Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У квітні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач зазначила, що 28.08.2009 року було укладено договір позики з відповідачкою, згідно з її розпискою на отримання 47.000 доларів США, які позичальник зобов'язала повернути через 5 років. Передача грошей була здійснена у нотаріальній конторі після укладення договору купівлі-продажу позивачем своєї квартири. Відповідач була брокером у договорі купівлі-прожажу позивачем квартири іншим особам. Згідно з ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідач у односторонньому порядку змінила дату повернення боргу. На даний час борг не повернула. Позивач просила стягнути з відповідача суму боргу з нарахування за прострочення повернення боргу такі суми: 1. суму основного боргу у розмірі 1.101.821 грн., 2.суму пені у розмірі 211.450 грн. 47 коп., 3. суму 3% відсотків у розмірі 19.470 грн. 58 коп., суму індексу інфляції у розмірі 221.466 грн. 02 коп., 4. судовий збір у сумі 3.654 грн. В судовому засіданні 10 листопада 2015 року представник позивача уточнила позовні вимоги. Просила суд стягнути з відповідача: 1.Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) суму основного боргу у розмірі 47 000 доларів США з подальшою конвертацією цієї суми в національну валюту відповідно курсу НБУ на день здійснення платежу. 2.Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) суму пені за невчасно виконане грошове зобов'язання у розмірі 485 345,61 грн. (Чотириста вісімдесят п'ять тисяч триста сорок п'ять) грн., 61 коп. 3.Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) суму трьох відсотків річних з простроченої суми у розмірі 38 507,50 грн. (Тридцять вісім тисяч п'ятсот сім) грн., 50 коп. 4.Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) витрати за сплату судового збору у сумі 3 654,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить позов з уточними позовними вимогами задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не з'являлась, про день і час розгляду справи була повідомлена судовими повістками за адресою місця її реєстрації. По справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Ухвалою суду від 15 листопада 2010 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає - задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи 28.08.2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] уклали договір позики. Згідно з розпискою на отримання 47.000 доларів США, які позичальник зобов'язала повернути через 5 років. Передача грошей була здійснена у нотаріальній конторі після укладення договору купівлі-продажу позивачем своєї квартири. Відповідач була брокером у договорі купівлі-прожажу позивачем квартири іншим особам. Відповідач у односторонньому порядку змінила дату повернення боргу. На час судового засідання борг не повернула. У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Так, сума основного грошового зобов'язання визначена у іноземній валюті. А саме: 47 000 доларів США, що на момент подачі позовної заяви еквівалентно до національної валюти України (23,510 грн. за 1 долар США) 1 104 970,00 (Один мільйон сто чотири тисячі дев'ятсот сімдесят) грн., 00 коп. Відповідно до положень ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до «Аналізу практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві» підготовленого Верховним Судом України: «Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, згідно з частинами 1 та 2 ст.533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суди у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню у цій іноземній ваіюті з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу». Тому, позовні вимоги у частині стягнення суми основного боргу позивач уточнив: Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) суму основного боргу у розмірі 47 000 доларів США з подальшою конвертацією цієї суми в національну валюту відповідно курсу НБУ на день здійснення платежу. Також підлягає сплаті на користь Позивача три відсотки річних від простроченої суми. Відповідно, до ч.2 ст. 625 ЦК України: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням. Згідно ч 1 ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначено у вищенаведеному аналізі практики ВСУ: «Беручи до уваги правову природу трьох процентів річних, передбачених ст.625 ЦК, як особливої міри відповідальності, правильною є практика судів, які стягують їх виключно в національній валюті Україні - гривні». Положення ч.2 ст.533 ЦК України мають приписи про необхідність виконання грошового зобов'язання між резидентами України виключно у валюті України (валюта платежу). Відтак вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги. Так, період прострочення зобов'язання становить 424 дні (з 29.08.2014 по 26.10.2015 включно). Позовні вимоги в цій частині уточнюю: - розрахунок 3% річних від простроченої суми здійснюється за формулою: 47 000 - сума боргу * 3% / 365 - кількість днів у році * 424 - кількість днів прострочення = 1 637,92 долара США, що еквівалентно до національної валюти України станом на 03.04.2015 - день подання позовної заяви (23,510 грн. за 1 долар США) 38 507,50 грн. (тридцять вісім тисяч п'ятсот сім) грн., 50 коп. З урахуванням приписів ст.549, ч.2 ст.625 ЦК України та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. За таких підстав, з Відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Згідно із нормами ст.611 ЦК України, «у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені, штрафу)». Відповідно до аналізу практики ВСУ: «... відповідальність, передбачена ст.625 ЦК, є особливою мірою відповідальності боржника за порушення грошового зобов 'язання і може застосовуватися незалежно від застосування кредитором інших видів відповідальності або інших забезпечувальних заходів, зокрема неустойки. Беручи до уваги подібність правової природи ст.549 ЦК (щодо сплати пені) та ст.625 ЦК (щодо сплати трьох процентів річних), передбачена цими статтями відповідальність може застосовуватись незалежно одна від одної. Чинне цивільне законодавство не забороняє визначення сторонами в договорі різних видів забезпечення зобов'язань. При цьому нарахування та стягнення неустойки (нені) в разі прострочення виконання зобов'язання (ст.549 ЦК) є правом кредитора, реалізація якого жодним чином не залежить від застосування інших видів цивільно-правової відповідальності, передбачених законом за порушення зобов'язання (ст.625 ЦК). З огляду на зазначене слід вважати правильною позицію судів, відповідно до якої заходи відповідальності за порушення грошового зобов'язання та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена ...». Так, ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 за № 543/96-ВР із змінами та доповненнями передбачений порядок відповідно до якого платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до ч. 3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що ч.2 ст.258 ЦК України визначено позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), то позовні вимоги у цій частині уточнюю: - пеня за несвоєчасно виконане грошове зобов'язання становить 20 644,22 доларів США, що еквівалентно до національної валюти України станом на 03.04.2015 - день подання позовної заяви (23,510 грн. за 1 долар США) 485 345,61 грн. (чотириста вісімдесят п'ять тисяч триста сорок п'ять) грн., 61 коп. Пеня за несвоєчасно виконане грошове зобов'язання розраховано за формулою 47 000 - сума боргу * 0,069% - подвійну облікову ставку НБУ у день прострочення (29.08.2014 - 12.11.2014) * 76 - кількість днів прострочення = 2 464,68 доларів США. 47 000 - сума боргу * 0,077% - подвійну облікову ставку НБУ у день прострочення (13.11.2014 - 05.02.2015) * 85 - кількість днів прострочення = З 076,15 доларів США. 47 000 - сума боргу * 0,107% - подвійну облікову ставку НБУ у день прострочення (06.02.2015 - 03.03.2015) * 26- кількість днів прострочення = 1 307,54 доларів США. 47 000 - сума боргу * 0,165% - подвійну облікову ставку НБУ у день прострочення (04.03.2015 - 27.08.2015) * 177 - кількість днів прострочення = 13 726,35 доларів США. 47 000 - сума боргу * 0,148% - подвійну облікову ставку НБУ у день прострочення (28.08.2015) * 1 - кількість днів прострочення = 69,56 доларів США. Всього за весь період сума пені становить 2 464,68 + 3 0 76,15 + 1 307,54 + 13 726,35 + 69,50 = 20 644,22 доларів США. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Вважаємо, що вимоги Позивача є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують їх вимоги відсутні. В жовтні 2015 року позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги в такій редакції: Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) суму основного боргу у розмірі 47 000 (сорок сім тисяч) доларів США з подальшою конвертацією цієї суми в національну валюту відповідно курсу НБУ на день здійснення платежу. 2. Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) суму пені за невчасно виконане грошове зобов'язання у розмірі 485 345,61 грн. (Чотириста вісімдесят п'ять тисяч триста сорок п'ять) грн., 61 коп. 3. Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) суму трьох відсотків річних з простроченої суми у розмірі 38 507,50 грн. (Тридцять вісім тисяч п'ятсот сім) грн., 50 коп. 4. Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) витрати за сплату судового збору у сумі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн., 00 коп. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. До теперішнього часу відповідач грошові кошти позики, позивачу не повернув. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з розрахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача борг у сумі 381 430,7 грн., 3% річних від суми боргу, а саме 11 035, 36 грн., а також витрати від знецінення грошових коштів, завдані інфляцією в розмірі 8010,00 грн., а всього 400 476,06 грн. Тому, на підставі ст.ст. 509, 524, 545, 652, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved