Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У квітні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить звернути стягнення на автомобіль «ВАЗ», посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON], 22.02.2008 р. був укладений кредитний договір № DN81AR24060082 від 22.02.2008 р., згідно якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 51046,00 грн., зі сплатою 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 20.02.2015 р.. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір застави від 22.02.2008 р., згідно якого відповідач надав в заставу належне йому майно - автомобіль «ВАЗ», модель: 21114, рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Станом на 11.12.2013 р. відповідач мав заборгованість 34846,94 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 26031,31 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 3181,67 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 2041,84 грн.; - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 1694,65 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору - 250 грн. штраф (фіксована частина); - 1647,47 грн. - штраф (процентна складова). За рахунок заставного майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставне майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідач предмет застави в заклад банку не передав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки не повідомив. Це є підставою для постановлення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що між позивачем та [PERSON], 22.02.2008 р. був укладений кредитний договір № DN81AR24060082 від 22.02.2008 р., згідно якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 51046,00 грн., зі сплатою 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 20.02.2015 р.. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір застави від 22.02.2008 р., згідно якого відповідач надав в заставу належне йому майно - автомобіль «ВАЗ», модель: 21114, рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. (а. с. 13-19). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 11.12.2013 р. мав заборгованість - 34846,94 грн., яка складається з наступного: - 26031,31 грн. заборгованість за кредитом; - 3181,67 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2041,84 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 1694,65 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 250 грн. штраф (фіксована частина); - 1647,47 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем /позичальником/ зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставного майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу»). Звернення стягнення на заставне майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави ( ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу»). Згідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави… із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно до ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача з відповідача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явлені позову 348,47 грн. судового збору. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 16, 526, 527, 530, 590, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», ст. ст. 25, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», та

Outcome: approved