overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує позовні вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 14 листопада 2007 року. Від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею. Позивач вказує на те, що одруження з відповідачем виявилось не вдалим, шлюбні відносини фактично припинились і вони почали проживати окремо. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї. Позивач просить залишити проживати дітей разом з нею, а також, залишити їй прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області зроблено актовий запис за № 6. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання у разі розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 07 серпня 2014 року було зареєстровано її шлюб із [PERSON]. Від даного шлюбу у них дітей немає. Подружнє життя у сторін не склалось через непорозуміння, несумісність характерів та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем були остаточно припинені, спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб із [PERSON], зареєстрований 07 серпня 2014 року виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області. Сторони в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином, надали до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області зроблено актовий запис за № 35. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони дітей від даного шлюбу не мають, шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання у разі розірвання шлюбу взяти дошлюбне прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в зв'язку з навчанням. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі позивач підтримувала шлюбні відносини з 1995 року. 29.01.2000 року між ними зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Фастівського міськвиконкому Київської області. 16.04.2008 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. З 01 вересня 2013 року син навчається у Київському вищому професійному училищі залізничного транспорту, закінчить навчання 31 березня 2016 року. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює СБМУ «Підряд» оператором, аліменти нікому не сплачує. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.01.2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Фастівського міськвиконкому Київської області. 16.04.2008 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. З 01 вересня 2013 року син навчається у Київському вищому професійному училищі залізничного транспорту, закінчить навчання 31 березня 2016 року. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює СБМУ «Підряд» оператором, аліменти нікому не сплачує. Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що [PERSON], [INFO], навчається в Київському вищому професійному училищі залізничного транспорту, термін її навчання з 01.09.2013р. по 31.03.2016р., суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому вказує, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO]. Син після розірвання шлюбу між сторонами по справі проживає разом з позивачкою, у серпні 2014 року досяг повноліття й в даний час продовжує навчання - навчається на товарознавчому відділенні Полтавського комерційного технікуму. Оскільки відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який потребує такої допомоги батька, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку на утримання сина [PERSON] до закінчення ним навчання, до 30.06.2016 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 06.01.1998 року відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАГС Ленінського райвиконкому м. Полтави [NUMBER] від 06.01.1998 року, актовий запис № 9. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 01.10.1996 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому м. Полтави. Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, син [PERSON] проживає разом з матір'ю. Відповідно до довідки Полтавського комерційного технікуму № 237 від 06.10.2014 року [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі з 01.09.2014 року на 1-му курсі денної форми навчання товарознавчого відділення, термін закінчення навчання 30.06.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, те, що повнолітній [PERSON] у зв'язку з навчанням не має можливості працевлаштуватись, а відтак не має самостійного заробітку, відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина в період його навчання, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність стягнення з відповідача на її користь аліментів до закінчення навчання повнолітнім сином, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку, починаючи з 08.10.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 28.03.2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №113. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з початку 2014 року, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов просить суд розірвати шлюб. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Позивачка після розірвання шлюбу бажає мати шлюбне прізвище - [PERSON]. Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення сторін , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 28.03.2009 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №113, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Пояснила, що вона з [PERSON] не проживають разом з липня 2014 року, та за 7-8 місяців надав кошти на утримання сина в розмірі 1000,00 грн. [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2014 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб, укладений 02.09.2011 року, між позивачем та [PERSON] було розірвано (а.с.14). Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1124 та видано свідоцтво (а.с. 5). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища сторін та враховуючи ту обставину, що відповідач має постійний дохід (а.с. 13) та не допомагає матеріально утримувати дитину, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судові витрати. На підставі ст.ст.180-183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини: [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Пояснила, що [PERSON] не надає коштів на утримання сина з кінця 2010 року, та оскільки він має ще двох дітей від інших шлюбів, на утримання який він сплачує аліменти, просить стягнути з нього саме 1/6 частину усіх видів його заробітку. [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2011 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб, укладений 21.01.2006 року, між позивачем та [PERSON] було розірвано (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2114 та видано свідоцтво (а.с. 3). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням обставини, зазначеної позивачем про наявність у відповідача інших дітей, а також з урахуванням того, що відповідач не допомагає матеріально утримувати дитину позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судові витрати. На підставі ст.ст.180-183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2011 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що вона з чоловіком перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть різні бюджети,у добровільному порядку відповідач шлюб розірвати не бажає, просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею, [PERSON], та [PERSON] 07 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 137, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, разом із тим, до суду подала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала. У судове засідання [PERSON] не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, разом із тим, до суду подав заяву, у якій просив справу слухати у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2011 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть різні бюджети, шлюб має формальний характер. У добровільному порядку відповідач шлюб розірвати не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON]. звернулась до суду із заявою про встановлення факту приналежності їй правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки. У своїй заяві вона вказує, що в жовтні 2014 року звернулася до УПФУ в Кам'янсько-Дніпровському району Запорізької області з метою перерахунку пенсії. Перевіривши всі необхідні документи для здійснення перерахунку пенсії заявнику було повідомлено, в усній формі, що в її трудовій книжці була допущена помилка, а саме російською мовою невірно вказане ім'я «[PERSON]» замість «[PERSON]». Просить суд з метою здійснення перерахунку та оформлення пенсіїї встановити факт приналежності їй трудової книжки. Заявник до суду не з'явилась, подала заяву, в якій справу просить слухати у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.02.1946 року російською мовою ім'я заявниці пишется із російською літерою «и» - «[PERSON]» (а.с. 8). Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС м. Андіжані 20.08.1997 року, яке було заповнене російською мовою ім'я заявниці також пишеться російською літерою «и» - «[PERSON]» (а.с. 9). Згідно посвідки на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства серії [NUMBER] виданої ВГІРФО ГУМВС України в Запорізькій області 05.09.2009 року, ім'я заявниці українською мовою написане як «[PERSON]» (а.с.4). Пенсійне посвідчення [NUMBER] серії [NUMBER] видане заявниці Пенсійним фондом України від 11.04.2011 року заповнене українською мовою на ім'я «[PERSON]» (а.с. 10). Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові. Місце й час народження, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем й часом народження або в паспорті. Перевіривши матеріали справи, переглянувши документи надані заявницею у підтвердження заявлених нею вимог, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, у трудовій книжці [PERSON] дійсно була допущена помилка при написанні її ім'я. На підставі вище встановленого, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved