Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У квітні 2015 року до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшла заява від Маріупольського міжрайонного відділу Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Донецькій області до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання, зазначивши, що 10 червня 2013 року між сторонами укладено договір № 398 на навчання [PERSON] за кошти Маріупольського МВДСО у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту ДСО при МЗС України. Згідно умов договору відповідач задля прийняття на службу до міліції та зайняття посади міліціонера з охорони об'єктів Маріупольського МВДСО зобов'язався пройти курс навчання у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту Державної служби охорони при МВС України за фахом 5169 «Охоронник», а по закінченні навчання відпрацювати на вищевказаній посаді не менш як три роки, а Маріупольський МВДСО зобов'язався оплатити послуги навчального закладу, призначити кандидата на штатну посаду та забезпечити належні умови його служби, у відповідності до діючих нормативних актів. Вартість навчання склала 13691,29 гри. Пунктом 3.2.4 договору Маріупольський МВДСО зобов'язався після закінчення відповідачем навчального закладу призначити його на посаду працівника міліції охорони. Наказом Управління ДСО при ГУ МВС України в Донецькій області від 09 жовтня 2013 р. № 305 відповідач закінчив навчальний заклад та його призначено на посаду сержанта міліції - міліціонером по охороні об'єктів роти міліції Маріупольського міжрайонного відділу УДСО при ГУ МВС України в Донецькій області. Таким чином, Маріупольський МВДСО виконав свої обов'язки, передбачені договором. Підпунктом 2.6 договору передбачено, що у випадку відрахування з навчального закладу, або звільнення зі служби на посаді в УДСО при ГУМВС України в Донецькій області до спливу трирічного терміну (підстави і мотиви відрахування та звільнення не мають значення) або у разі переведення в інший підрозділ МВС України, відповідач, впродовж одного календарного місяця зобов'язується повернути позивачу витрати, пов'язані з його навчанням в повному обсязі, тобто відповідач зобов'язався повернути Маріупольському МВДСО кошти у розмірі 13691,29 грн. Вказана виплата повинна здійснюватись шляхом перерахування цих коштів на рахунок Маріупольського МВДСО. Пунктом 3.1.6 договору визначено, що враховуючи те, що передумовою призначення на вакантну посаду міліціонера з охорони об'єктів є наявність обов'язкового проходження курсу початкової професійної підготовки і витрати за навчання [PERSON] взяв на себе позивач, відповідач бере на себе зобов'язання відпрацювати на посадах атестованих співробітників підрозділів УДСО при ГУМВС України в Донецькій області безперервно, впродовж трьох років. Однак всупереч взятим на себе зобов'язанням, відповідача було звільнено з посади сержанта міліції 16 липня 2014 р. за порушення дисципліни. Тобто, фактично він пропрацював в Маріупольському МВДСО менш ніж три роки, що є порушенням взятих на себе зобов'язань. За таких обставин, позивач був змушений звернутись до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за навчання в розмірі 13691,29 грн., суму збитків в розмірі 3412,17 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивачаПідопригора В.В., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2013 року між сторонами укладено договір № 398 на навчання [PERSON] за кошти Маріупольського МВДСО у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту ДСО при МЗС України. Пунктом 1.1. договору визначено, що відповідач задля прийняття на службу до міліції та зайняття посади міліціонера з охорони об'єктів Маріупольського МВДСО зобов'язується пройти курс навчання у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту Державної служби охорони при МВС України за фахом 5169 «Охоронник», а по закінченні навчання відпрацювати на вищевказаній посаді не менш як три роки, а Маріупольський МВДСО зобов'язується оплатити послуги навчального закладу, призначити кандидата на штатну посаду та забезпечити належні умови його служби, у відповідності до діючих нормативних актів. Відповідно до п. 2.1 договору вартість навчання склала 13691,29 гри. Приписами п. 3.2.2 договору передбачено, що Маріупольський МВДСО зобов'язався оплатити в порядку визначеному пунктами 2.1 - 2.3 договору навчання відповідача. Пунктом 3.2.4 договору Маріупольський МВДСО зобов'язався після закінчення відповідачем навчального закладу призначити його на посаду працівника міліції охорони. Наказом Управління ДСО при ГУ МВС України в Донецькій області від 09 жовтня 2013 р. № 305 відповідач закінчив навчальний заклад та його призначено на посаду сержанта міліції - міліціонером по охороні об'єктів роти міліції Маріупольського міжрайонного відділу УДСО при ГУ МВС України в Донецькій області. Отже, Маріупольський МВДСО виконав свої обов'язки, передбачені договором. Підпунктом 2.6 договору передбачено, що у випадку відрахування з навчального закладу, або звільнення зі служби на посаді в УДСО при ГУМВС України в Донецькій області до спливу трирічного терміну (підстави і мотиви відрахування та звільнення не мають значення) або у разі переведення в інший підрозділ МВС України, відповідач, впродовж одного календарного місяця зобов'язується повернути позивачу витрати, пов'язані з його навчанням в повному обсязі, тобто відповідач зобов'язався повернути Маріупольському МВДСО кошти у розмірі 13691,29 грн. Вказана виплата повинна здійснюватись шляхом перерахування цих коштів на рахунок Маріупольського МВДСО. Пунктом 3.1.6 договору визначено, що враховуючи те, що передумовою призначення на вакантну посаду міліціонера з охорони об'єктів є наявність обов'язкового проходження курсу початкової професійної підготовки і витрати за навчання [PERSON] взяв на себе позивач, відповідач бере на себе зобов'язання відпрацювати на посадах атестованих співробітників підрозділів УДСО при ГУМВС України в Донецькій області безперервно, впродовж трьох років. Однак, всупереч взятим на себе зобов'язанням, відповідача було звільнено з посади сержанта міліції 16 липня 2014 р. наказом Управління ДСО при ГУ МВС України в Донецькій області № 167 за порушення дисципліни, відповідно з п. 63 «є» Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ. Фактично [PERSON]працював в Маріупольському МВДСО менш ніж три роки, що є порушенням взятих на себе зобов'язань. Згідно ст.18 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 р. № 565 передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання. Курсанти вищих навчальних закладів МВС України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно п.1.4 Положення про вищі навчальні заклади, затвердженого наказом МВС України № 62 від 14 лютого 2008 року, Вінницьке вище професійне училище ДДСО при МВС України є вищім навчальним закладом. Постановою КМУ України від 1 березня 2007 р. № 313 затверджений Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС. Згідно до п. З вказаного Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Пунктом 5 Порядку визначено, що витрати відшкодовуються у повному обсязі особами чоловічої статі, що вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у навчальний заклад. Пунктом 6 Порядку визначено, що у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до абз. 2 п. 140.1.3 Податкового кодексу України при визначенні об'єкта оподаткування враховуються такі витрати подвійного призначення, як витрати на навчання у вітчизняних навчальних закладах, в тому числі, вищих навчальних закладах фізичних осіб які уклали з ним письмовий договір (контракт) про взяті ними зобов'язання відпрацювати у платника податку після закінчення вищого навчального закладу і отримання спеціальності (кваліфікації) не менше трьох років. У разі розірвання письмового договору (контракту), зазначеного в абзаці другому цього підпункту, платник податку зобов'язаний збільшити дохід у сумі фактично здійснених ним витрат на навчання та/або професійну підготовку, які були включені до складу його витрат. Внаслідок такого збільшення доходу нараховується додаткове податкове зобов'язання та пеня в розмірі 120 відсотків облікової ставки Національного банку України. На виконання приписів п. 140.1.3 ПК України, внаслідок звільнення Відповідача, Маріупольський МВДСО було вимушено нарахувати собі додаткове податкове зобов'язання у розмірі 2464,43 грн. (18% згідно до п. 10 підрозділу 4 Розділу XX Перехідні положення ПК України) та пеню в розмірі 120% облікової ставки НБУ на суму 947,74 грн. що є збитками Маріупольського МВДСО (пеня з моменту прийняття на роботу по момент звільнення з роботи) Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем були порушені умови договору. Позивачем надані документи, що стверджують понесені витрати,тому вони підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі, а саме витрати судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved