Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи тим, що 23 липня 2015 року померла її мати [PERSON]. За життя спадкодавець заповіла позивачу належний їй житловий будинок. Після смерті матері залишилась також присадибна земельна ділянка. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 серпня 2017 року [PERSON] успадкувала належний [PERSON] будинок. Однак при зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку їй було відмовлено з тих підстав, що у заповіті йдеться лише про житловий будинок. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,1500 га, призначену для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: с. Михля, вул. Миру, 63 а Ізяславського району Хмельницької області, та належала [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 260057 від 03 грудня 2012 року. Ухвалою суду від 17 травня 2018 року справу за позовом [PERSON] залишено без розгляду в частині позовних вимог до Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду письмову заяву, у якій просить справу розглянути за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не прибули, у поданих письмових заявах просять слухати справу за їх відсутності та вказують, що позовні вимоги визнають у повному обсязі. За вимогами\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України\~у звязку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Суд, зясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до змісту ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності. Відповідно п. 3 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Судом встановлено, що 23 липня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-БВ № 258195, виданим виконавчим комітетом Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 24 липня 2015 року. Згідно з свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції 20 січня 2016 року, матірю позивача записана [PERSON]. У відповідності до запису акта про укладення шлюбу № 17 від 05 серпня 1978 року, виданого Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, спадкодавець при укладенні шлюбу змінила прізвище на «Калитюк». З свідоцтва про шлюб серія 1-БВ № 029732, виданого 14 лютого 2007 року Лютарською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, вбачається, що позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Охрімчук». Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Лютарської сільської ради Ізяславського району 23 грудня 2008 року, [PERSON] за життя належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Михля, вул. Миру, 63 а Ізяславського району Хмельницької області. За життя [PERSON] заповіла вказаний житловий будинок позивачу по справі, що підтверджується заповітом, посвідченим 16 січня 2013 року секретарем виконавчого комітету Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1. В Ізяславській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа до майна померлої [PERSON] Спадщину після її смерті прийняли позивач як спадкоємець за заповітом і за законом та відповідачі як її сини та спадкоємці за законом, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41149404 від 06 серпня 2015 року, повідомленнями завідувача Ізяславської державної нотаріальної контори [PERSON] від 01 березня 2018 року № 340/01-16 та від 11 квітня 2018 року № 583/01-16. 01 серпня 2017 року [PERSON] одержала в Ізяславській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірне домоволодіння. Крім того, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 260057 від 03 грудня 2012 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23 січня 2018 року № НВ-6805995292018 спадкодавцю належала на праві власності земельна ділянка розміром 0,1500 га, призначена для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд, що за вказаною вище адресою. Таким чином, [PERSON] має право на спірну земельну ділянку як власник нерухомого майна, розташованого на ній. Цільове призначення земельної ділянки не змінилось. Відтак, позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно. На підставі\~ст.ст.\~377,\~1223,\~1225\~ЦК України,\~ст.\~120,\~125\~ЗК України,\~

Outcome: approved