Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в Шаргородський районний суд Вінницької області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. З урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 57), позивач просить у рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитною угодою № МКШ-034 від 14.07.2008 року у розмірі 28 045,73 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.01.2014 року 7,99 грн становить 224 085,38 грн звернути стягнення на нежитлове приміщення, загальною площею 31,30 м кв., розташоване за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Рахни-Лісові, вул. Леніна, 102 А, шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, за початковою ціною продажу предмету іпотеки на підставі оцінки, проведеної незалежним експертом на стадії підготовки предмету іпотеки до реалізації. Стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеної кредитної угоди № МКШ-034 від 14.07.2008 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 15 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік з кінцевим терміном повернення 12.07.2013 року. У забезпечення виконання зобовязань за кредитною угодою ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] 14.07.2008 року уклали договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] передала у іпотеку нежитлове приміщення, загальною площею 31,30 м кв., розташоване за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Рахни-Лісові, вул. Леніна, 102 А вартістю 78 085 грн. За умовами укладеної угоди, кредит мав погашатись щомісяця. Позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. [PERSON] зобовязань, узятих на себе згідно укладеної угоди належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 10.01.2014 року виникла заборгованість у розмірі 28 045,73 доларів США. Оскільки [PERSON] зобовязання за кредитною угодою виконувала неналежним чином, позивач звернувся в суд з цим позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, зокрема, що вона дійсно у 2008 році одержала у позивача в кредит 15 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік. Для забезпечення виконання взятих на себе зобовязань за кредитною угодою, вона передала позивачу в іпотеку нежитлове приміщення, загальною площею 31,30 м кв., розташоване за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Рахни-Лісові, вул. Леніна, 102 А, власником якого вона є. У звязку з невиконанням зобовязань за кредитною угодою виникла заборгованість, заявлена позивачем у позові, розмір якої вона не оспорює. Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно зясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини. 14 липня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 33) та [PERSON] було укладено кредитну угоду №МКШ-034 (надалі кредитна угода) (а.с. 15-21). Згідно умов кредитної угоди банк зобовязується надати позичальникові кредит у розмірі 15 000 доларів США на строк до 12.07.2013 року для придбання основних фондів, шляхом видачі готівки через касу. За користування кредитом, [PERSON] зобовязувалася сплатити позивачу відсотки у розмірі 18% річних. Договором також передбачалося, що [PERSON] сплачує відсотки за користування кредитом 25 числа кожного місяця, наступного за місяцем, у якому виникла заборгованість (пункти 1.2., 1.3., 1.4., 2.1.1, 4.1., 4.4. кредитної угоди). 14 липня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 33) іпотекодержатель та [PERSON] - іпотекодавець було укладено договір іпотеки, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом, зареєстрований в реєстрі за № 1806 (надалі договір іпотеки) (а.с. 24-26). За умовами договору іпотеки, [PERSON], у забезпечення виконання своїх зобовязань за кредитною угодою, передала в іпотеку нежитлове приміщення, загальною площею 31,30 м кв., розташоване за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Рахни-Лісові, вул. Леніна, 102 А вартістю 78 085 грн (пункти 1, 2, 12 іпотечного договору). Позивач виконав узяті на себе зобовязання, тобто надав кредит в розмірі та у строки, встановлені кредитною угодою, що вбачається з ордеру розпорядження від 14.08.2008 року (а.с.23) та визнано у судовому засіданні сторонами. Водночас, [PERSON] зобовязання за кредитним договором виконувала неналежним чином, оскільки станом на 10.01.2014 року її заборгованість по кредиту становила 28 045,73 доларів США, з яких: 10 579,08 доларів США заборгованість за кредитом; 11 026,10 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 5075,24 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 31,29 долар США штраф (фіксована частина), 1334,02 доларів США штраф (процентна складова), що визнала у судовому засіданні відповідач [PERSON] та підтверджується розрахунком заборгованості за договором № МКШ-034 від 14.07.2008 року (а.с. 6-9). Листом від 08.10.2013 року № 30.1.0.0/2-WQ0 (а.с. 10-14) позивач повідомляв відповідача про існуючу заборгованість за кредитом та вимагав у тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги повернути суму кредиту у повному обсязі, а також проценти, комісію та штрафні санкції, нараховані на день повернення кредиту. Цим же листом, позивач повідомляв відповідача про те, що у разі не виконання зобовязання у тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги він має намір, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із кредитного договору, забезпеченого іпотекою, які регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України та Законом України «Про іпотеку». Так, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За частиною 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України - виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою, в силу якої за ст. 572 ЦК України - кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України). Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 7 та 33 Закону України «Про іпотеку» - за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтями 15 та 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконала узяті на себе зобовязання по кредитній угоді, а тому право позивача порушено і підлягає захисту, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, у рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитною угодою № МКШ-034 від 14.07.2008 року у розмірі 28 045,73 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.01.2014 року 7,99 грн становить 224 085,38 грн звернути стягнення на нежитлове приміщення, загальною площею 31,30 м кв., розташоване за адресою: Вінницька область, Шаргородський район, с. Рахни-Лісові, вул. Леніна, 102 А, шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, за початковою ціною продажу предмету іпотеки на підставі оцінки, проведеної незалежним експертом на стадії підготовки предмету іпотеки до реалізації. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити повністю. У звязку з повним задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір в сумі 2240,85 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України (а.с. 1).

Outcome: approved