Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] 29.05.2012 року шлюб між ними розірвано. За час сумісного проживання ними було нажито рухоме та нерухоме майно. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11.02.2014 року визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя нерухоме майно та визнано право власності за [PERSON] на 1\\2 його частину, а саме: житловий будинок р.п. 2006, К, загальною площею 97,4 кв.м., житловою площею 55, 6 кв.м., погріб; сарай, 3; навіс, И; гараж, Л; вимощення, ІІ; огорожа, 6-8, 10, 11, що входить до складу домоволодіння та знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; а також за позивачем визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0, 2856 га для ведення ОПГ та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 червня 2014 року частково задоволено касаційну скаргу [PERSON] , а саме в частині визнання за [PERSON] права власності на 1\\2 частину земельної ділянки із передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції: в іншій частині - рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2013 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 11.02.2014 року - залишені без змін. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.11.2014 року позовну вимогу [PERSON] щодо розподілу земельної ділянки залишено без розгляду. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER], що сформований 06 березня 2015 року вбачається, що 02 березня 2015 року. [PERSON] зареєструвала своє право власності на 1\\2 частину житлового будинку, літера К, загальною площею 97, 4 кв.м., житловою площею 55, 6 кв.м. що розташований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, житловий будинок належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1\\2 кожному. Будинок та господарські будівлі розташовані на земельній ділянці, що належить відповідачу на праві власності та підтверджується витягами з технічної документації №1506/1 та №1507/1 та висновком від 04.07.2012 р. Загальна площа земельної ділянки - 0,2856 га. Проте, відповідач порушує зазначені вище права та чинить перешкоди позивачу у користуванні житловим будинком, чим порушує її право власності. Так, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2015 року, зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні спірним будинком, вселенні, зобов`язано надати ключі та вселити позивача до зазначеного будинку. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 січня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. На даний час рішення суду виконано та позивача вселено до спірного будинку. Зазначає, що між позивачем і відповідачем склались неприязні стосунки з приводу користування спірним житловим будинком та земельною ділянкою. На даний час між сторонами по справі, співвласниками майна, не досягнуто згоди про порядок користування конкретними приміщеннями. Тому просила суд виділити частку [PERSON] , в натурі з домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на приміщення житлового будинку 2006 року побудови К, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: на 1\\2 частину веранди площею 14, 1 кв.м. під №: І, хол площею 7, 1 кв.м., зазначений на плані під №1-1, кухню площею 3,9 кв.м. під №1-2, котельню площею 3, 1 кв.м. під №1-3, сан.вузол площею 7,1 кв.м. під №1-4, 1\\2 частину житлової кімнати площею 9, 3 кв.м. під №1-7, 1\\2 частину житлової кімнати площею 27, 7 кв.м, під №1-8; сарай під літерою 3, огорожу 7, 8, хвіртку 11, 1\\2 частину погребу, 1\\2 частину вимощення II. Припинити право спільної часткової власності на виділену в натурі частину житлового будинку та господарські будівлі і споруди у власність [PERSON] що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.10.2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.03.2017 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. 10.05.2018 року до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи №12862/17-43/8366/18-43 від 27.04.2018 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.05.2018 року провадження у справі відновлено та призначено судове засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. цивільну справу прийнято до провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання. 31.08.2018 року до суду надійшла заява [PERSON] про уточнення позовних вимог. З урахуванням варіантів поділу будинку визначених у висновку сперта просила суд виділити частку [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку 2006 року побудови, літера К, загальною площею 97, 4 кв.м., господарських будівель та споруд, а саме: перший поверх: частину веранди «к», І, площею 7, 05 кв.м., кухню 2 площею 3, 9 кв.м., котельню З площею 3, 1 кв.м., санвузол 4 площею 7, 1 кв.м.; другий поверх: житлове приміщення 8 площею 27, 7 кв.м., разом: 48, 85 кв.м.; сарай, 3, навіс, И, гараж, Л, 1\\2 частину огорожі, 8, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Виділити частку [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , та визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку 2006 року побудови, літера К, загальною площею 97, 4 кв.м., господарських будівель та споруд, а саме: перший поверх: частину веранди «к» І площею 7, 05 кв.м., хол 1 площею 7, 1 кв.м., житлове приміщення 5 площею 18, 6 кв.м.; другий поверх: коридор 6 площею 1, 9 кв.м., житлове приміщення 7 площею 9, 3 кв.м., коридор 9 площею 2, 8 кв.м., балкон (лоджія) II площею 1, 4 кв.м., разом: 48, 15 кв.м.; погріб окремо збудований, Е, вимощення, II, огорожа, 6, огорожа, 7, свердловина, І, ворота метал., 10, хвіртка метал, 11,1\\2 частину огорожі, 8, що з находяться за адресою: [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , на житловий будинок 2006 року побудови, літера К, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язати [PERSON] та [PERSON] виконати ремонтно - будівельні роботи по переплануванню та переобладнанню, а саме: влаштувати перегородку в коридорі І площею 14, 1 кв.м.; замурувати дверний проріз між коридором І та приміщенням холу 1 площею 7, 1 кв.м.; замурувати дверний проріз між приміщенням кухні 2 площею 3, 9 кв.м. та приміщенням холу 1 площею 7, 1 кв.м.; установити подвійний дверний блок у прорізі зовнішньої стіни (вхід з боку вулиці до приміщення 3 площею 3, 1 кв.м.); влаштувати дверний проріз в зовнішній стіні будинку для входу в другу частину будинку; влаштувати сходи для доступу в приміщення другого поверху; демонтувати дверні блоки в прорізах перегородок між приміщеннями 7 і 8 та між 9 і 8 на другому поверсі; замурувати дверні прорізи у перегородках між приміщеннями 7 і 8 та між 9 і 8 на другому поверсі; виконати роботи по розділу мереж електро- та газопостачання будинку. 26.11.2018 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що надані висновки експерта розроблені із помилками що стосується вартості будівель та споруд. Вартість часток співвласників та усі подальшу розрахунки. Окрім того зазначає. що жоден варіант поділу будинку його не влаштовує. У відзиві надає власний варіант розподілу будинку, на підставі якого просить виділити йому та визнати за ним право власності на зазначені господарські споруди, виділити частку [PERSON] та визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок «К» 2006 року побудови, загальною площею 97,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на його користь як грошову компенсацію відповідачу, частка якого в натурі після поділу стала меншою за ідеальну. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.01.2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження на 27.02.2019 року. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Про час. День та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Просила суд задовольнити позов з урахуванням уточнень. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, просив суд здійснити поділ будинку на підставі варіанту 2б. Дослідивши подані суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] 29.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11.02.2014 року, визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя нерухоме майно та визнано право власності за [PERSON] на 1\\2 його частину, а саме: житловий будинок р.п. 2006, К, загальною площею 97,4 кв.м., житловою площею 55, 6 кв.м., погріб; сарай, 3; навіс, И; гараж, Л; вимощення, ІІ; огорожа, 6-8, 10, 11, що входить до складу домоволодіння та знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; а також за позивачем визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0, 2856 га для ведення ОПГ та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 червня 2014 року частково задоволено касаційну скаргу [PERSON] , а саме в частині визнання за [PERSON] права власності на 1\\2 частину земельної ділянки із передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції: в іншій частині - рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2013 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 11.02.2014 року - залишені без змін. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.11.2014 року позовну вимогу [PERSON] щодо розподілу земельної ділянки залишено без розгляду. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER] вбачається, що 02 березня 2015 року на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2013 року [PERSON] зареєструвала своє право власності на 1\\2 частину житлового будинку, літера К, загальною площею 97, 4 кв.м., житловою площею 55, 6 кв.м. що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Вказане домоволодіння, що перебуває у спільній частковій власності сторін, в натурі не розподілялося, порядок користування ним та земельною ділянкою відповідно до належних частин домоволодіння не встановлювався. Так, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2015 року, зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні спірним будинком, вселенні, зобов`язано надати ключі та вселити позивача до зазначеного будинку. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 січня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. На даний час рішення суду виконано та позивача вселено до спірного будинку. Таким чином, між позивачем і відповідачем склались неприязні стосунки з приводу користування спірним житловим будинком та земельною ділянкою. На даний час між сторонами по справі, співвласниками майна, не досягнуто згоди про порядок користування конкретними приміщеннями. Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК Українияк власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей183,358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. При розгляді справи за клопотанням позивача було проведено експертизу та надано суду висновок за результатами проведення. За результатами експертом запропоновано два варіанти поділу домоволодіння. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №12862/17-43/8366/18-43 від 27.04.2018 року виділ в натурі часток співвласників у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, для влаштування двох ізольованих квартир є можливим з відступом від розміру ідеальних часток співвласників. Наведено перерозподіл ідеальних часток співвласників за двома варіантами та розмір компенсацій, який повинен буде сплатити співвласник, частка якого за варіантами збільшиться. Пропонуючи в дослідницькій частині варіант розподілу житлового будинку між співвласниками № 1 , експерт вказує, що відступ від ідеальних часток співвласників становить: в одиницях площі житлового будинку «К»: для першого співвласника (1/2частки) - на 0,35 м2 більше, для другого співвласника (1/2 частки) - на 0,35 м2 менше; в одиницях залишкової вартості площі житлового будинку для першого співвласника (1/2частки) - на 3133,5 грн. більше, для другого співвласника (1/2частки) - на 7 431,00 грн. менше, ; в одиницях залишкової вартості будівель і споруд для першого співвласника (1/2частки) - на 73 906,0 грн. більше, для другого співвласника (1/2частки) - на 73 906,0 грн. менше. Пропонуючи в дослідницькій частині варіант розподілу житлового будинку між співвласниками № 2 , експерт вказує, що відступ від ідеальних часток співвласників становить: в одиницях площі житлового будинку «К»: для першого співвласника (1/2частки) - на 0,4 м2 більше, для другого співвласника (1/2 частки) - на 0,4 м2 менше; в одиницях залишкової вартості житлового будинку для першого співвласника (1/2частки) - на 18 231,0 грн. менше, для другого співвласника (1/2частки) - на 18 231,0 грн. більше ; в одиницях залишкової вартості будівель і споруд для першого співвласника (1/2частки) - на 61 831,0 грн. менше, для другого співвласника (1/2частки) - на 61 831,0 грн. більше. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У п.7 вказано, що якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного із співвласників, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі житлового будинку суд зобов`язаний зазначити вирішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику. Ознайомившись з висновками експертизи позивач просила суд виділити частки у відповідності до варіанту поділу домоволодіння № 1 , а відповідач погодився на варіант поділу №2. Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній час тковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Згідно з висновком експерта відсутня можливість виділити у власність кожного із співвласників в натурі частину спільного майна, що відповідає його ідеальній частці у праві власності, але розподіл спільного майна можливий з відхиленням від ідеальних часток співвласників. Так, за варіантом № 2 відхилення від ідеальної частки становить 0,4 кв. м., тоді як відповідно до варіанта №1, запропонованого висновком експертизи, таке відхилення складає лише 0,35 кв. м. Таким чином, суд приходить до висновку, що виділ часток слід провести за варіантом №1, відповідно до якого відступ реальних часток у праві власності від ідеальних у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність, є менш значним, що забезпечує дотримання балансу прав та інтересів сторін. Суд задовольняє позовні вимоги щодо поділу житлового будинку згідно наданого висновку експерта згідно варіанту поділу №1 та виділяє [PERSON] в натурі у власність наступні приміщення: перший поверх - частину веранди «к» (І) площею 7,05 кв.м., кухню (2) площею 3,9 кв.м., котельню (3) площею 3,1 кв.м., санвузол (4) площею 7,1 кв.м.; другий поверх - житлове приміщення (8) площею 27,7 кв.м.., а всього по житловому будинку літ. «К» загальною площею - 48,85 кв.м. Господарські будівлі та споруди: сарай (З), навіс (И), гараж (Л), Ѕ частину огорожі (8) . Хільчевському М.Ф . - перший поверх - частину веранди «к» (І) площею 7,05 кв.м., хол (1) площею 7,1 кв.м., житлове приміщення (5) площею 18,6 кв.м.; другий поверх - коридор (6) площею 1,9 кв.м., житлове приміщення (7) площею 9,3 кв.м., коридор (9) площею 2,8 кв.м., балкон (лоджія) (ІІ) площею 1,4 кв.м., а всього по житловому будинку літ. «К» загальною площею - 48,15 кв.м. Господарські будівлі та споруди: погріб окремо збудований (Е), вимощення (ІІ), огорожа (6), огорожа (7), свердловина (І), ворота металеві (10), хвіртка металева (11), Ѕ частина огорожі (8). За ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Зважаючи на що, спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок р.п. 2006, К, загальною площею 97,4 кв.м., житловою площею 55, 6 кв.м., погріб; сарай, 3; навіс, И; гараж, Л; вимощення, ІІ; огорожа, 6-8, 10, 11, що входить до складу домоволодіння та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - слід припинити. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] У відповідності до ст.ст.133, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає Ѕ частина витати зі сплати судового збору у розмірі 1 087 грн 50 коп( квитанція №NIBFA59228 від 26.10.2016 на суму 2175,00 грн).

Outcome: approved