкової території; плату за комунальні послуги. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Однак, в порушення умов Договору найму житлового приміщення у гуртожитку від 01 лютого 2017 року не в повному обсязі виконував свої зобов`язання за вказаним договором, а саме не вносив оплату в повному обсязі за користування найманим житловим приміщенням та використані комунальні послуги, у зв`язку з чим станом на 01 грудня 2020 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за договором найму житлового приміщення у гуртожитку та за комунальні послуги у розмірі 17 887,15 грн., що підтверджується Довідкою про заборгованість станом на 01 грудня 2020 року (а.с. 27). У пункті 4.1 Договору найму житлового приміщення у гуртожитку від 01 лютого 2017 року сторонами було обумовлено, що наймодавець має право вимагати від наймача своєчасно вносити плату за житло та вживати заходів до усунення виявлених недоліків, які пов`язані з наданням житлово-комунальних послуг і виникли з вини наймача, дотримуватися правил і вимог інших нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. 15 вересня 2020 року позивачем було вручено відповідачу повідомлення-попередження про наявність заборгованості з вимогою погасити заборгованість за житлове приміщення та комунальні послуги (а.с. 8). Однак, заборгованість за договором найму житлового приміщення у гуртожитку та за комунальні послуги відповідачем погашена так і не була. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За таких обставин, під час розгляду справи судом встановлений факт порушення відповідачем прав позивача, які підлягають судовому захисту, а отже суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором найму житлового приміщення у гуртожитку від 01 лютого 2017 року станом на 01 грудня 2020 року у розмірі 17 887,15 грн. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 525, 610, 629, 810, 812, 815 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved