Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 16.07.2014 року між Маріупольським міжрайонним відділом Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Донецькій області та [PERSON] було укладено договір №408 на навчання відповідача за кошти Маріупольського МВДСО у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту ДСО при МВС України. Зазначеним договором визначено, що відповідач за для прийняття на службу до міліції повинен пройти курс навчання у вказаному училищі, а по закінченню відпрацювати на посаді міліціонера з охорони обєктів Маріупольського МВДСО не менш як три роки, при цьому позивач зобовязується оплати послуги навчального закладу. Позивач свої зобовязання виконав, вартість навчання склала 13149,41 грн. Після закінчення навчання відповідача було наказом №330 о/с від 12.11.2014 року призначено на посаду міліціонера взводу №1 роти охорони обєктів. Також договором передбачено, що у разі звільнення відповідача до закінчення вищевказаного трирічного строку, останній повинен впродовж одного календарного місяця відшкодувати повну вартість свого навчання. Так 04.03.2015 наказом №50 о/с відповідача було звільнено за порушення дисципліни, проте останній вартість свого навчання позивачу не відшкодував. У звязку з порушенням вищевикладеним законних прав та інтересів позивача, останній змушений звернутись до суду з даним позовом, яким просить стягнути зі [PERSON] на користь Маріупольського МВДСО суму відшкодування за навчання у розмірі 13 149,41 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.. В судовому засіданні представник позивача не був присутнім, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, не сповістив суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність сторін, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2014 року між Маріупольським міжрайонним відділом Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Донецькій області та [PERSON] було укладено договір №408 на навчання кандидата на службу в органах ВСУ у вищому професійному училищі Департаменту ДСО при МВС України. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору [PERSON] для прийняття на службу до міліції та заняття посади міліціонера роти повинен пройти курс навчання у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту ДСО при МВС України, а по закінченню навчання відпрацювати на вказаній посаді не менш як три роки. При цьому відділ зобовязується оплатити послуги навчального закладу. Пунктом 1.2. договору визначено, що вартість навчання складає 13149,41 грн., яка відповідно до листа начальника Вінницького ВПУ ДДСО при МВС України від 30.03.2015 року №471 була сплачена в повному обсязі Маріупольським МВДСО. Наказом Управлінням державної служби охорони ГУМВС України в Донецькій області №330 о/с від 12.11.2014 року молодшого сержанта міліції [PERSON], прибулого після закінчення Вінницького вищого професійного училища Департаменту ДСО при МВС України, призначено міліціонером взводу №1 роти охорони обєктів Маріупольського МВУДСО з 05.11.2014 року. Відповідно до витягу з наказу №50 о/с від 04.03.2015 року Управлінням державної служби охорони ГУМВС України в Донецькій області молодшого сержанта міліції [PERSON] міліціонера взводу №1 роти охорони обєктів Маріупольського МВДСО звільнено з органів МВС за п.63 «е» за порушення дисципліни з 04.03.2015 року. При цьому зазначено, що вислуга на день звільнення у календарному обчисленні складає: 01 рік 07 місяців 19 днів, тобто менш 3-х років. Так відповідно до п. 2.6. договору №408 від 16.07.2014 року у випадку звільнення зі служби на посаді в УДСО при ГУМВС України в Донецькій області до спливу трирічного терміну (підстави та мотиви звільнення не мають значення) в продовж одного календарного місяця [PERSON] зобовязався повернути позивачу витрати, повязані з його навчанням в повному обсязі, тобто в розмірі 13149,41 грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з ч. 7 ст. 18 Закону України «Про міліцію» особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п. 3. Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затвердженого Постановою КМ України від 01 березня 2007 року витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. На підстави викладеного в порядку ст.16 ЦК Украни, ст.15 ЦПК України, відповідно до яких у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, позивач у звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань за договором № 408 від 16.07.2014 року, а саме невідшкодуванням витрат понесених позивачем на його навчання у строк встановлений договором, обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом за захистом свого права. Тому даний позов підлягає задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума відшкодування в розмірі 13149,41 грн. Крім того відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved