Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є позивачі, а саме: [PERSON] - дружина померлого та його діти: [PERSON] і [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема, на житловий ? ?, ?: [ADDRESS]. В установлений законом строк позивачі звернулися до нотаріальної контори та оформили свої спадкові права, а саме кожний з них успадкував по 1/3 частині вказаного житлового будинку. Спадковий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про спадщину від 19 вересня 1996 року, яке він отримав після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Батько спадкодавця - [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті спадкова справа не відкривалася, так як на момент його смерті не було відомо про будь-яке майно яке б належало останньому. Однак, на момент смерті [PERSON] його дружина [PERSON] і його син [PERSON] були прописані і проживали із спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном та протягом шести місяців від її прийняття не відмовлявся. Так як на час смерті [PERSON] не було відомо про те, що у його власності знаходився житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], його син [PERSON] за свого життя не звернувся до нотаріальної контори для оформлення свідоцтва на спадщину на нього. Про те, що даний спадковий будинок належав [PERSON] свідчать нотаріально посвідчений договір забудови, витяг із рішення про закріплення садиби, акт відведення земельної ділянки. Однак оригіналів вказаних документів у позивачів не збереглося. Оскільки, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, вони просять: - встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті його батька [PERSON]; - визнати за ними в рівних частинах право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Представник позивачів - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Відповідач: Броварська міська рада Київської області до суду не з'явилася, направила до суду письмові заперечення, у яких позовні вимоги не визнала та просила розглянути справу без участі її представника. У своїх запереченнях посилалася на те, що позивачі не надали суду доказів про прийняття [PERSON] спадщини після смерті батька шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. Крім того, у доданих до позову документах, а саме в зведеному акті будівель та споруд та в поверховому плані будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в графі «власник» зроблені виправлення: [PERSON] виправлено на ВАТ «Укртелеком». Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], вбачається, що [PERSON], померла [INFO]. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Із спадкової справи № 641 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що після його смерті із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом у встановлений законом строк, звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] 26 листопада 2004 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. С е і а і житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Броварською міською державною нотаріальною конторою 19 вересня 1996 року за реєстровим № 4392, зареєстрованому бюро технічної інвентаризації 16 жовтня 1996 року № 1906. Згідно із договором про право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 21 листопада 1949 року, [PERSON] на підставі рішення виконкому Броварської селищної ради № 29 від 12 листопада 1949 року для будівництва жилого будинку виділено земельну ділянку по [ADDRESS]. Матеріали справи містять, також, акт від 21 листопада 1949 року про відвід в натурі садибної ділянки під індивідуальне житлове будівництво забудовнику [PERSON] та генеральний план забудови садибної ділянки [ADDRESS] затверджений 23 листопада 1949 року, де власником вказаний [PERSON] У ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. За змістом положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 61 цього ж кодексу обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не допускаються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням колегії судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 03 квітня 2014 року скасовано рішення Броварського міського суду Київської області від 22 січня 2003 року та ухвалено нове, яким в задоволенні позову відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» до [PERSON] про визнання прав власності на будівлю відмовлено. Цим же рішенням встановлено наступні обставини. Згідно довідки Броварського МБТІ від 23 жовтня 2002 року за № 2464 право власності на житловий будинок [ADDRESS] ще з 1949 року зареєстроване за [PERSON] Крім того, з долучених апелянтом [PERSON] до скарги письмових доказів вбачається, що вона була дружиною [PERSON], який був сином померлого [PERSON] та прийняв спадщину після смерті останнього у 1974 році, оскільки проживав з ним за однією адресою. Оскільки правовідносини виникли до 1963 року та продовжують існувати на даний час, при вирішенні цього спору застосуванню підлягають ЦК України (1963 року) та чинний ЦК України (2003 року). У ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Аналогічні за змістом підстави прийняття спадщини містила ст. 549 ЦК УРСР . Вважалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті його батька [PERSON] у виді житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved