Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди в розмірі 5220,00грн., що спричинена необгрунтованою відмовою Дарницького районного центру зайнятості в реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою-підприємсцем, моральної шкоди в сумі 10000,00грн. від понесених позивачем страждань та порушення звичайного ритму життя у зв'язку з неправомірними діями відповідача, та витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00грн., які понесені в ході вимушеного захисту порушених прав позивача. В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що Дарницьким районним центром зайнятості було відмовлено в реєстрації трудового договору, укладеного 27.11.2013 р. між позивачем та СПД ФОП [PERSON], чим порушено право позивача на працю, передбачене ст.2 КЗпП України та наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 р. №260 про реєстрацію трудових договорів між працівником та фізичною особою протягом тижня з моменту фактичного допущення праціввника до роботи. При цьому, позивач зазначає, що постановою Окружного адіністративного суду м.Києва у справі №826/328/14 від 13.02.2014 р. на задоволення вимог позивача було визнано протипраною відмову зареєструвати вищевказаний трудовий договір, таким чином, на думку позивача ці обставини підтверджують обгрунтованість вимог про стягнння з відповідача матріальних щбитків та моральної шкоди, пов'язаних з протиправною відмовою у здійсненні реєстраційних дій. Щодо суми матеріальних збитків, оціненої позивачем станом на час звернення до суду (квітень 2014 р.), то з огляду на визначену трудовим договором заробітну плату, яку позивач мав отримувати щомісячно в розмірі 1305,00 грн., за чотири місяці з 27.11.2013 р. по березень 2014 р. включно, матеріальна шкода за підрахунком позивача складає 5220,00 грн. Водночас, неотримання позивачем заробітної плати протягом цих чотирьох місяців внаслідок дій відповідача, призвело до зниження поваги до особистості з боку друзів та знайомих, оскільки позивач був змушених позичати кошти на підтримання свого існування. Маючи при цьому 27 років та повну працездатність, позивач відчував приниження та був вимушений позбавити себе відпочинку в колі друзів, оскільки не міг його оплатити. Отже, посилаючись на ст.1173 Цивільного кодексу України, позивач оцінив завдану йому незаконними діями відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Крім того, просив стягнути витрати, пов'язані з необхідністю відновлення своїх прав в судовому порядку, що складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., оплачені квитанцією від 27.03.2014 р. В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги позову з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала з посиланням на те, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Щодо суті поставлених позові питань, вказувала на те, що по-перше, постанова Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №826/328/14 не набрала законної сили, оскільки до Київського апеляційного адміністративного суду було подано апеляційну скаргу 13.03.2014 р. По-друге, зазначила, що відмова Дарницького районного центру зайнятості у проведенні реєстрації трудового договору між позивачем [PERSON] та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] була цілком правомірною, оскільки для здійснення такої реєстрації 27.11.2013 р. звернулися [PERSON] та [PERSON], яка відрекомендувалася уповноваженою особою ФОП [PERSON], однак не мала відповідної довіреності. Таким чином, оскільки «Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю», затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 р. №260 прямо передбачено, що у разі звернення до органу реєстрації трудового договору особою, уповноваженою представляти інтереси фізичної особи, то така особа повинна пред'явити паспорт та подати оригінал та належним чином завірену копію ноторіального доручення. Працівником Дарницького районного центру зайнятості було роз'яснено необхідність пред'явлення відповідного документа, на підтвердження повноважень представника, та у зв'язку з відсутністю такого документа, повернуто матеріали без реєстрації. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Стосовно доводів представника позивача, що позови про відшкодування шкоди, завданої суб'єктом владних повноважень, належать до компетенції адміністративних судів, то суд зазначає, що згідно ч.2 ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, завданої протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо такі вимоги заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше, такі вимоги вирішуються в порядку цивільного або господарського судочинства. За таких обставин, оскільки спір стосується лише відшкодування шкоди, позивач правильно звернувся саме з цивільним позовом. Спосіб захисту цивільних прав щодо відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, коли заподіювачем шкоди є відповідні державні органи чи їхні посадові і службові особи, передбачений ст.ст. 1167, 1173 ЦК України. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом установлено, і це не заперечувалося в ході судового розгляду справи, для реєстрації трудового договору, укладеного 27.11.2013 між [PERSON] та ФОП [PERSON], до Дарницького районного центру зайнятості звернулися [PERSON] та [PERSON], яка відрекомендувалася уповноваженою особою ФОП [PERSON] Під час прийому у головного спеціаліста центру зайнятості сторонам було роз'яснено, що довіреність, видана ФОП [PERSON] не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки має бути нотаріально посвідченою, що стало підставою для відмови в проведенні реєстрації трудового договору від 27.11.2013 р. Так, п 1 «Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю» (надалі - Порядок), затвердженого наказом Мінпраці, від 08.06.2001 р., №260 «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою» визначено, що цей Порядок поширюється на фізичних осіб, які використовують найману працю: фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов'язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо) (далі - фізична особа). Відповідно до п. 2 зазначеного вище Порядку, укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи. У разі коли інтереси фізичної особи представляє за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа, така особа повинна подати на реєстрацію укладений між працівником і фізичною особою трудовий договір до державної служби зайнятості за місцем проживання фізичної особи. При цьому, згідно зазначеного Порядку для реєстрації трудового договору участь працівника при проведенні державної реєстрації не є обов'язковою, натомість фізична особа, яка використовує найману працю, має бути обов'язково, або направити уповноваженого нотаріальним дорученням представника. Слід зазначити, що зі змісту вищевказаного положення вбачається, що Порядком неодмінно наголошується, що доручення має бути нотаріально посвідченим. В судовому засіданні установлено, що для реєстрації трудового договору від 27.11.2013 р. інспектору не було надано нотаріального доручення [PERSON] на представлення інтересів ФОП [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог стосовно відшкодування шкоди позивачеві з боку відповідача, як матеріальної, так і моральної, оскільки судом не встановлено порушення співробітниками Дарницького районного центру зайнятості вимог Порядку для реєстрації трудового договору. Постанова Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №826/328/14 не набрала законної сили на час розгляду справи про стягнення шкоди з відповідача в порядку цивільного судочинства, тому встановлені зазначеним рішенням адміністративного суду обставини не є обов'язковими в розумінні ст.61 ЦПК України. Також, з наданих позивачем на підтвердження позовних вимог письмових доказів, судом установлено, що копія трудового договору б/н від 27.11.2013 р. не підписана з боку фізичної особи [PERSON] До того ж, в графі, в якій має міститися підпис фізичної особи, яка наймає на роботу працівника (позивача у справі), зазначено, що підпис простявляє [PERSON], «або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа» (а.с.8). Водночас, в цьому договорі не міститься підпису а ні ФОП [PERSON], а ні уповноваженої нею особи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 КПК України. За таких обставин, оскільки доводи про порушення прав позивача під час відмови в реєстрації трудового договору не доведені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, обґрунтування яких не спростовують доводів відповідача про правомірність дій Дарницького районного центру зайнятості.

Outcome: dismissed