Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі №? 5, що знаходиться у м. Червонограді Львівської області. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до протоколу засідання уповноважених членів гаражного кооперативу № 5 у м. Червонограді від 22.06.1993 року на позивача було переоформлено недобудований цегляний гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі № 5 у м. Червонограді, який належав [PERSON] та закріплено за позивачем земельну ділянку [NUMBER]. В цьому ж році останній вступив у гаражний кооператив і почав завершувати будівництво гаражу, яке завершив у 1993 році. Цей гараж позивач побудував за власні кошти і використовував його для зберігання автотранспорту. Він володіє даним гаражем, сплачує членські внески як член гаражного кооперативу № 5, робив у гаражі поточний та капітальний ремонти. У 2014 році отримав у відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Червоноградського МУЮ Львівської області свідоцтво про право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування даного гаражу. Користується гаражем [NUMBER] у гаражному кооперативі № 5 без правовстановлюючих документів на нього. У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Пояснив, що комісія не приймала в експлуатацію гараж. Просить позов задовольнити. Представник відповідача позов не заперечила, однак зазначила, що позивачем не долучено до матеріалів справи документів про відповідність вказаного гаража нормам та не подав відомостей про прийняття гаража в експлуатацію. При вирішенні даної справи поклалася на думку суду. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи поклався на думку суду. Заслухавши позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Судом установлено, що відповідно до виписки з протоколу засідання уповноважених членів гаражного кооперативу № 5 у м. Червонограді від 22.06.1993 року недобудований цегляний гараж [NUMBER], що належав [PERSON] вирішено переоформити на [PERSON], закріпити за останнім земельну ділянку [NUMBER] (а.с. 4). Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.09.2014 року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка [NUMBER], яка знаходиться у Гаражному кооперативі № 5 у м. Червонограді, цільове призначення якої: колективне гаражне будівництво, будівництво і обслуговування індивідуального гаража (а.с. 6). З технічного паспорта на гараж [NUMBER] у кооперативі № 5, складеного 08.02.2013 року, видно, що реєстрація права власності такого за [PERSON] не проводилася. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку. встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законами (стаття 4 ЦПК України). У статті 15 ЦК України передбаченого право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, захист права власності у спосіб визнання такого права допускається у разі оспорення, невизнання його іншою особою, яка претендує на об'єкт власності, та якщо втрачений документ, який засвідчує право власності особи. Ураховуючи, що позивачем не наведено будь-яких обставин, які би свідчили про наявність таких підстав для звернення до суду про визнання права власності на гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі № 5 у м. Червонограді, суд вважає, що відсутні підстави для захисту цього права. Наведене відповідає висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-20цс11. Посилання позивача на статтю 331 ЦК України є безпідставним, з огляду на таке. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч.ч. 1, 2 статті 331 ЦК України). З аналізу вказаної правової норми та ч. 1 ст. 182 ЦК слід дійти висновку, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (ч. 3 ст. 331 ЦК України). Оскільки позивач не подав суду доказів завершення будівництва гаража [NUMBER] у гаражному кооперативі №5 у м. Червонограді, в судовому засіданні визнав, що даний гараж не прийнятий в експлуатацію, доказів державної реєстрації права власності на спірний гараж не подав, ураховуючи, що визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку ЦК України не передбачено, суд дійшов висновку, що позивач не набув права власності на нього. За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed