Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У квітні 2017 року позивач [PERSON] міський центр зайнятості звернувся до суду з уточненою в ході судового розгляду позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення допомоги по безробіттю, отриманої незаконним шляхом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 27.10.2014 року до них з питанням надання допомоги в працевлаштуванні звернувся відповідач, в той же час він був зареєстрований як такий, що шукає роботу. 27.10.2015 року йому було присвоєно статус безробітного і призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». При взятті на облік до центу зайнятості [PERSON] був також ознайомлений з правами та обовязками безробітних, попереджався про відповідальність за подання неправдивих відомостей, ним було отримано памятку для безробітних. В період з 27.10.2014року по 10.02.2015 року [PERSON] знаходився на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості як безробітний та отримував при цьому матеріальне забезпечення та соціальні послуги на період безробіття з 03.11.2014 року. Разом з тим, в результаті проведення перевірки обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та на підставі відомостей, наданих Державною податковою адміністрацією України, їх установою було виявлено, що [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний, відносився до зайнятого населення, а саме: з 03.11.2014 року навчається на денній формі навчання в Донецькому національному університеті Міністерства освіти і науки України та отримує стипендію з 01.12.2014 року по 31.01.2015 року згідно наказу учбового закладу від 21.11.2014 року № 2в/08. У звязку з викладеним, просять стягнути з відповідача на свою користь незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 16\~988 грн. 40 коп. Представник позивача заступник директора [PERSON] міського центру зайнятості [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяви про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.133). Суд вважає за можливим розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, в нього велика родина та він є переселенцем, тому в нього немає таких коштів, щоб їх виплатити. Також зауважив, що його провини у помилці [PERSON] міського центру зайнятості, щодо призначення йому допомоги по безробіттю, не має. Дослідивши подані позивачем документи, заслухавши відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] був взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з м. Донецьк до м. Бердянськ, що підтверджується довідкою від 05.11.2014 року № [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до довідки від 13.08.2015 року № [NUMBER], [PERSON] перемістився з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з м. Донецьк до м. Словянськ (а.с.72). Як вбачається з персональної картки [PERSON], 27.10.2014 року останній був взятий на облік як особа, що потребує надання допомоги в працевлаштуванні та отримав статус безробітного (а.с.91-96, 98). Згідно запиту [PERSON] міського центру зайнятості від 14.07.2015 року, за результатами звірки з ПФУ виявлено, що [PERSON], перебуваючи на обліку в [PERSON] МЦЗ, як безробітний протягом 4 кварталу 2014 року, отримав дохід від Донецького національного університету - стипендію (а.с.97). Довідкою № 2668 [PERSON] міського центру зайнятості встановлено, що [PERSON], як безробітний, отримав дохід за лютий 2015 року в розмірі 16\~988,40 грн. (а.с.99). Відповідно до відповіді Донецького національного університету від 31.07.2015 року, [PERSON] в 4 кварталі 2014 року був студентом їх закладу денної форми навчання з 03.11.2014 року й отримував стипендію з 01.12.2014 року по 31.01.2015 року (а.с.100). Даний факт було виявлено [PERSON] міським центром зайнятості в результаті розслідування страхового випадку у відповідності до вимог п.5, п.6 спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики, державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62 «Про затвердження порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним» (далі - Порядок) та встановлено порушення чинного законодавства у сфері зайнятості населення (належність безробітного до категорії зайнятого населення, про що було складено відповідний Акт розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 10.08.2014 року № 175 (а.с.101-102). Згідно повідомлення-претензії від 13.08.2015 року, [PERSON] було належним чином повідомлено про необхідність повернути незаконно виплачені кошти (а.с.106-108). В судовому засіданні встановлено, що в період перебування на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості відповідач відносився до зайнятого населення України, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення України належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно- технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення. Згідно п. З. ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до пп. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідно до ч. З ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON], в порушення вищезазначених норм законодавства, не повідомив [PERSON] міський центр зайнятості про те, що він з 03.11.2014 року навчається на денній формі навчання в Донецькому національному університеті, тобто приховав даний факт своєї зайнятості, який мав значення для виплати забезпечення на період безробіття, та шляхом обману отримав нараховану йому допомогу по безробіттю, в тому числі одноразово для здійснення підприємницької діяльності, за період з 03.11.2014 року по 10.02.2015 року в розмірі 16988 грн. 40 коп. Згідно з пунктом 21 Порядку надання матеріальної допомоги по безробіттю, одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні, допомоги на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні, затвердженого\~Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 р. N 309\~(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 917/5138), якщо під час одержання матеріальної допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю з дня виникнення цих обставин. У разі відмови добровільно повернути зазначені кошти питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] міського центру зайнятості та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 16 988 грн. 40 коп. допомоги по безробіттю, отриманої незаконним шляхом. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 18\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved