Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У жовтні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після її матері [PERSON], померлої 26.07.2007 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що не має можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини у встановлені чинним законодавством України строки з обєктивних причин, а саме через тяжкий стан здоровя її чоловіка [PERSON] який захворів тяжкою невиліковною хворобою рак товстої кишки. Лікування та операції чоловіка вимагали достатніх витрат та часу. Весь цей час вона здійснювала догляд за чоловіком, оскільки в наслідок хвороби він не міг себе забезпечувати. В своїй сукупності зазначені хвороби вимагали від позивача докладати постійних зусиль та матеріальних витрат на лікування, що позбавило його фізичної можливості реалізувати свої спадкові права своєчасно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, пославшись на факти та норми права, викладені в позовні заяві. Відповідач судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позивні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. ст.\~10,\~11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС №078418, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського району Запорізької області 16.06.1998 року, батько позивача помер 16.06.1998 року, актовий запис №14. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 02.10.1996 року, батько позивачки був власником 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Іншими співвласниками квартири в рівних частках був її брат [PERSON] та його дружина [PERSON]. 06.08.2002 року із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області звернулася її мати [PERSON]. Позивачка та її брат [PERSON], які також є спадкоємцями першої черги за законом подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька про що нотаріусом було відкрито спадкову справу за № 466. 26.07.2007 року померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть видане відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 26.07.2007 року, актовий запис за №156. 07.08.2012 року помер брат позивачки, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 237845, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 14.08.20012 року, актовий запис за №204. Спадкоємицею з законом після смерті брата позивачки є його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину в установлено законом порядку шляхом подання 19.09.2012 року до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цієї заяви їй належить 2/3 частки квартири у звязку зі смертю брата позивачки відкрилася спадкова справа відносно [PERSON] №127/2012. Після смерті матері [PERSON] позивачкою 1/3 частка квартири не успадкована, в строк встановлений законом. 12.09.2015 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини за [PERSON] на підставі якої приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] була заведена спадкова справа № 94/2015. Постановою нотаріуса від 17.09.2015 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 24 в будинку №37 розташованого по вулиці Карла Маркса в м. Оріхові Запорізької області, після померлої [PERSON], на підставі того, що заява про прийняття спадщини не була подана в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1\~ст. 1270 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1271 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Особи, які беруть участь у справі, заперечень проти позову не надали, доводів та наведених позивачем фактів не оспорювали. У звязку з цим у суду немає підстав піддавати сумніву обставини, викладені у позовній заяві. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мав обєктивні труднощі у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, оскільки наявні в нього хвороби мали тривалий хронічний характер. Життя та здоровя людини визнаються в України найвищими соціальними цінностями, а тому потреба особи у тривалому лікуванні та відновленні нормального стану здоровя не може бути перешкодою в реалізації інших, і зокрема, спадкових, прав та законних інтересів. Зважаючи на зазначені обставини, враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, спору з приводу спадкового майна немає, суд вважає, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси заінтересованих осіб, суперечити принципам законності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved