Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 5000 гривень щомісяця до досягнення ним повноліття. Також, просить стягнути з відповідача 6638 гривень додаткових витрат на утримання сина. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 03 жовтня 2015 року. Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Разом з тим, сімейне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинені, проживають окремо. Відповідач дитині матеріально допомагає нерегулярно. Також, зазначає, що дитина постійно хворіє, тому потребує додаткових витрат на лікування. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2018 року шлюб з [PERSON] розірвано. У квітні 2018 року відповідач перестав надавати будь-які кошти на утримання дитини. Після звернення до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів та додаткових витрат, останній кошти надавати не почав. Лише в липні 2018 року відповідач оплатив вартість однієї вакцини для сина у розмірі 1500 гривень. Зазначила, що у суму 5000 гривень аліментів на місяць входять наступні витрати: оплата за дитячий садок приблизно у розмірі 500-1000 гривень, витрати на їжу приблизно у сумі 2000 гривень, витрати на ліки для дитини у розмірі 1000 гривень, витрати на дитячу одежу та взуття, іграшки, участь дитини у розвиваючих та розважальних програмах. Пояснила, що додаткові витрати на дитину складаються з витрат на лікування дитини та придбання ліків. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що до листопада 2018 року по мірі можливості купував дитині речі та продукти. Потім перестав матеріально допомагати сину, оскільки у нього не було коштів. Зазначив, що допомогу надавали його батьки. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1600 гривень щомісяця. Також, визнає позов в частині стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 2000 гривень. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Позивач у судовому засіданні зазначила, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2018 року шлюб з [PERSON] розірвано. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зазначає, що до листопада 2018 року по мірі можливості купував дитині речі та продукти. Разом з тим, на підтвердження своїх доводів відповідач доказів суду не надав. Позивач у судовому засіданні пояснила, які витрати складають суму аліментів, яку вона просить стягнути з відповідача, а саме: оплата за дитячий садок приблизно у розмірі 500-1000 гривень, витрати на їжу приблизно у сумі 2000 гривень, витрати на ліки для дитини у розмірі 1000 гривень, витрати на дитячу одежу та взуття, іграшки, участь дитини у розвиваючих та розважальних програмах. На підтвердження таких витрат позивач надала суду копії квитанцій (а.с. 13-17). [PERSON] просить суд стягнути з відповідача 5000 гривень аліментів на утримання сина щомісяця. Зазначила, що просить стягнути з відповідача всі витрати на дитину, оскільки вона не працює і перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Законом визначено, що утримувати дитину зобов'язані обоє батьків. Таким чином, оскільки відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 2500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 жовтня 2018 року. Позивач також просить суд стягнути з [PERSON] додаткові витрати на сина в розмірі 6638 гривень. Пояснює, що такі витрати складаються з оплати лікування дитини та придбання ліків. Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покривитися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У матеріалах справи містяться копії медичних висновків та у судовому засіданні оглянутий оригінал медичної картки [PERSON] (а.с. 10-12). Позивач також надала суду копії платіжних документів на підтвердження придбання ліків за призначенням лікарів, виклики оплатної медичної допомоги, тощо. Разом з тим, витрати за цими платіжними документами не складають 6638 гривень, оскільки частина цих витрат має погашатися за рахунок аліментних платежів. Відповідач у судовому засіданні вимогу про стягнення з нього додаткових витрат визнав частково у сумі 2000 гривень. За таких обставин, вимога позивача про стягнення додаткових витрат на дитину підлягає задоволенню частково в сумі 2000 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1409 гривень 60 копійок.

Outcome: partial