Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У жовтні 2016 року позивачі звернулись до суду з зазначеним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що між ними з однієї сторони, відповідачами та [PERSON], з іншої , було досягнуто домовленість щодо купівлі - продажу належного на праві власності відповідачам та [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Коченове Троїцького району Луганської області, вулиця Молодіжна, будинок № 7. Домовлену суму за відчуження зазначеного будинку у розмірі 15\~000 гривень ними було передано відповідачам та [PERSON] , про що вчинено відповідний договір купівлі - продажу від 02 лютого 2013 року. На даний час відсутня можливість оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки [PERSON] , що є одним із сторін правочину, помер 26 липня 2013 року, не встигши посвідчити договір купівлі - продажу нотаріально. Крім того на даний час відсутні правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно. Відповідачі є співвласниками зазначеного нерухомого майна та правонаступниками померлого. Оскільки на даний час відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, позивачі змушені звернутися до суду з дійсним позовом, в якому просять визнати дійсним договір купівлі- продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Коченове Троїцького району Луганської області, вул.. Молодіжна, будинок № 7 від 02 лютого 2013 року та визнати за ними право власності на цей будинок у рівних долях, по 1/2 частині кожному. Позивачі до суду не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі також у судове засідання не з,явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 лютого 2013 року між відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], з однієї сторони, і позивачами [PERSON], [PERSON], з другої, було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого позивачі придбали, а відповідачі та [PERSON] продали житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Коченове Троїцького району Луганської області, вулиця Молодіжна, будинок № 7, що підтверджується письмовим договором купівлі - продажу житлового будинку ( а.с, а.с.21-22). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 20 квітня 2001 року та довідки Троїцького КП БТІ від 02.11.2016 року за вих. № 254 власниками домоволодіння № 7 по вулиці Молодіжна у с. Коченове Троїцького району Луганської області є : [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким це житло належить на праві спільної сумісної власності. Право власності зареєстровано в Троїцькому КП БТІ в реєстровій книзі № 40, реєстр № 1, архівна справа № 3573/62. ( а.с.,а.с.37, 38). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі - продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З огляду на вищезазначене, позивачі з відповідачами та померлим [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, що підтверджується письмовим договором купівлі - продажу житлового будинку, і фактично відбулося повне виконання правочину. Даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивачів зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивачів може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивачі звернулись до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як вони набули у власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Коченове Троїцького району Луганської області, вулиця Молодіжна, будинок № 7, однак у них відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину. На підставі ст.ст. 203, 220, 328, 334, 638, 655, 657 ЦК України,

Outcome: approved