Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 06 жовтня 2008 року уклала з ТОВ «Північзахідтрансбуд» попередній договір № 59, за яким сторони зобовязались в майбутньому, в строк до 01 жовтня 2009 року, укласти договір купівлі-продажу квартири № 293 на 15 поверсі, загальною площею 44,5 кв.м по вул. Черняховського, 21-Б в м. Бровари Київської області, вартістю 387\~150 грн. На виконання умов зазначеного договору позивач сплатила грошові кошти за вказану квартиру у розмірі 387 150 грн. 12 вересня 2011 року між нею та ТОВ «Т-Фактор» було укладено договір № 59-ф про участь у спільному будівництві житлового будинку в м. Бровари по вул. Черняховського, 21-Б, відповідно до умов якого відповідач, який є правонаступником ТОВ «Північзахідтрансбуд», зобовязався добудувати та здати в експлуатацію житловий будинок, після чого передати обєкт нерухомості позивачу у власність у першому кварталі 2012 року. Позивач, посилаючись на те, що вона виконала умови договору щодо оплати вартості квартири, а обєкт інвестування не добудований, не зданий в експлуатацію, термін закінчення будівництва та введення в експлуатацію не визначений, просить визнати за нею майнові права на квартиру № 293, загальною площею 44,5 кв.м, на 15 поверсі, 3 секції, що розташована за адресою: Київська область, м.Бровари, вул. Черняховського, будинок№ 21- Б, у розмірі вартості внеску в сумі 387\~150 грн. У судове засідання представник позивача не зявилася, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутності. Представник ТОВ «Т-Фактор» у судове засідання не зявився, повідомивши письмово про визнання позову та розгляд справи в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 06 жовтня 2008 року між позивачем та ТОВ «Північзахідтрансбуд» укладено попередній договір № 59, за яким сторони зобовязались у майбутньому, в строк до 01 жовтня 2009 року, укласти договір купівлі-продажу квартири (основний договір) на умовах визначених цим договором (п.1) Предметом основного договору купівлі-продажу є квартира № 293 на 15 поверсі, загальною площею 44,5 кв.м по вул. Черняховського, 21-Б в м. Бровари Київської області, вартість якої за домовленістю сторін становить 387 150 грн (п.п.2.2, 2.3). Сторони домовилися про попередню оплату ціни предмету договору в сумі 387\~150 грн до 10 жовтня 2008 року. Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов вищевказаного договору позивач провела оплату вартості квартири в сумі 387\~150 грн, що підтверджується копією квитанції від 10.10.2010 р. 12 вересня 2011 року між позивачем та ТОВ «Т-Фактор» укладено договір № 59-ф про участь у спільному будівництві житлового будинку в м. Бровари по вул. Черняховського, 21-Б, відповідно до умов якого відповідач, який є правонаступником ТОВ «Північзахідтрансбуд», зобовязався добудувати та здати в експлуатацію житловий будинок, після чого передати обєкт нерухомості позивачу у власність у першому півріччі 2012 року (п.п 2.1, 2.2). Відповідно до п.п. 2.3, 2.4, внеском відповідача у спільне будівництво житлового будинку є добудова житлового будинку; внеском позивача у спільне будівництво житлового будинку є належна йому частина незавершеного будівництва житлового будинку станом на момент підписання Договору. Загальна вартість обєкту нерухомості станом на момент підписання договору становить 387 150 грн, вартість внеску позивача станом на момент підписання договору становить 387150 грн. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. За змістом ст.атей 177, 190 ЦК України майнові права є обєктами цивільних прав. У ч. 2 ст. 3 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні визначено, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Верховний Суд України у постанові від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12 зазначив, що майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як обєкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Згідно із ст. 1 Закону України Про інвестиційну діяльність інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в обєкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону обєктами інвестиційної діяльності можуть бути також майнові права. За змістом ч. 5 ст. 7 зазначеного Закону інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися обєктами та результатами інвестицій, відповідно до законодавчих актів України. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом положень ч. ч. 1, 4 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд та може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. У ч. 1 ст. 178 ЦК України встановлено, що обєкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невідємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно із ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права є визнання права. З огляду на наведене та враховуючи визнання відповідачем позову, а також те, що позивач свої зобовязання за договором про участь у будівництві виконала належним чином та оплатила вартість обєкта нерухомості (квартири) в розмірі 387 150 грн, а відповідачем будівництво житлового будинку не ведеться, визначені договором строки введення його в експлуатацію прострочено, обєкт нерухомості у власність позивачу не передано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved