Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоровя. В обгрунтування зазначив, що 10.08.2015 року внаслідок протиправних дій відповідача на подвірї власного господарства отримав тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Вироком Білогірського районного суду від 24 грудня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Вказав, що 2 лютого 2016 року висновком Хмельницької МСЕК йому було встановлено 3 групу інвалідності. Просив стягнути з відповідача на свою користь завдану йому шкоду у вигляді втраченого заробітку,одноразово 14259 грн., починаючи з 17.10.2016 року 1087,5 грн. В ході розгляду справи 10.08.2017 року представник позивача [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], збільшила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] на користь позивача завдану матеріальну шкоду в розмірі 2276,10 грн., шкоду завдану каліцтвом одноразово 26618,42 грн., втрачений заробіток за період з 04.10.2017 року до 30.03.2018 року щомісячно 1600 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 1485,17 грн. В судовому засіданні представники позивача уточненні позовні вимоги [PERSON] повністю підтримали. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Судом ухвалено проводити розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки встановлено, що за клопотанням відповідача та його представників розгляд справи з тих чи інших причин відкладався 6 разів, а отже, в їх діях вбачається зловживання процесуальними правами. До того ж, [PERSON] та одним із його представників було надано письмове заперечення щодо позову, яке міститься в матеріалах справи. В судових дебатах відповідач та його представник просили в позові відмовити. Заслухавши в судовому засіданні представників позивача, ознайомившись із запереченнями відповідача, дослідивши письмові докази,судом встановлено наступне. Вироком Білогірського районного суду від 24 грудня 2015 року [PERSON] визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у вигляді пяти років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки (а.с.8-9). Згідно вироку встановлено, що 10 серпня 2015 року близько 23 год. [PERSON] на території господарства позивача у справі наніс один удар на відмашок [PERSON] в область правої сторони голови, заподіявши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з раною на правій лобній ділянці голови, переломом лобної кістки черепа справа, синцем навколо правого ока та після травматичною атрофією зорового нерва правого ока, які згідно висновку Хмельницького обласного бюро СМЕ № 401 від 15.09.2015 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент спричинення. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0686205 з 14.01.2016 року [PERSON] встановлено третю групу інвалідності (загальне захворювання по зору, дата чергового переогляду лютий 2017 року) (а.с.6). Відповідно до висновку експерта №4 комісійної судово-медичної експертизи від 02.02.2017 р. 24.02.2017 р. втрата зору на праве око знаходиться в прямому причинному звязку з травмою, отриманою [PERSON] 10.08.2015 року та становить 50% (пятдесят відсотків) стійкої втрати професійної працездатності (таблиця 11, наказ МОЗ України № 420 від 05.06.12 р. « Критерії встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків) та 20% ( двадцять відсотків) стійкої втрати загальної працездатності (таблиця до ст.24, стор. 51-52 діючої «Інструкції про порядок організації і проведення лікарсько-страхової експертизи Міністерства фінансів СРСР, 1986 рік) (а.с.114-118). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії АВ №0903450 [PERSON] повторно встановлено третю групу інвалідності з 1 березня 2017 року (загальне захворювання по зору, дата чергового переогляду березень 2018 року) (а.с.146). Тобто, з матеріалів справи вбачається, що з 14.01.2016 року до 1.03.2017 [PERSON] встановлено третю групу інвалідності; з 1.03.2017 року по 1 квітня 2018 року повторно позивачу встановлено третю групу інвалідності (а.с.6,146). Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Аналізуючи досліджені докази в сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності причинного звязку між неправомірними діями [PERSON] та втратою [PERSON] професійної та загальної працездатності, що є підставою для відшкодування втраченого заробітку на користь позивача. Ч.ч.1,2 ст.1197 ЦК України встановлено, що розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. [PERSON] працював на дату ушкодження його здоровя та працює на даний час в ТОВ НВА «Перлина Поділля». За станом здоровя згідно наказу №13/1 від 23.03.2016 року переведений на легшу нижче оплачувану роботу (а.с.128). Його середньомісячний заробіток за період з 01.05.2015 року по 31 липня 2015 року, тобто за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я, складає 1769,96 грн. (а.с.132). Внаслідок задання йому шкоди має місце втрата професійної працездатності на 50%. Отже, виходячи з наведеної норми закону та з урахуванням того, що середньомісячний заробіток потерпілого за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я, складає 1769,96 грн., а ступінь втрати потерпілим професійної працездатності становить 50%, розмір втраченого [PERSON] внаслідок ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню становить 884,98грн. щомісячно (1769,96грн. х 50%). Згідно ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Таким чином, з врахуванням вищенаведеного із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає відшкодуванню заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати професійної працездатності, як відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я потерпілого, щомісячними платежами в розмірі 884,98 грн. Разом з тим, суд не погоджується із розрахунком позивача щодо обрахування втраченого заробітку. Так, позивач просить стягнути в рахунок відшкодування втраченого заробітку по 884,98 грн. щомісячно за період з 10.08.2015 року по 31.12.2016 року. З 01.01.2017 року по 04.10.2017 року, в звязку із збільшенням рівня мінімальної заробітної плати, у відповідності до ст.1208 Ц України, розмір визначає по 1600 грн. щомісячно. Вказану суму просить також стягнути щомісячними платежами за період з 04.10.2017 року по 30.03.2018 року. За період з 10.08.2015 року по 04.10. 2017 року просить стягнути суму відшкодування одноразово в розмірі 29551,57 грн. Суд не погоджується з наведеним розрахунком з наступних підстав. Відповідно до ст. 1208 ЦК України, за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Таким чином, у відповідності до ст.1208 ЦК України, підставами збільшення розміру відшкодування шкоди є: 1) підвищення вартості життя; 2) збільшення розміру мінімальної заробітної плати. У контексті зазначеної норми під поняттям «мінімальна заробітна плата» слід розуміти законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану роботу, нижче якого не може проводитися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці, обсяг робіт (ст.1 Закону України «Про оплату праці»), а наявність підвищення вартості життя визначається на підставі встановленого законодавцем прожиткового мінімуму відповідно до динаміки його зростання. Як вбачається з позовних вимог [PERSON], вперше розмір відшкодування шкоди позивачу визначається виходячи із заробітної плати позивача, яку він отримував в ТОВ НВА «Перлина Поділля», а не у відповідності до мінімальної заробітної плати. Таким чином, розмір щомісячної виплати позивачу за шкоду здоров'ю пов'язаний не з розміром мінімальної заробітної плати, а з розміром заробітку, який би він отримував на теперішній час. Вказане, а також відсутність самої заяви потерпілого, приводить суд до висновку про відсутність підстав для збільшення відшкодування шкоди відповідно до вимог ч.2 ст.1208 ЦК України. Також, суд вважає за необхідне зауважити, що позивач не позбавлений можливості звернутися з позовом про збільшення розміру відшкодування шкоди, виходячи з розміру середнього заробітку. Таким чином, з врахуваням наведеного, починаючи з 04 жовтня 2017 року по березень 2018 року (дата наступного переогляду) із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати професійної працездатності, як відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я потерпілого, щомісячними платежами в розмірі 884,98 грн. За період з 10.08.2015 року по 03.10.2017 року включно, у відповідності до вимог ст.1202 ЦК України, з врахуванням матеріального стану [PERSON], станом здоровя [PERSON], підлягає стягненню сума відшкодування одноразово в розмірі 22832,49 грн. (619,49+14159,68+7964,82+88,50) згідно нижченаведеного розрахунку: - з 10.08.2015 року по 01.09.2015 року (21день) 884,98грн./30 =29,49грн.х21день =619,49грн.; - з 01.09.2015 року по 31.12.2016 року (16 місяців) 884,98грн.х16 місяців = 14159,68грн.; - з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року (9 місяців) 884,98х9місяців=7964,82грн.; - з 01.10.2017 по 03.10.2017 року включно (3 дні) - 884,98грн./30 =29,49грн.х3 дні =88,50грн. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] в період з 24.02.2016 року по 04.03 2016 року перебував на лікуванні в офтальмологічному відділенні Хмельницької обласної лікарні з діагнозом часткова атрофія ДЗН лівого ока. Атрофія ДЗН правого ока. Під час лікування хворий отримував лікування: параокулярно інєкції тренталу по 0,5, тризипіну по 0,5; манніт 200,0 1 фл.; нейроксон 500 мг. 5 фл.; фізрозчин 200,0 10 фл.; трентал 5,0 5 амп.; но-шпа 2,0 10 амп.; кортексин 10 мг.- 5 фл.; армодін 2,0 1 амп.; системи для внутрішньовенних інфузій 10 шт.; шприци 2,0 36 шт.; шприци 5,0 10 шт., на загальну суму 1507,6 (а.с.а.с.73,139). З 26.10.2016 року по 04.11.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні при поліклініці в офтальмологічному кабінеті Білогірської районної лікарні, отримувавши медикаменти : слезавіт 1 кап. №30 240.20 грн., кавітон 30 таб.-50 таб. -176.80 грн., армадин 2.0 № 10 342.50 грн., шприц 2.0 № 10 9.00, на загальну суму 768,5 грн. (а.с.а.с.39,140). Таким чином, на користь [PERSON], у відповідності до вимог ст.ст.1166,1195 ЦК України підлягають відшкодуванню витрати на придбання ліків в розмірі 2276,10грн.(768,50+1507,60). Разом з тим, [PERSON] сплачено 1485,17 грн. в рахунок оплати за проведенням комісійної судово-медичної експертизи, призначеної згідно ухвали Білогірського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року, що підтверджується даними рахунку №4 від березня 2017 року та даними квитанції Білогірського відділення Хмельницької філії ПАТ КБ «ПриватБанк» №0.0.723281247.1 від 14.03.2017 року (а.с.109). Вказані витрати, повязані із проведенням комісійної судово-медичної експертизи, у відповідності до статті 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, із відповідача на користь держави підлягають стягненню 640,00 грн. судового збору. З врахуванням наведеного,

Outcome: partial