Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 26 квітня 1997 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 422. В обґрунтування позову зазначила, що з 26 квітня 1997 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя із відповідачем починаючи з 2015 року не склалося через втрату взаєморозуміння, внаслідок чого у них почали виникати конфлікти, суперечки непорозуміння. Сторони проживають окремо, так як у них в даний час у кожного своє особисте життя, у зв'язку з чим позивач прийняла рішення про розірвання шлюбу. Відповідач розірвати шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану відмовляється, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2018 року, провадження у справі відкрито, призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідача [PERSON],\~було повідомлено\~шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті сайті Судова влада України проте, відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 26 квітня 1997 року [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Яблонська) [PERSON], [INFO], уклали шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 422, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-БК № 400383 (а.с. 5). Суд встановив, що на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 1 ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved