Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

у жовтні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», в котрому просив скасувати обтяження у вигляді застави, накладене АТ «Альфа-Банк» на автомобіль легковий марки Mazda CX-7, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2016 року, укладеного з [PERSON] , належить транспортний засіб - автомобіль марки Mazda CX-7, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Вказав, що в липні 2020 року під час перереєстрації належного йому транспортного засобу, було виявлено наявність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна заборони на відчуження автомобіля, яке було зареєстровано 10.12.2007 року на підставі договору застави № 02-23-Ф070942А/Ф070943П-1876 від 06.12.2007 року, обтяжувачем за яким є АТ «Альфа-Банк», а боржником - [PERSON] . Вважав, що оскільки на час придбання автомобіля будь-які обтяження щодо нього були відсутні, так як жодних перепон у перереєстрації автомобіля на його ім`я не виникло, то обтяження, не є чинним для нього як для добросовісного набувача. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 11.12.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі, без повідомлення сторін на 21.05.2021 року та витребувано від Територіального сервісного центру МВС № 4841 належним чином завірену копію договору купівлі-продажу транспортного засобу Mazda CX-7, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 37-38). Ухвалою від 21.05.2021 року розгляд справи відкладено на 12.10.2021 року витребувано від Територіального сервісного центру МВС № 4841 належним чином завірену копію договору купівлі-продажу транспортного засобу Mazda CX-7, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 68-69). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Позивач подав до заяву те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні з огляду на те, що 06.12.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] було укладено договір кредиту № Ф070942А на купівлю автотранспортного засобу, відповідно до умов якого позивальнику на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання були надані грошові кошти в розмірі 250 000,00 грн. зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення 05.12.2014 року. Тоді ж, 06.12.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк та [PERSON] в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту було укладено договір застави транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за номером 5886, предметом якого є транспортний засіб марки Mazda CX-7, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого МРЕВ ДАІ міста Херсона 06.12.2007 року. Вказав на те, що новий власник заставного майна на момент набуття прав власності відповідно до вимог ч. 1 ст.10 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 388 ЦК України не може вважатись добросовісним набувачем, так як на момент придбання заставного майна у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстроване обтяження цього рухомого майна, а тому він набув право власності на таке рухоме майно разом з діючим обтяженням. Враховуючи, що зобов`язання забезпечене заставою не виконано, заставлене майно було відчужено всупереч вимогам договору застави та законодавства - застава (обтяження) на вказаний транспортний засіб свою дію не припинило, та зберегло силу для нового власника (а.с. 42-46). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.12.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № Ф070942А на купівлю автотранспортного засобу, відповідно до умов якого позивальнику на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання були надані грошові кошти в розмірі 250 000,00 грн. зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення 05.12.2014 року (а.с. 49-51). 06.12.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк та [PERSON] в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту було укладено договір застави транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за номером 5886, предметом якого є транспортний засіб марки Mazda CX-7, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого МРЕВ ДАІ міста Херсона 06.12.2007 року (52-53). Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 15933337 від 10.12.2007 року 10.12.2007 року зареєстровано обтяження № 6194854 у вигляді заборони відчуження автомобіля Mazda CX-7, 2007 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , термін дії -10.12.2012 року (а.с. 55). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 67921694 від 05.09.2020 року зареєстровано обтяження № 6194854 від 10.12.2007 року у вигляді заборони відчуження автомобіля Mazda CX-7, 2007 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , термін дії - 21.10.2024 року, обтяжувач - АТ «Альфа-Банк», боржник - [PERSON] . З даного витягу також вбачається, що було зареєстровано зміни: 20.07.2009 року -термін дії застави (після змін) - 20.07.2014 року; 17.07.2014 року - термін дії застави (після змін) - 17.07.2019 року; 09.07.2019 року - термін дії застави (після змін) - 09.07.2024 року; 21.10.2019 року - термін дії застави (після змін) - 21.10.2024 року. 19.07.2016 року спірний автомобіль було відчужено позивачу, котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу 9307/01/4841/2016 від 19.07.2016 року є власником автомобіля легковий марки Mazda CX-7, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 8). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 4 ст. 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду України у постановах від 03.04.2013 року у справі № 6-7цс13, від 19.11.2014 року у справі № 6-168цс14, та Верховного Суду у постановах від 10.10.2019 року у справі № 463/3582/17, від 07.04.2020 року у справі № 761/48585/18, від 09.06.2021 року у справі № 643/1735/19. Згідно зі ст. 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Частиною 4 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі ст. 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 року у справі № 333/6700/15-ц, від 11.09.2019 року у справі № 573/1105/17, від 25.11.2019 року у справі № 757/17150/17-ц, від 18.12.2019 року у справі № 619/4033/18, від 07.04.2020 року у справі № 761/48585/18, від 09.06.2021 року у справі № 643/1735/19. Судом встановлено, що 10.12.2007 року було зареєстровано обтяження №7832985 спірного транспортного засобу, з терміном дії - 10.12.2012 року, який в подальшому було продовжено: 20.07.2009 року -термін дії застави (після змін) - 20.07.2014 року; 17.07.2014 року - термін дії застави (після змін) - 17.07.2019 року; 09.07.2019 року - термін дії застави (після змін) - 09.07.2024 року; 21.10.2019 року - термін дії застави (після змін) - 21.10.2024 року. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). З огляду на вказане, за відсутності доказів припинення зазначеного обтяження у встановленому законом порядку на час відчуження автомобіля Mazda CX-7, номер шасі [NUMBER] [PERSON] . 19.07.2016 року [PERSON] , суд надходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Доводи позивача про те, що він є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу судом до уваги не приймаються й не розглядаються, оскільки у даній справі вимоги про звернення стягнення на предмет застави не заявлялись. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed