Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» (далі по тексту - ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана», відповідач-1), третя особа - ректор ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» про визнання незаконними та скасування рішення, наказу, пунктів Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана». Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 2003 року обіймав посаду декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана». У відповідності до ст. ст. 39, 43 Закону України «Про вищу освіту», розділів 7, 8, 9 Статуту установи, п. п. 2.9, 3.1 Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» 17 квітня 2015 року зборами трудового колективу юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» прийнято рішення рекомендувати Вченій раді кандидатуру [PERSON] для обрання на посаду декана юридичного факультету на наступні п'ять років, за що проголосували 61 % зареєстрованих на зборах та 72 % від складу учасників зборів, що прийняли участь у голосуванні. Інші три кандидати на посаду декана юридичного факультету ([PERSON], [PERSON], [PERSON].) не були рекомендовані зборами трудового колективу юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана». На засіданні Вченої ради ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана», яке відбулося 23 квітня 2015 року, всупереч вимог ч. 1 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», до бюлетеня для таємного голосування були внесені чотири кандидати на посаду декана юридичного факультету, тобто разом з кандидатурою позивача, яку рекомендував трудовий колектив, розглядалися три кандидатури, які не були рекомендовані зборами. За результатами засідання Вченої ради було прийнято рішення про обрання на посаду декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» [PERSON] В подальшому, на підставі рішення Вченої ради від 23 квітня 2015 року наказом ректора ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» позивача [PERSON] було звільнено з посади декана юридичного факультету. Вважаючи дії відповідача-1 незаконними та посилаючись на порушення своїх прав, [PERSON] просив суд задовольнити позов та визнати незаконними та скасувати: рішення Вченої ради ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» від 23 квітня 2015 року про обрання [PERSON] на посаду декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» та наказ ректора ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» від 24 квітня 2015 року про звільнення [PERSON] з посади декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана»; п. 2.13. та п. 2.16 Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» (затверджене Вченою радою університету 29 січня 2015 року, протокол № 6) в частині, що суперечить ч. 1 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», та привести його у відповідність до вимог чинного законодавства. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року, позов задоволено. Визнано незаконними та скасовано рішення Вченої ради ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» від 23 квітня 2015 року про обрання [PERSON] на посаду декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» та наказ ректора ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» від 24 квітня 2015 року про звільнення [PERSON] з посади декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана». Визнано незаконними та скасовано п. 2.13. та п. 2.16 Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» (затверджене Вченою радою університету 29 січня 2015 року, протокол № 6) в частині, що суперечить ч. 1 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», та зобов'язано привести його у відповідність до вимог чинного законодавства. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.03.2016 року касаційні скарги: [PERSON]; представника ректора Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» - [PERSON]; представника Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» - [PERSON], задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі було встановлено, що при задоволенні позову в частині визнання незаконним і скасування рішення Вченої ради ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» від 23 квітня 2015 року суди вирішили питання щодо трудових прав та інтересів [PERSON], яку 23 квітня 2015 року на вказаному засіданні Вченої ради ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» таємним голосуванням обрано на посаду декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана». При цьому, суди не врахували положення ст. 33 ЦПК України та не вирішили питання щодо залучення [PERSON] до участі у справі в якості співвідповідача. Також, скасовуючи п. 2.13. та п. 2.16. Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» (затверджене Вченою радою університету 29 січня 2015 року, протокол № 6) в частині, що суперечить ч. 1 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», та зобов'язуючи привести такі положення у відповідність до вимог чинного законодавства, суди не врахували того, що ці положення складаються з багатьох частин, зокрема п. 2.13. має 2 частини, п. 2.16 має 8 частин. При цьому, у порушення вимог ст. ст. 213-215 ЦПК України, суди не конкретизували своїх висновків на предмет того, які саме частини пунктів 2.13., 2.16. Положення не відповідають вимогам закону та на кого саме необхідно покласти обов'язок привести такі положення у відповідність до вимог чинного законодавства. Крім того, суди не врахували, що Положення є внутрішнім документом відповідача, зміни та доповнення до якого вносяться Вченою радою Університету (розділ 4 Положення), яка у свою чергу діє у відповідності до Статуту ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана». Вирішуючи спір у вказаній частині, суди фактично взяли на себе функції Вченої ради Університету та не мотивували неможливості вирішення даного питання в порядку, передбаченому внутрішніми документами відповідача. В процесі розгляду справи, судом, на виконання вимог ВССУ, а також за клопотанням позивача, в порядку ст. 33 ЦПК України було залучено [PERSON] до участі у справі в якості співвідповідача. В судовому засіданні, представник позивача позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судовому засіданні представники відповідачів та третьої особи позов не визнали та просили суд відмовити у його задоволенні. При цьому, представник відповідача-1 зазначав, що порушень закону та Положення під час прийняття рішення Вченою радою університету про обрання на посаду декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» [PERSON] не було. Будь-які зміни до процедури таємного голосування не вносилися, а обов'язок Вченої ради щодо внесення до бюлетеня таємного голосування прізвищ всіх кандидатів, які зголосилися брати участь у конкурсі на заміщення вакантної посади декана юридичного факультету Університету та відповідали вимогам до цієї посади (рівень освіти, наявність і рівень наукового ступеня і ученого звання, підвищення кваліфікації тощо), був передбачений і Положенням і регламентом Вченої ради Університету. Представник відповідача-2 в судовому засіданні зазначала, що будь-які порушення прав позивача, оскільки вибори декана юридичного факультету ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені В. Гетьмана» були проведені 23.04.2015 року Вченою радою у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства та внутрішніх положень університету. Окрім того, зазначала, що 29.10.2015 року Вченою радою університету було затверджено нову редакцію Положення про порядок проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників університету, яке було розроблено на виконання наказу Міністерства освіти і науки України від 05.10.2015 року № 1005. Таким чином, станом на час розгляду справи, положення в редакції від 24.04.2015 року, пункти якого оскаржує позивач є нечинним. Також, представник відповідача-2 вважала позов до [PERSON] необґрунтованим, оскільки в ньому не міститься жодної вимоги до останньої, а також не міститься жодного обґрунтування порушення прав позивача з її боку. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 вересня 2009 року на підставі відповідного наказу ректора ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» з [PERSON] укладено строковий трудовий договір (контракт) на заміщення посади декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» терміном на п'ять років - з 02 жовтня 2009 року по 01 жовтня 2014 року. 30 вересня 2014 року наказом ректора ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» декану юридичного факультету [PERSON] продовжено термін роботи на посаді декана юридичного факультету з 02 жовтня 2014 року до проведення конкурсного заміщення зазначеної посади. 11 березня 2015 року наказом №12 було оголошено конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», в томі числі, посади декана юридичного факультету (т.1 а.с.100). Згідно п.п.7.8.1 Статуту ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України № 331 від 20 березня 2015 року, заміщенню вакантних посад науково-педагогічних працівників - деканів факультетів, передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується Вченою радою. Декан факультету обирається строком на п'ять років за конкурсним таємним голосуванням Вченою радою за пропозицією органу громадського самоврядування відповідного факультету (т.1 а.с.5-32). 30 січня 2015 року набуло чинності Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», яке затверджено Вченою радою 29 січня 2015 року згідно протоколу № 6 (т.1 а.с.33-40). 17 квітня 2015 року зборами трудового колективу юридичного факультету відкритим голосуванням прийнято рішення рекомендувати Вченій раді ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» кандидатуру доктора юридичних наук, професора, члена-кореспондента НАН України [PERSON] для обрання на посаду декана юридичного факультету на наступні п'ять років, про що свідчить протокол засідання зборів трудового колективу юридичного факультету. Також, цими зборами трудового колективу прийнято рішення не рекомендувати Вченій раді кандидатури [PERSON], [PERSON] та [PERSON] для обрання на посаду декана юридичного факультету (т.1 а.с.46-60). 23 квітня 2015 року наказом Вченою радою № 577 від 25 вересня 2009 року були внесені зміни до Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» (далі - Положення), зокрема, п. 2.13 доповнено абзацом наступного змісту: «негативний висновок або відсутність рекомендації кафедри, вченої ради факультету, зборів (конференції трудового колективу факультету, зборів (конференції) відокремленого структурного підрозділу, зборів трудового колективу бібліотеки не дає права відмовляти претенденту в розгляді його кандидатури Вченою радою Університету (факультету). На підставі вищевказаних змін, та в порядку передбаченому п.2.16 Положення, стосовно процедури проведення обрання Вченою радою науково-педагогічних працівників, 23 квітня 2015 року головуючим на засіданні - ректором [PERSON] внесено пропозицію внести до бюлетеню таємного голосування кандидатури чотирьох кандидатів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вченою радою вказана пропозиція була прийнята одноголосно (т.1 а.с.41-45). Цього ж дня, 23 квітня 2015 р. на засіданні Вченої ради ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» таємним голосуванням прийнято рішення про обрання на посаду декана юридичного факультету [PERSON] про що свідчить протокол засідання Вченої ради № 9 (т.1 а.с.113-115). 24 квітня 2015 року наказом ректора № 323-к на підставі рішення Вченої ради ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» від 23 квітня 2015 щодо конкурсного заміщення посади декана юридичного факультету, [PERSON] звільнено у зв'язку з закінченням строку трудового договору (т.1 а.с.63). Щодо позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення Вченої ради ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» від 23 квітня 2015 року про обрання [PERSON] на посаду декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» слід зазначити наступне. Відповідно до положення ч. 1 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», керівник факультету (навчально-наукового інституту) обирається вченою радою вищого навчального закладу строком на п'ять років з урахуванням пропозицій факультету (навчально-наукового інституту). Керівник вищого навчального закладу укладає з керівником факультету (навчально-наукового інституту) контракт. Керівник вищого навчального закладу призначає керівника факультету (навчально-наукового інституту) строком на п'ять років. Керівник факультету (навчально-наукового інституту) здійснює свої повноваження на постійній основі. Інші питання щодо порядку обрання керівника факультету (навчально-наукового інституту) визначаються статутом вищого навчального закладу. Слід зазначити, що процедуру обрання керівника факультету вищого навчального закладу державної (комунальної) форми власності передбачено Законом України «Про вищу освіту»; пунктом 7.8.1 Статуту вказаного навчального закладу, яким обумовлено, що декан факультету обирається строком на п'ять років за конкурсом таємним голосуванням вченою радою Університету за пропозицією органу громадського самоврядування факультету та п. 3.1.3 Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» (а редакції, чинній на момент голосування), в якому передбачено, що декан факультету обирається за конкурсом таємним голосуванням Вченою радою Університету строком на п'ять років з урахуванням пропозицій факультету. Пропозиція факультету щодо претендента на посаду декана є обов'язковою для Вченої Ради при обранні керівника факультету вищого навчального закладу державної форми власності та подальшого оформлення трудового договору (контракту). У відповідності до протоколу № 9 засідання Вченої ради ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» від 23 квітня 2015 року до бюлетеня таємного голосування, крім, запропонованого факультетом претендента на посаду декана [PERSON], були внесені кандидатури, яких не було рекомендовано органом громадського самоврядування факультету, що не узгоджується із приписами ч.1 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту». Із матеріалів справи вбачається, що зборами трудового колективу юридичного факультету для обрання на посаду декана юридичного факультету була рекомендована лише одна кандидатура, а саме [PERSON], в той час як інші кандидатури ([PERSON], [PERSON], [PERSON].) не були рекомендовані (Т. 1, а.с. 58-60). Слід зазначити, що відповідно до п. 4.1 Положення, останнє набуває чинності згідно з наказом ректора Університету. У відповідності до п.2.9 Положення, завершальному етапу конкурсного відбору на посаду декана факультету передує засідання зборів (конференції) колегіального органу самоврядування факультету, який проводить обговорення кандидатур та із застосуванням процедури відкритого прямого голосування висуває пропозицію Вченій раді Університету щодо кандидатури декана факультету. Зміни, ухвалені рішенням Вченої ради ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» 23 квітня 2015 року, були затверджені наказом ректора Університету 24 квітня 2015 року за № 254. Таким чином, станом на час проведення засідання Вченої ради 23 квітня 2015 року, в ході якого було обрано декана юридичного факультету ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», Положення, стосовно процедури проведення обрання Вченою радою науково-педагогічних працівників, не містило застережень щодо можливості включення до бюлетеня не рекомендованих зборами трудового колективу кандидатів. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що Вченою радою ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» було порушено чинну на день голосування процедуру обрання декана юридичного факультету, оскільки внесення до бюлетеня таємного голосування прізвищ претендентів на зайняття відповідної посади, які не були запропоновані факультетом, суперечать вимогам ч. 1 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», п. 7.8.1. Статуту Університету та Положенню про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана». Таким чином, позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення Вченої ради Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» від 23 квітня 2015 року про обрання [PERSON] на посаду декана юридичного факультету ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» підлягають задоволення. Заперечення відповідачів та третьої особи в цій частині судом відхиляються, оскільки вони жодним чином не спростовують того, що станом на момент обрання декана юридичного факультету університету, чинним на той час Положенням не була передбачена можливість включення до бюлетеня для голосування не рекомендованих зборами трудового колективу кандидатів. Щодо позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу ректора ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» від 24 квітня 2015 року про звільнення [PERSON] з посади декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» слід зазначити наступне. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 19.07.2016 року у праві № 761/35136/15-ц за позовом [PERSON] до Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», третя особа: ректор Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» [PERSON], про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, в задоволенні позову було відмовлено. При цьому, вказаним рішенням було встановлено, що строк дії контракту із позивачем закінчився, а обрання на посаду декана юридичного факультету здійснюється виключно вченою радою вищого навчального закладу за конкурсом шляхом таємного голосування. Також апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновок суду першої інстанції про можливість поновлення позивача на виборній посаді, поза межами дії контракту, є помилковим. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Слід зазначити, що наказом ректора від 24 квітня 2015 року № 323-к [PERSON] звільнено з посади декана юридичного факультету, саме у зв'язку з закінченням строку трудового договору, а оскільки було встановлено, що строк дії контракту із позивачем закінчився, то підстави для визнання незаконним та скасування вказаного наказу ректора про звільнення [PERSON] з посади декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана», відсутні. З огляду на зазначене, в задоволенні вказаних вимог слід відмовити. Щодо позовних вимог в частині визнання незаконними та скасування п. 2.13. та п. 2.16 Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» (затверджене Вченою радою університету 29 січня 2015 року, протокол № 6) в частині, що суперечить ч. 1 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», та привести його у відповідність до вимог чинного законодавства, суд зазначає наступне. Так, скасовуючи попередні судові рішення у даній справі, касаційний суд, відзначав, що скасовуючи п. 2.13. та п. 2.16. Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» (затверджене Вченою радою університету 29 січня 2015 року, протокол № 6) в частині, що суперечить ч. 1 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», та зобов'язуючи привести такі положення у відповідність до вимог чинного законодавства, суди не врахували того, що ці положення складаються з багатьох частин, зокрема п. 2.13. має 2 частини, п. 2.16 має 8 частин. При цьому, у порушення вимог ст. ст. 213-215 ЦПК України, суди не конкретизували своїх висновків на предмет того, які саме частини пунктів 2.13., 2.16. Положення не відповідають вимогам закону та на кого саме необхідно покласти обов'язок привести такі положення у відповідність до вимог чинного законодавства. Крім того, суди не врахували, що Положення є внутрішнім документом відповідача, зміни та доповнення до якого вносяться Вченою радою Університету (розділ 4 Положення), яка у свою чергу діє у відповідності до Статуту ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана». Вирішуючи спір у вказаній частині, суди фактично взяли на себе функції Вченої ради Університету та не мотивували неможливості вирішення даного питання в порядку, передбаченому внутрішніми документами відповідача. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Слід зазначити, що сформулювавши в своїй позовній заяві вимоги про визнання незаконними та скасування п. 2.13. та п. 2.16 Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» (затверджене Вченою радою університету 29 січня 2015 року, протокол № 6) в частині, що суперечить ч. 1 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», та привести його у відповідність до вимог чинного законодавства, позивачем не зазначено кого саме необхідно покласти обов'язок привести такі положення у відповідність до вимог чинного законодавства. Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що 29.10.2015 року Вченою радою університету було затверджено нову редакцію Положення про порядок проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників університету, яке було розроблено на виконання наказу Міністерства освіти і науки України від 05.10.2015 року № 1005, яким в свою чергу було врегульовано процедуру проведення конкурсу при заміщенні, серед іншого, посади декана юридичного факультету університету (Т. 4, а.с. 102-130). Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання незаконними та скасування п. 2.13. та п. 2.16 Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «КНЕУ імені Вадима Гетьмана» (затверджене Вченою радою університету 29 січня 2015 року, протокол № 6) в частині, що суперечить ч. 1 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», та привести його у відповідність до вимог чинного законодавства також задоволенню не підлягають. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial