Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Зіньків по вул. П.Т. Писаренка, 55, Віньковецького району Хмельницької області в порядку спадкування після смерті бабки [PERSON], яка померла 03.04.2018 року. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що 03.04.2018 року померла його бабка [PERSON], яка була зареєстрована та проживала до дня смерті в с. Зіньків по вул. П.Т.Писаренка, 55. Після її смерті відкрилась спадщина, яку позивач як спадкоємець за заповітом прийняв, звернувшись протягом шестимісячного строку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за заповітом від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку відмовився на користь позивача. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння. Тому він позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку. Ухвалою суду від 07.11.2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання 16.01.2019 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились. Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без участі сторони позивача та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності, та визнав позовні вимоги повністю. Представник відповідача -- Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області сільський голова [PERSON] також подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без участі представника сільської ради, та визнав позовні вимоги. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що відповідачі визнали позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 03.04.2018 року в с. Зіньків Віньковецького району Хмельницької області померла бабка позивача -- [PERSON], яка була власником житлового будинку із надвірними спорудами, що знаходиться в с. Зіньків по вул. Писаренка, 55, Віньковецького району Хмельницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняв спадкоємець за заповітом, її онук [PERSON], звернувшись протягом шестимісячного строку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та за його заявою відкрита спадкова справа. Інший спадкоємець за заповітом -- [PERSON] від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку відмовився на користь позивача. Вказані обставини підтверджуються: паспортом позивача; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 320596; свідоцтвом про народження [PERSON] ІІ-БВ № 453477, згідно якого її матірю є [PERSON]; свідоцтвом про одруження І-АБ № 433069, згідно якого [PERSON] одружився із [PERSON], і прізвище дружини «Жук»; свідоцтвом про народження [PERSON] І-БВ № 407155, згідно якого його матірю є [PERSON]; заповітом від 16.02.1989 року, згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON]; матеріалами спадкової справи № 82-2018, заведеної після смерті [PERSON], наданої приватним нотаріусом [PERSON] на запит суду. Із довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 27.04.2018 року № 1-846 вбачається, що дійсна вартість домоволодіння в с. Зіньків по вул. Писаренка, 55, становить 101585,00 гривень. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. До\~складу спадщини\~входять усі\~права та\~обов'язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. (ст. 1217 та ст. 1218). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем бабки [PERSON] за заповітом, спадщину прийняв, та отримав свідоцтво про право спадщину за заповітом на частину спадкового майна -- земельну ділянку. Однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння по вул. Писаренка, 55, в с. Зіньків на ім`я [PERSON], листом приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу [PERSON] від 04.10.2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 03.04.2018 року. У звязку з цим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальні конторі. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Із виписок з погосподарських книг Зіньківської сільської ради слідує, що головою домоволодіння в с. Зіньків по вул. Писаренка, 55, 1972 року побудови, була [PERSON], яка померла 03.04.2018 року. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що [PERSON] за життя набула право власності на домоволодіння по вул. Писаренка, 55, в с. Зіньків відповідно до закону, однак не провела його державну реєстрацію, через що її спадкоємець [PERSON] не має змоги реалізувати свої спадкові права, у звязку з чим виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Визнання права власності за [PERSON] на домоволодіння визнається відповідачами, не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved