Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернувся в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 10-140801/н від 05 серпня 2014 року, який був укладений між КС «Народний кредит» та [PERSON] , останній було видано кредит в сумі 5000 гривень з платою за користування в розмірі 58,4 % річних, тобто 0,16 % денних на суму залишку кредиту за кожний день користування. Відповідачем зобов`язання щодо повернення кредиту порушені. Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року задоволено позов КС «Народний кредит» та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12566 гривень 06 копійок та судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. Зазначене заочне рішення набрало законної сили 04 березня 2016 року. Після набрання рішенням законної сили [PERSON] здійснила 4 виплати на загальну суму 4134 гривні 40 копійок. Разом з тим, станом на день подачі позову до суду сума боргу за цим рішенням відповідачем повністю не погашена. У зв`язку з цим, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 24551 гривні 02 копійки, що складається з: - 21642 гривні 88 копійок - борг по відсоткам за користування кредитом; - 2352 гривні 07 копійок - інфляційні збитки; - 556 гривень 07 копійок - три відсотки річних. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року відкрито провадження у справі. 14 березня 2018 року представник позивача подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просила суд ухвалити рішенням, яким стягнути з відповідача: - 36269 гривень 83 копійки - борг по відсоткам за користування кредитом; - 3201 гривню 63 копійки - інфляційні збитки; - 662 гривні 79 копійок - три відсотки річних (а.с. 27-28). 21 жовтня 2020 року представник позивача подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог. Зазначає про те, що відповідач 19 червня 2018 року сплатила борг за рішенням суду, а тому відмовляється від вимоги про стягнення боргу за відсотками за користування кредитом (а.с. 74). У судове засідання представник позивача не з`явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у відсутність представника кредитної спілки, позовні вимоги підтримує з урахуванням заяви про відмови від частини вимог (а.с. 79). Відповідач у судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 78). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 10-140801/н від 05 серпня 2014 року, який був укладений між КС «Народний кредит» та [PERSON] , останній було видано кредит в сумі 5000 гривень з платою за користування в розмірі 58,4 % річних, тобто 0,16 % денних на суму залишку кредиту за кожний день користування (а.с. 12-14). Відповідачем зобов`язання щодо повернення кредиту порушені. Встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року задоволено позов КС «Народний кредит» та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12566 гривень 06 копійок та судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок (а.с. 15-16). Рішення набрало законної сили. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право стягнути суми, передбачені договором, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. [PERSON] подала до суду заяву, з якої вбачається, що суму боргу за заочним рішенням остання сплатила (а.с. 53). Зазначене підтверджується Звітом про здійснені відрахування та виплати Управління освіти і науки від 27 серпня 2018 року (а.с. 54). 21 жовтня 2020 року представник позивача подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог. Зазначає про те, що відповідач 19 червня 2018 року сплатила борг за рішенням суду, а тому позивач відмовляється від вимоги про стягнення боргу за відсотками за користування кредитом (а.с. 74). За період з 05 березня 2016 року по 13 березня 2018 року у відповідача утворилась заборгованість, що складається з: - 3201 гривні 63 копійки - інфляційні збитки; - 662 гривні 79 копійок - три відсотки річних. Розрахунок загальної суми заборгованості по кредитному договору станом на 13 березня 2018 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 30-31). Відповідач доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості суду не подала. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved