Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

У квітні 2015 року прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі фінансового управління Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області кошти, витрачені Жовтневою центральною лікарнею на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 1254,54 гривень. В обґрунтування позову посилався на те, що вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 12.03.2015р. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Вироком суду встановлено, що внаслідок вчинення [PERSON] вказаного кримінального правопорушення потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. У звязку з чим останній перебував на стаціонарному лікуванні в нейротравматологічному відділенні Жовтневої центральної лікарні Миколаївської області з 23.10.2014 до 04.11.2014 року. Згідно з довідкою бухгалтерії Жовтневої ЦРЛ вартість стаціонарного лікування потерпілого склала 1254,54 гривень. У звязку з тим, що у кримінальній справі позов був залишений без розгляду, прокурор звертається до суду з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства та просить позов задовольнити. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, заяв про розгляд справи в його відсутність суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 12.03.2015 року у справі № 488/23/15-к затверджено угоду про примирення між потерпілим [PERSON] та обвинуваченим [PERSON], останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Вказаним вироком суду встановлено, що внаслідок вчинення [PERSON] вказаного кримінального правопорушення потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забиття і підшкірної гематоми м'яких тканин голови, синців орбіт і крововиливів у склери, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 339 від 04.12.2014 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров'я потерпілого. Відповідно до п.4 вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У звязку з діями [PERSON] потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейротравматологічному відділенні Жовтневої центральної лікарні Миколаївської області з 23.10.2014 до 04.11.2014 року. Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого , сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведеним ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Згідно з довідкою бухгалтерії Жовтневої ЦРЛ вартість стаціонарного лікування потерпілого склала 1254,54 гривень. Статтею 28 КПК України передбачено, що особа, яка не предявила цивільний позов в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з копії вироку від 12.03.2015р., цивільний позов у кримінальній справі не розглядався. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. А ч.3 ст.1206 ЦК України передбачає, якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності або власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Жовтнева ЦРЛ фінансується з районного бюджету, розпорядником коштів якого є фінансове управління Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області, тому кошти повинні бути стягнуті на користь районного бюджету. На підставі вищевикладеного суд вважає, що є законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved