Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

у квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» 50 000,00 грн. страхового відшкодування та неустойку (пеню) в розмірі 11 203,50 грн. В обґрунтування останнього вказав про те, що внаслідок ДТП, яка мала місце 13 жовтня 2013 року на перехресті вулиць Червоноармійська - Федорова у м. Києві, було пошкоджено його автомобіль «NissanTilda» державний номерний знак [NUMBER], вартість відновлювального ремонту якого складає 151 87,54 грн. Оскільки на момент скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність винної сторони було застраховано в ПАТ «УСК «Гарант-Авто», він звернувся до останнього з вимогою про здійснення страхового відшкодування. Страхова компанія визнала дану дорожньо-транспортну подію страховим випадком та розрахувала розмір страхового відшкодування в сумі 50 000,00 грн., проте виплату останнього не здійснило. Тому, вважаючи свої права як споживача страхових послуг порушеними, змушений звернутись до суду за їх захистом. Позивач в судове засідання не з'явився. Від представника останнього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів та зазначенням того, що обґрунтування позову та позовні вимоги ним підтримуються в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні та не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача й ухвалення заочного рішення. ПАТ «УСК «Гарант-Авто», будучи в установленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечило, про причини неявки представника суду не повідомило. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13 жовтня 2013 року на перехресті вулиць Червоноармійська - Федорова у м. Києві, було пошкоджено автомобіль «NissanTilda» державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] (а.с. 7-8). Винним у даній дорожньо-транспортній пригоді згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 013 року був визнаний водій автомобіля «Audi A5» державний номерний знак [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого на момент вчинення ДТП була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант -Авто» згідно поліса № АС/950755 (а.с. 6, 10-11). Судом встановлено, що [PERSON] вчасно було повідомлено відповідача про настання страхового випадку та подано до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» всі необхідні документи , в тому числі й заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 12-16). Відповідно до листа ПАТ «УСК «Гарант-Авто» № 1814/в від 31 березня 2014 року останнє визнало ДТП страховим випадком та визначило суму страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 17), проте до моменту розгляду справи в суді такого відшкодування не здійснило. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Статтею 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 36.2 ст. 36 вищевказаного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позов в частині стягнення з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» 50 000,00 грн. страхового відшкодування не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про те, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2) зміна умов зобов'язання;3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону Україна «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Аналізуючи викладене, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про стягнення суми неустойки (пені) в розмірі 11 03,50 грн. також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд вважає за можливе покласти в основу судового рішення розрахунок неустойки (пені), здійснений позивачем, оскільки вважає його вірним, а з боку відповідача доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду в розрізі положень ст. ст. 57-60 ЦПК України не надано. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved