Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

У жовтні 2020 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду надійшла вищевказана позовна заява. Позов вмотивований тим, що 21 жовтня 2008 року сторони зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина проживає з матір`ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 4000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Ухвалою судді від 09 листопада 2020 року року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити повністю. Представник відповідача у судовому засіданні частково визнав позов та зазначив, що відповідач зможе сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2008 року, який рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2020 року було розірвано (а.с.7,9). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 липня 2008 року (а.с.8). Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття і позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду справи та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Розмір аліментів необхідно встановити в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів є достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дитини. Тому у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в більшому розмірі слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 840,80 грн. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial