Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], де третя особа - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 25 серпня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] та на частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] є його батьки: [PERSON] та [PERSON] Позивачка [PERSON] у 2008 році звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON]. Однак при оформленні спадщини виявилося, що у паспорті та у свідоцтві про смерть [PERSON] його прізвище зазначено як «[PERSON]», а прізвище матері зазначено як - «[PERSON]». Також для отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] необхідно було визначити розмір частки померлого, оскільки вказана квартира знаходилася у спільній сумісній власності. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2009 року було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між матір'ю та сином; встановлено, що частки [PERSON], [PERSON] та померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] складають по 1/3 частині кожного, припинивши право спільної сумісної власності на зазначену квартиру; визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав на їх обтяжень [PERSON] та [PERSON] зареєстрували за собою право власності на квартиру [ADDRESS]. З метою оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] позивач знову звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.09.2013 їй було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 25.08.1998 та зареєстрований в реєстрі під № 2027 не зареєстровано в КП ДМБТІ Дніпропетровської обласної ради. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням слухати справу в її відсутності, на задоволені позову наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 серпня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі під № 2027, відповідно до вказаного договору [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 2097 (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його батьки: мати [PERSON] та батько [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав на їх обтяжень [PERSON] та [PERSON] зареєстрували за собою право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.17). З метою оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори. 19.09.2013 постановою Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 25.08.1998 та зареєстрований в реєстрі під №2027 не зареєстровано за [PERSON] в КП ДМБТІ Дніпропетровської обласної ради (а.с.13). Згідно довідки Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16.08.2013 за № 9096 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.14). Тобто одержати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору позивач не може, а тому вона звернулася до суду з даним позовом. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, а саме слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] померлого [INFO] на квартиру [ADDRESS]. Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved