Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 24 вересня 2010 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Зазначив, що спільне з відповідачем життя не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння та спільних інтересів. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Спір про поділ майна відсутній. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, а також неможливим є примирення. У звязку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує.\~ Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.\~\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2010 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 689, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 346312, виданим повторно 30 серпня 2016 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та відсутні спільні інтереси. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved