Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У квітні 2015 року представник НТУУ «КПІ» звернувся в суд з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] з підстав, передбачених статтями 71, 72 ЖК України та просив його виселити з зазначеного приміщення без надання іншого житла. Свої вимоги мотивує тим, що гуртожиток [ADDRESS] знаходиться на балансі НТУУ «КПІ», є державною власністю та відноситься до сфери управління Міністерства освіти і науки України. Наказом ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» № 4-85 від 03.09.2001 року «Про встановлення статусу жилих будівель,які знаходяться на балансі НТУУ «КПІ», гуртожитку № 18 встановлено статус гуртожитку для проживання одиноких студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ». Порядок надання жилої площі у гуртожитках, користування ними та їх утримання регулюється примірним положенням про студентський гуртожиток вищого навчального закладу від 13.11.2007 року №1004. Пунктом 2 зазначеного положення передбачено, що студентські гуртожитки вищих навчальних закладів призначені для проживання на період навчання іногородніх студентів, слухачів, курсантів та деяких інших категорій осіб за умови відсутності в них іншого місця проживання. Відповідач по справі не є ані студентом, ані курсантом НТУУ «КПІ», не перебуває у жодних інших правовідносинах з університетом, проте зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З 01.07.2013 року Відповідач за вказаною адресою не проживає, особистих речей в гуртожитку не має, оплату комунальних послуг не здійснює, кімнатою не цікавиться. Вказане актом №2662 від 23.12.2014 року, складеним працівниками гуртожитку. З огляду на наведене представник Позивача просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, виселити з зазначеної кімнати та зняти відповідача з реєстраційного обліку. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Дослідивши матеріали справи суд вирішив частково задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України виходячи з наступного. Судом встановлено, що гуртожиток [ADDRESS] знаходиться на балансі НТУУ «КПІ», є державною власністю та відноситься до сфери управління Міністерства освіти і науки України. Наказом ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» № 4-85 від 03.09.2001 року «Про встановлення статусу жилих будівель,які знаходяться на балансі НТУУ «КПІ», гуртожитку № 18 встановлено статус гуртожитку для проживання одиноких студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ». Порядок надання жилої площі у гуртожитках, користування ними та їх утримання регулюється примірним положенням про студентський гуртожиток вищого навчального закладу від 13.11.2007 року №1004. Пунктом 2 зазначеного положення передбачено, що студентські гуртожитки вищих навчальних закладів призначені для проживання на період навчання іногородніх студентів, слухачів, курсантів та деяких інших категорій осіб за умови відсутності в них іншого місця проживання. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте з 01.07.2013 року за вказаною адресою не проживає, особистих речей в гуртожитку не має, оплату комунальних послуг не здійснює, кімнатою не цікавиться. Вказане актом №2662 від 23.12.2014 року, складеним працівниками гуртожитку. Відповідно до п. 14 Примірного положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу від 13.11.2007 року №1004 проживання в студентських гуртожитках сторонніх осіб забороняється. Відповідно до статей 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Вимога Позивача про зобовязання Соломянський РВ ГУДМС України в м. Києві зняти Відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, автоматично є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. В іншій частині позовних вимог суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial