Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У квітні 2017 р. представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON], посилаючись на те, що 30.05.2007 р. між банком та відповідачем був укладений договір кредиту № Ф070407П, згідно з яким останньому було надано у тимчасове користування на умовах зебезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 22600 $ США зі сплатою процентів в розмірі, в порядку та на умовах визначених Договором, а саме 13 % річних. Позивач свої зобов''язання по наданню кредиту виконав, а відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого за ним станом на 02.03.2017 р. виникла заборгованість за кредитом в розмірі 42661,11 $ США, яку просили стягнути разом з судовим збором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.45). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Укрсоцбанк» і [PERSON] 30.05.2007 року був укладений договір кредиту № Ф070407П, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у сумі 22600 $ США зі сплатою 13 % річних погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, з кінцевим терміном повернення 29.05.2022 року (а.с.4-9). Відповідно до п.1.2 Договору, кредит надавався відповідачу на споживчі потреби. ПАТ «Укрсоцбанк» свої зобов'язання за договором виконано, а відповідач тривалий час свої зобов'язання за договором не виконував та станом на 02.03.2017 року має заборгованість за цим договором в загальній сумі 42661,11 $ США, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 20455,85 $ США, заборгованості за відсотками у сумі 22205,26 $ США, що підтверджується відповідним розрахунком кредитної заборгованості (а.с.21-24). У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовя'зання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України гривня. Грошове зобов'язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України гривні. У ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови №5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. У ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За таких обставин, в силу умов кредитного договору та ст.ст. 526, 1050 ЦК України, вимоги позивача є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 17 341,95 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved