Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

у жовтні 2016 року позивач звернувся із вказаним вище позовом до суду та просить розірвати договір купівлі продажу арматури, укладений 03.06.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП Геліос» та [PERSON]; стягнути із відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 5858 грн. 50 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Позов позивачем мотивований тим, що він відповідно до рахунку фактури № СФ 0000266 від 03.06.2016 року, він придбав у ТОВ «НВП Геліос» арматуру ф 8 (12 м. з порізкою у кількості 24 шт. та арматуру ф12 (12 м. з порізкою у кількості 24 шт. на загальну суму 5858, 50 грн. Відповідно до платіжного доручення № 1 від 03.06.2016 року ним сплачено вартість товару у розмірі 5858, 50 грн. 16.06.2016 року він у письмовій формі відмовився отримувати арматуру, так як вона не відповідала його замовленню, попередньо обумовлену із відповідачем, а саме арматура була порізана не за його замовленням. Оскільки. відповідач не виправив виявлені ним недоліки, замовлений товар належного виду не доставив, чим умови договору щодо купівлі продажу арматури не виконав. З цих підстав вважає, що договір підлягає розірванню та стягненню із відповідача на його користь сплачені кошти у розмірі 5858, 50 грн. Внаслідок неналежного виконання договірних зобовязань він зазнав душевних страждань, які виразилися у неможливості вчасно закінчити заплановані будівельні роботи у домогосподарстві, а отже моральну шкоду оцінив у 2000 грн. \~ У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать неодноразово направлені на його адресу судові повістки із повідомленням. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку: Згідно даних рахунку фактури № СФ 0000266 від 03.06.2016 року вартість із ПДВ арматури ф8 (12 м. з порізкою) у кількості 24 шт. та арматури ф12 (12 м. з порізкою) з ПДВ становить 5858,50 грн. Постачальник: Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП Геліос», одержувач: [PERSON]В.(а.с.4). Платіжним дорученням № 1 від 03.06.2016 року [PERSON] перерахував ТОВ «НВП Геліос» грошові кошти у розмірі 5858, 50 грн. згідно рахунку фактури № 266 від 03.06.2016 року. (а.с.5). Із відповіді ТОВ «Транспортна компанія «САТ» вих.3226 від 27.09.2016 року слідує, відповідно до товарно транспортної накладної № 998101594 від 14.06.2016 року вантажовідправник Геліос НВП відправив [PERSON] (вантажоодержувачу) вантаж арматуру в кількості двох місць, масою 365 кг. Вантажоодержувач [PERSON] відмовився отримувати вантаж, так як він не відповідав замовленню, про що ним було зроблено запис в товарно транспортній накладній. На а.с. 8 наявна копія товарно транспортної накладної № 998101594 від 14.06.2016 року, в якій мається запис про те, що [PERSON] відмовився отримувати вантаж, так як він не відповідав замовленню. Порізана арматура не відповідає розмірам. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закону) споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 року № 172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів», додатку N 3 до даної постанови надано перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню), зокрема трубна продукція, нарізана або розкроєна під розмір, визначений покупцем (замовником). Таким чином, судом встановлено, що товар, який було придбано позивачем у відповідача обміну не підлягає, так як відноситься до переліку товару, зазначеного у постанові Кабінету міністрів України, вказаного вище. Статтею 708 ЦК України визначено права покупця у разі продажу йому товару неналежної якості, а саме у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до ч.11 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача розглядаються після пред'явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Згідно з п.7 ч.1 ст. 1 Закону у цьому Законі термін «договір» вживається в такому значенні: договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На а.с. 6-7 наявний лист вимога, адресована ТОВ « НВП «Геліос» позивачем [PERSON], в якій зазначено про відмову отримувати вантаж, який 15.06.2016 року був доставлений на його адресу Транспортною компанією «САТ», оскільки довжина арматури не відповідала його замовленню. Деякі зразки відрізнялися від замовлених розмірів на 40 мм. Однак, даний лист вимога залишився без відповіді. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися договірні відносини, повязані із купівлею продажем арматури, що підтверджено даними рахунку фактури № СФ 0000266 від 03.06.2016 року та платіжного доручення № 1 від 03.06.2016 року. Внаслідок того, що доставлений на адресу позивача товар не відповідав його замовленню, обміну не підлягає, суд вважає, що договір, укладений між сторонами підлягає розірванню, оскільки відповідач належним чином не виконав його та на вимогу повернути грошові кошти, сплачені за його вартість не відреагував. З урахуванням викладеного, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню як вартість товару грошові кошти у розмірі 5858, 50 грн., які були сплачені ним. Свідок [PERSON] підтвердив факт доставки позивачу товару у вигляді арматури та відмови останнього від її отримання внаслідок того, що дана арматура була неправильно порізана, а саме її довжина не відповідала замовленню. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно п.6 ч.1 ст. 1 Закону шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження\~\~або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо її заподіяння було небезпечне для життя і здоровя людей. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09.11.2016 року у справі №6-1575цс16. Оскільки, позивачем не було надано доказів того, що неналежне виконання відповідачем умов договору завдало шкоди його здоровю, то у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити. Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України, а саме стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1653, 60 грн., за дві позовні вимоги матеріального характеру та одну позовну вимогу нематеріального характеру. Оскільки позов задоволено частково, то із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1102, 40 грн. В матеріалах справи наявні дані про витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн. за складання позовної заяви та розрахунок вартості наданої правової допомоги адвокатом [PERSON] Відповідно до п.п. 47, 48 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З урахуванням вищенаведеного одна година роботи адвоката складає 580 грн. (1450 грн. \\100х40%). Виходячи із складності справи та часу витраченого адвокатом на підготовку документів, складання позову суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу складає 580 грн.

Outcome: partial