Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

У \~квітні \~2018\~року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що на її утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO], батьками якого є позивач та відповідач. В даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. З огляду на викладене просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, до досягнення нею повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 20). У судові засідання призначенні на 18.05.2018 р., 19.06.2018 р. та 16.07.2018 р. відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак конверти повернулися на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи убачається, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). На час розгляду судом справи неповнолітня дитина зареєстрована разом з матірю за адресою: [ADDRESS], проживає за адресою [INFO], що підтверджується актом з місця проживання від 17.04.2018 р. та довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 3188 від 03.04.2018 р. виданою відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради (а.с. 8,9). У позовній заяві позивач зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а сама позивач позбавлена можливості в достатній мірі утримувати його. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст.\~181\~СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.\~\~ Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки сторони у судове засідання не зявилися, позивач просила розглядати справу за її відсутності, відповідач у судове засідання не зявився, суду не надано документів про стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних осіб на утримані, а тому суд не досліджує зазначені обставини справи. Крім того, частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За ч. 1 ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Суду також не надано даних про доходи відповідача, однак при вирішенні даної справи суд враховує вимоги ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, яка визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши та врахувавши усі письмові доводи позивача, а саме: величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлену законодавством, інші обставини на які посилалася позивач в позовній заяві, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред'явлення\~позову,\~а відтак,\~позовні вимоги\~підлягають задоволенню\~з 18\~квітня 2018\~року. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved