overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які перебувають на її утриманні. На даний час сторони разом не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дітей та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь щомісяця аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 800 гривень та сина [PERSON] в розмірі 600 гривень до досягнення дітьми повнолітнього віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Суд зі згоди позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Рингацької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 115 від 13 лютого 2014 року. Діти не перебувають на диспансерному обліку в лікарні. Сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач як батько також зобов'язаний приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей нарівні із матір'ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своїх дітей. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача та враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений його дохід, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров'я дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дітей, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 22 квітня 2014 року, а відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що з 27.01.2007 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який з моменту припинення шлюбних відносин проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини, через що шлюбні відносини фактично на теперішній час припинені, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх його щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку, судові витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, на підставі чого, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, позовні вимоги обґрунтувавши тим, що з відповідачем вона проживала у зареєстрованому шлюбі з жовтня 2007 року до 2013 року, від якого народилася дитина, яка проживає та перебуває на її утриманні. На даний час позивачка та відповідач однією сім'єю не проживають, Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, пред'явлені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі починаючи з жовтня 2007 року, від якого має малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В теперішній час відповідач добровільно не надає систематичної матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання малолітнього сина на користь позивачки аліменти. Враховуючи, що відповідач має постійний заробіток, суд вважає, що аліменти слід стягнути в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що з 11.09.1998 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, у розмірі ? частини усіх його щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття доньки, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 31 серпня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 339, зареєстровано шлюб з [PERSON] У шлюбі в сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Посилалась, що спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з постійними скандалами через різні характери та погляди на життя. Сторони не підтримують шлюбно - сімейні відносини з 2007, спільного бюджету не мають, господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Зазначила, що після розірвання шлюбу малолітня дитини буде проживати з нею, спір про розподіл майна відсутній. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Подружжя має малолітнього сина, [INFO] (а.с. 4). Сторони проживають нарізно, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 2007 року. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який мотивувала тим, що 17 квітня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області за актовим записом № 01, у шлюбі народжено сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Уважає, що сім'я розпалася через появу різних життєвих інтересів та поглядів на життя, постійних сварок та суперечок, припинення спільного проживання однією сім'єю. Позивачка зазначає, що способи примирення з відповідачем вже вичерпані, збереження сім'ї неможливе, тому просить, укладений з [PERSON] шлюб, розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, про підтримання позову в повному обсязі, просила заходів на примирення подружжя не застосовувати. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справу у його відсутність та про згоду на розірвання шлюбу з позивачкою з викладених в позові підстав, заходів до примирення застосовувати не клопотав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 17 квітня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі від відповідача позивачка народила сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Таким чином, між сторонами, як подружжям, склалися сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу, що врегульовані Сімейним кодексом України. Під час провадження даної справи сторони не виявили бажання вжити заходів до примирення, а поскільки позивачка у надісланій суду заяві зайняла категоричну позицію щодо його розірвання та при письмовій згоді відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає примирення між сторонами неможливим. Оскільки сторони виявляють різні життєві інтереси та протилежні погляди на подальше життя, та ураховуючи наявність між ними непорозумінь, припинення спільного проживання однією сім'єю, суд вважає, що сім'я між сторонами фактично розпалася, а подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню. Витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача, а понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору слід також на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У квітні 2014 року позивачка звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO]. помер [PERSON], який ще за своє життя склав заповіт на позивачку. В установлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що не знала про даний заповіт, а дізналася після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO], коли виявила заповіт в старих речах батька. За життя до 2008 року батько позивачки підтримував дружні стосунки з [PERSON], який приїжджав у гості, проживав у батьків позивачки, своїх дітей та родичів у [PERSON] не було. Тому позивачка просила суд визначити їй додатковий строк два місяці для подачі заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні позивачка, представник позивачки позов підтримали в повному обсязі та просили суд його задовольнити, визначити додатковий строк для прийняття спадщини два місяці. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, свого представника до суду не направив, не просив розглядати справу у його відсутність, заперечення на позовні вимоги не подавав. Позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [INFO] (а.с. 7) помер [PERSON]. Згідно заповіту від 23.12.2002р. [PERSON] все своє майно заповів позивачці (а.с.8). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що в судовому засіданні позивачка довела, що строк для прийняття спадщини був нею пропущений з поважної причини, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У квітні 2014 року позивач Київський військовий ліцей імені Івана Богуна звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, мотивуючи тим, що відповідно до акту проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності Київського військового ліцею імені Івана Богуна за період з 23 квітня 2009 року по 30 вересня 2011 року ревізійною групою Територіального Центрального контрольно-ревізійного управління КРД МО України встановлено переплату у виплаті грошового забезпечення, що призвело до матеріальної шкоди на загальну суму 6 089 грн. 52 коп., з яких 804 грн. 65 коп. під час ревізії відшкодовано. Не повернутими залишилось 5 284 грн. 87 коп. Відповідальним за правильність нарахування грошового забезпечення в зазначений період відповідно до Функціональних обов'язків начальника відділення особового складу та стройового ліцею, затверджених начальником Київського військового ліцею імені Івана Богуна від 4 грудня 2009 року був [PERSON] Тому, позивач звернувся з вказаним позовом та просив стягнути з [PERSON] 5 284 грн. 87 коп. завданої майнової шкоди. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи в порядку заочного провадження у відсутність відповідача та у її відсутність. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до акту проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності Київського військового ліцею імені Івана Богуна за період з 23 квітня 2009 року по 30 вересня 2011 року ревізійною групою Територіального Центрального контрольно-ревізійного управління КРД МО України встановлено переплату у виплаті грошового забезпечення, що призвело до матеріальної шкоди на загальну суму 6 089 грн. 52 коп., з яких 804 грн. 65 коп. під час ревізії відшкодовано (а.с. 9-27). Не відшкодованими залишилось 5 284 грн. 87 коп. (а.с. 30-35). Відповідальним за правильність нарахування грошового забезпечення в зазначений період відповідно до Функціональних обов'язків начальника відділення особового складу та стройового ліцею, затверджених начальником Київського військового ліцею імені Івана Богуна від 4 грудня 2009 року був [PERSON] (а.с. 28-29). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням наведеного зазначений розмір майнової шкоди підлягає відшкодуванню позивачу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У квітні 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 7377 грн. 98 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася, але надала до суду заяву у якій просила розглядати справу без її участі, позов не визнає в повному обсязі у зв'язку з повною сплатою боргу. Судом встановлено, що 12.09.2007 року відповідач з ПАТ «Дельта Банк» уклала кредитний договір №007-1600-120907. Згідно п.1.3 частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 30 000 грн. У відповідності до п.2.1 частини 5 Договору, моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Позивач в своєму позові вказує, що відповідач станом на 25.02.2014 року має заборгованість - 7377,98 грн. Відповідач надала до суду виписку по рахунку від 14.07.2014 року з якою випливає, що у [PERSON] відсутня заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк». Також відповідач надала до суду прибутковий ордер №51002973 від 13.06.2014 про сплату судового збору в розмірі 244,00 грн., який позивач сплатив при подачі позову до суду. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 545 Цивільного кодексу України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки відповідачем повністю виконані всі зобов'язання перед кредитором. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У квітні 2014 року позивач ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, зазначивши, що під час проведення планової перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS], що проводилась 13.02.2013 згідно з п.п. 21, 37 Правил, представниками Позивача було виявлено порушення п. 48 Правил: самовільне підключення після відключення повз приладу обліку відкритим способом - облаштоване відгалуження від ввідних дротів через яке живиться весь будинок. Електрична енергія споживається, приладом обліку не враховується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У квітні 2014 року позивач пред'явила дійсний позов. В обґрунтування вимог зазначила, що з 08 грудня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею і перебуває на її повному утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти в розмірі ? частини доходів щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, крім того, аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини щомісячно до досягнення дитиною 3 років. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.12.2007р., відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від спільного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], про що 24.07.2012 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Артемівського районного управління юстиції м. Луганська в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис № 777 (а.с.3). Відповідно до ст. ч.2 ч. 4 ст.84 , 80 , 180,184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує внатурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років, за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя або у твердій грошовій сумі, розмір яких суд визначає з урахуванням обставин, що мають значення для справи. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги ні на її утримання , ні на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243,60 гривень. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved