Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, [PERSON] і просить: - припинити дії виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області та [PERSON], які порушують її сімейні права самостійно володіти та розпоряджатись спільною власністю подружжя; - визнати незаконними та скасувати правові акти індивідуальної дії: рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» та рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності»; - відновити правовідношення, яке існувало до порушення її прав на недоторканість сімейного життя до прийняття рішень виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» та від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності». В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 1970 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] В період шлюбу вони набули земельну ділянку по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів, на якій збудували житловий будинок. 31 травня 2015 року вона дізналась що 30 серпня 2007 року виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради прийняв рішення за №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства», яким присвоєно частині індивідуального житлового будинку [PERSON], що складається із коридору 2-1, житлової кімнати 2-2, житлової кімнати 2-3, ванної кімнати 2-4, кухні з топкою 2-5, адресу [ADDRESS] взамін вул. Щорса,40/2, а також присвоєно частині індивідуального житлового будинку [PERSON], що складається із коридору та топки 1-1, кухні 1-2, житлової кімнати 1-3, коридору 1-4, житлової кімнати 1-5, ванної кімнати 1-6, туалету 1-7 адресу [ADDRESS] взамін вул. Щорса,40/2. Того ж дня вона дізналась і про рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №476 п.3 від 11 жовтня 2007 року «Про оформлення права власності», яким [PERSON] надано дозвіл на оформлення права власності на квартиру №1 та квартиру [ADDRESS]. Вказує, що зазначені рішення винесені без її відома та згоди, як другого з подружжя, що призвело до порушення її сімейних прав, саме цими рішеннями вона позбавилась прав на володіння та розпорядження спільною сумісною власністю подружжя домоволодінням по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів. Оскільки жодних договорів про поділ зазначеного будинковолодіння між нею та [PERSON] не укладалось, тому виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради без її згоди допустив розпорядження спільною сумісною власністю, що потребувало нотаріального посвідчення згоди на такий поділ, й під приводом присвоєння частинам житлового будинку окремих адрес, виконавчий комітет фактично відчужив ці частини без її згоди на користь [PERSON] Крім того, оспорювані нею рішення виконкому підписані не міським головою, на якого такі обов»язки покладено ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а першим заступником міського голови, який законом не наділений такими повноваженнями. В судове засідання позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з»явилась, надавши повноваження на представництво своїх інтересів [PERSON] Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що ні він, а ні його дружина не звертались до виконкому із заявами про розподіл житлового будинку, таку заяву писав їх син [PERSON], який в подальшому шляхом обману заволодів квартирою №2 по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів. Представник відповідача виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області [PERSON] проти позову заперечила, посилаючись на те, що оспорювані рішення прийняті в межах повноважень виконкому, на підставі заяви власника будинковолодіння [PERSON], й підписані уповноваженою на те особою, оскільки згідно регламенту виконавчого комітету у разі відсутності голови міської ради, право підпису рішень має перший заступник. Оскільки на час винесення першого рішення міський голова був у відпустці, а на час винесення другого у відрядженні, виконання обов»язків міського голови було покладено на його першого заступника [PERSON], який і підписав рішення. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25 липня 1970 року по даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АБ №368068 від 25 липня 1970 року (а.с.82). На підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради депутатів трудящих Хмельницької області №153 від 17 червня 1977 року «Про будівництво індивідуального житлового будинку» [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці виділеній колгоспом «Комунар» по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів в строк до 17 червня 1980 року (а.с.83). 30 серпня 2007 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області прийнято рішення за №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» (а.с.149), згідно якого частині індивідуального житлового будинку [PERSON], що складається із коридору 2-1, житлової кімнати 2-2, житлової кімнати 2-3, ванної кімнати 2-4, кухні з топкою 2-5, присвоєно адресу [ADDRESS] взамін вул. Щорса,40/2, а частині індивідуального житлового будинку [PERSON], що складається із коридору та топки 1-1, кухні 1-2, житлової кімнати 1-3, коридору 1-4, житлової кімнати 1-5, ванної кімнати 1-6, туалету 1-7 присвоєно адресу [ADDRESS] взамін вул. Щорса,40/2. Цим же рішенням [PERSON] запропоновано звернутись в ДПВП «Архітектура», БТІОР, міське управляння земельних ресурсів для внесення змін в технічну документацію. Зазначене рішення, як вбачається з його змісту, прийнято на підставі заяви [PERSON], що проживає [INFO], витягу з Єдиного реєстру заборони відчуження майна від 10 серпня 2007 року, рішення виконкому від 28 грудня 2006 року №596 п.1 «Про дозвіл на будівництво», графічних матеріалів. 11 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради прийнято рішення №476 п.3 «Про оформлення права власності» (а.с.150), згідно якого [PERSON] надано дозвіл оформити право власності на квартиру №1 з господарськими будівлями (гараж) та квартиру №2 з господарськими будівлями (теплиця, хлів, майстерня, льох, кладовка, вбиральня) по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів. Зазначене рішення прийнято на підставі заяви [PERSON], що проживає [INFO], технічного паспорту, рішення виконкому міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2, плану земельної ділянки, про що зазначено у самому рішенні. Однак, вищезазначене рішення виконавчого комітету міської ради від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності» на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 28 лютого 2008 року №107 п.13 визнано таким, що втратило чинність. Натомість цим же рішенням від 28 лютого 2008 року №107 п.13 надано дозвіл [PERSON] оформити право власності на квартиру №1 з господарськими будівлями (теплиця, хлів, майстерня, льох, кладовка, вбиральня) по вул. Щорса,40/2, а також на квартиру №2 з господарськими будівлями (гараж) по вул. Щорса,40/2. Реалізовуючи вищезазначене рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №107 п.3 від 28 лютого 2008 року, [PERSON] 02 липня 2008 року отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру №2 з господарськими будівлями (гараж) по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів, зареєструвавши 06 серпня 2008 року своє право власності на цю квартиру у Старокостянтинівському БТІ, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20678607 від 23 жовтня 2008 року. В подальшому, на підставі договору дарування, посвідченого 23 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подарував вищезазначену квартиру з господарськими будівлями (гараж) №2 по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів та земельну ділянку площею 0,0588 га за цією ж адресою своєму синові [PERSON] Зазначений договір дарування оспорювався у судовому порядку відповідачем [PERSON] з підстав вчинення правочину під впливом обману (справа №683/1745/13-ц, 2/683/30/2014 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним правочину вчиненого під впливом обману). Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2014 року у вищезазначеній цивільній справі, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 29 квітня 2014 року (за апеляційною скаргою [PERSON]С.) та ухвалою колегії суддів цього ж апеляційного суду від 13 жовтня 2015 року (за апеляційною скаргою [PERSON]В.), в задоволені позову [PERSON] відмовлено за недоведеністю. Разом з тим, судами встановлено, що відчуження квартири [ADDRESS] відбулось з відома та за згодою дружини [PERSON] - [PERSON] , яка на підставі нотаріально посвідченої згоди від 23 жовтня 2008 року надала нотаріусу згоду на дарування її чоловіком [PERSON], з яким перебуває у зареєстрованому шлюбі і проживає однією сім»єю, набутого ними у зареєстрованому шлюбі нерухомого майна квартири №2 з господарськими будівлями і земельної ділянки площею 0,0588 га по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів сину [PERSON] та надала згоду на укладення договору дарування. Отже, встановлені судом обставини даної справи свідчать про те, що необхідність прийняття виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради рішень №387 п.2 від 30 серпня 20007 року та №476 п.3 від 11 жовтня 2007 року була обумовлена, не поділом майна подружжя, а реалізацією права подружжя [PERSON] на відчуження частини житлового будинку своєму сину [PERSON] Що стосується доводів позивачки, що оскаржувані нею рішення винесені без її відома та згоди, то вони не можуть бути перевірені судом, оскільки документи на підставі яких приймались ці рішення знищені у зв»язку із закінченням строків їх зберігання, що підтверджуються актом про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, схваленого протоколом засідання ЕК виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 08 травня 2013 року №1 (а.с.192-193). Разом з тим, дії [PERSON] по наданню 23 жовтня 2008 року згоди своєму чоловіку [PERSON] на укладення договору дарування саме квартири №2 з господарськими будівлями (гараж) по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів, що встановлено рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2014 року, яке набрало законної сили (справа №683/1745/13-ц, 2/683/30/2014 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним правочину вчиненого під впливом обману), свідчить про те, що вона знала про присвоєння житловому будинку по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів адрес: [ADDRESS] та [ADDRESS], а також знала, що право власності на ці квартири оформлено на чоловіка [PERSON], й добровільно разом із [PERSON] розпорядилась квартирою №2, надавши чоловікові згоду на її відчуження сину [PERSON] Посилання [PERSON] на те, що рішеннями виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» та від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності» вона позбавилась прав на володіння та розпорядження спільною сумісною власністю подружжя домоволодінням по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів на користь [PERSON] не заслуговують на увагу з наступних підстав. Відповідно до ст.60 СК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Зі змісту зазначеної норми випливає, що якщо майно набуто подружжям під час шлюбу, то воно є спільною сумісною власністю подружжя незалежно від того на кого із подружжя воно юридично оформлено. Будинковолодіння по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів було набуто подружжям [PERSON] під час шлюбу, а тому належало їм на праві спільної сумісної власності. Після впорядкування адресного господарства й присвоєння житловому будинку адреси квартира №1 та квартира [ADDRESS] та оформлення права власності на ці квартири на [PERSON], зазначене будинковолодіння, що стало складатись з квартири №1 та квартири №2 з господарськими будівлями, не перестало бути спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Саме через те, що квартира [ADDRESS] була спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], при посвідчення договору дарування від 23 жовтня 2008 року, який укладався між [PERSON] та його сином [PERSON], нотаріусом була отримана нотаріально посвідчена згода [PERSON], як співвласника майна, на таке відчуження. Отже, рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» та від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності» жодним чином не позбавляли [PERSON] права спільної сумісної власності на будинковолодіння, оскільки стосувались не поділу будинковолодіння, як спільного майна подружжя, а були прийняті для реалізації права подружжя [PERSON] на відчуження частини житлового будинку своєму сину [PERSON] Крім того, відповідно до підпункту а) п.8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, яке діяло на час прийняття оскаржуваних рішень, до повноважень органів місцевого самоврядування відносилось оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно фізичним та юридичним особам у разі виділення окремого об»єкта нерухомого майна зі складу об»єкта нерухомого майна. Таким чином, оскаржувані позивачкою рішення жодним чином не порушили її право спільної сумісної власності на будинковолодіння, що складалось із квартири №1 та квартири №2 по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів, про що свідчить її добровільне розпорядження квартирою №2 - дарування синові вже після прийняття оскаржуваних нею рішень. До того ж, рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності» втратило чинність на підставі рішення цього ж органу від 28 лютого 2008 року №107 п.13. Що стосується доводів [PERSON], про те, що рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» та від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності» підписані не уповноваженою на те, особою, то вони спростовуються наступним. Відповідно до ч.6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Разом з тим, згідно ч.3 ст.51 цього Закону виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь, та інших виконавчих органів ради. Згідно ст.53 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (в разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради. Аналогічні положення закріплені й у підпункті 3 пункту 3 Регламенту виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому №182 від 26 червня 2002 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин. Судом встановлено, що міський голова у період з 28 серпня 2007 року по 09 вересня 2007 року перебував у відпустці, що підтверджується копією з його особової справи, а тому на цей період його повноваження виконував перший заступник [PERSON], який відповідно мав право підпису рішень виконкому у цей період. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що 11 жовтня 2007 року міський голова перебував у відрядженні, однак будь-яких документів на підтвердження цього не має, оскільки такі знищені, що підтверджується актом про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду, затвердженим міським головою 01 липня 2015 року (а.с.189-190). Однак, відсутність документів, які б підтверджували повноваження першого заступника міського голови [PERSON] виконувати 11 жовтня 2007 року обов»язки міського голови, не є підставою для скасування підписаного ним рішення виконкому від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності», оскільки вказане рішення втратило чинність на підставі рішення цього є органу від 28 лютого 2008 року №107 п.13 «Про оформлення права власності», яке підписане міським головою [PERSON], й саме останнє рішення стало підставою для оформлення [PERSON] права власності на квартиру №1 та квартиру [ADDRESS]. З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed