Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2014 року. Сімейні відносини припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працює електромонтером у ПАТ «Євраз Баглійкокс». Також, відповідач має на утриманні дитину від першого шлюбу, на яку сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку. Вважає, що відповідач зобовязаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони сімейні відносини припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працює електромонтером у ПАТ «Євраз Баглійкокс». Також, відповідач має на утриманні дитину від першого шлюбу, на яку сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку. Позивачка вважає, що відповідач зобовязаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає, працює, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви у провадження судових органів України, тобто з 27 жовтня 2015 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved