Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У жовтні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.05.1995 року. Від шлюбного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинились в червні 2018 р., з причини різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя. З червня 2018 сім'я існує формально, кожен з них веде самостійне господарство. Подальше сумісне життя та примирення вважає неможливим. Спір про поділ майна відсутній. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивачка [PERSON] через канцелярію суду надала заяву від 16.11.2018 р. про підтримку позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] також через канцелярію суду надав заяву від 29.11.2018 р. про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 12.05.1995 року підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.05.1995 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Запоріжжя, запис № 145. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.05.2004 року, виданого Августинівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, сторони по справі мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Судом також було встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не мають з червня 2018 року. Спір стосовно майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на час розгляду даної справи - відсутній. Після розірвання шлюбу, дитина буде проживати з матір'ю. Питання про виплату аліментів у даній справі не вирішується. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, та не мають наміру на збереження шлюбу, суд приходить до висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - «[PERSON]». Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивачка [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказаного питання не розглядає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved