Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

У жовтні 2014р. Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») звернулося до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 09.12.2012р. між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] був укладений договір №004-Z/023142 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue (далі договір-1), згідно якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок [NUMBER], видав платіжну картку [NUMBER] та зобов'язувався її обслуговувати. 09 жовтня 2012р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір №024-030120/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту (далі - кредитний договір). Згідно п.2.1 Кредитного договору банк відкрив на картковий рахунок [PERSON] на якому обліковуються операції, здійсненні з використанням карти Visa Elektron Instant Issue [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром овердрафту в сумі 12521,00грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 60% річних, а позичальник зобов'язувався повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 10.10.2015р. та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. Банк виконав свої зобов'язання за договором-1 та кредитним договором, випустивши платіжну картку Visa Elektron Instant Issue [NUMBER] та відкривши на неї ліміт овердрафту у сумі 12521,00грн. Відповідач, скористався кредитними коштами, але не виконує свої зобов'язання в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 40081,47грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн. Представник позивача, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що 09.12.2012р. між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] був укладений договір №004-Z/023142 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, згідно якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок [NUMBER], видав платіжну картку [NUMBER] та зобов'язувався її обслуговувати (а.с.7-11). 09 жовтня 2012р. між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено договір №024-030120/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту (а.с.16-20) Згідно п.2.1 Кредитного договору банк відкрив на картковий рахунок [PERSON] на якому обліковуються операції, здійсненні з використанням карти Visa Elektron Instant Issue [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром овердрафту в сумі 12521,00грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 60% річних, а позичальник зобов'язувався повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 10.10.2015р. та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором (а.с.16). Банк виконав свої зобов'язання за договором-1 та кредитним договором, випустивши платіжну картку Visa Elektron Instant Issue [NUMBER] та відкривши на неї ліміт овердрафту у сумі 12521,00грн., що підтверджується розпискою позичальника (а.с.24). Через невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №024-030120/12-00938-вкл-к від 09.10.2012р. у останнього станом на 29.07.2014р. склалася заборгованість перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в сумі 40081,47грн., яка складається з: Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості від 29.07.2014р. відповідно до умов договору (а.с.25). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов'язань ухиляється. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 400,82грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved