Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 15.02.2007 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08/КЛ-2007, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію та надає кредит у межах суми кредитної лінії, що становить 70 000,00 доларів США. 18.05.2012 року у зв'язку з реструктуризацією заборгованості, між [PERSON] та ПАТ «КБ «Експобанк» було укладено угоду до договору кредитної лінії № 08/КЛ-2007 від 25.02.2007 року. Шляхом підписання даної угоди сторони змінили умови кредитного договору. Так, відповідно до п. 1.1. було внесено уточнення щодо суми наданого кредиту, а саме 840 994,23 грн. на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення та платності. Пунктом 1.2 змінено строк дії кредитної лінії та строк повернення позичальником кредиту, що закінчується 31.05.2012 року. Проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі 17,5 % річних, відповідно до п. 1.3 договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань вищезазначеного кредитного договору між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] був укладений договір поруки від 18.05.2012 року відповідно до умов якого, відповідач поручився перед кредитором за виконання позичальником договору кредиту. Відповідачі належним чином не виконували свої зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості, що у відповідності до розрахунку позивача станом на 19.03.2015 року становить 9 190 159,32 грн. і складається з 808 594,23 грн. - простроченої заборгованості за кредитом та 8 381 565,09 грн. - пені за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості. У зв'язку з наявністю простроченої заборгованості банк звертався до відповідачів з письмовими вимогами про повернення грошових коштів вих. № 1101/1179 від 25.02.2015 року, вих. № 1104/1904 від 30.03.2015 року. Однак боржники не виконали дані вимоги, що стало причиною для звернення до суду. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позов підтримує та просить проводити судове засідання за його відсутності. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надали, в зв'язку з чим суд визнає їх неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. В ході судового розгляду справи представник відповідачів заперечувала проти задоволення позову та просила закрити провадження по справі з тих підстав, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року задоволено вимоги ПАТ «КБ «Експобанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно, що передане в іпотеку банку за договором кредиту № 08/КЛ-2007 від 15.02.2007 року. На спростування тверджень представника відповідачів представником позивача надано пояснення в яких останній посилається на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, в якій зазначено, що задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. З огляду на зазначене, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 15.02.2007 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08/КЛ-2007, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію та надає кредит у межах суми кредитної лінії, що становить 70 000,00 доларів США, під 17,5 % річних. Відповідно до п. 1.1. договору встановлено строк повернення позичальником кредиту до 12.02.2010 року. При цьому проценти за користування кредитом встановлюються за угодою сторін про видачу траншу кредиту. На виконання пункту 1.1. договору кредиту, позивачем було видано [PERSON] грошові кошти - транши, як частини кредиту, що підтверджується заявами на видачу готівки, угодами до договору кредитної лінії №08/КЛ-2007 та виписками по особовому рахунку за період з 15.02.2007 року по 18.03.2015 року. 18.05.2012 року у зв'язку з реструктуризацією заборгованості, між [PERSON] та ПАТ «КБ «Експобанк» було укладено угоду до договору кредитної лінії № 08/КЛ-2007 від 25.02.2007 року. Шляхом підписання даної угоди сторони змінили умови кредитного договору. Так, відповідно до п. 1.1. було внесено уточнення щодо суми наданого кредиту, а саме 840 994,23 грн. на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення та платності. Пунктом 1.2 змінено строк дії кредитної лінії та строк повернення позичальником кредиту, що закінчується 31.05.2012 року. Проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі 17,5 % річних, відповідно до п. 1.3 договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4.1. договору кредиту його сторони повинні належним чином виконувати свої обов'язки за цим договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань вищезазначеного кредитного договору між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] був укладений договір поруки від 18.05.2012 року відповідно до умов якого, відповідач поручився перед кредитором за виконання позичальником договору кредиту. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Пунктом 5.2 кредитного договору передбачена пеня за несвоєчасне повернення кредиту (траншу кредиту) та несвоєчасну сплату процентів в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення до повного повернення кредиту і процентів. Відповідачі належним чином не виконували свої зобов'язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. У відповідності до розрахунку станом на 19.03.2015 року прострочена заборгованість відповідача за кредитом перед банком складає 808 594,23 грн. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом законні і обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків, неустойки, зокрема пені, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вживав заходів щодо їх зменшення. Судом встановлено, що відповідачі неодноразово порушували умови погашення заборгованості, при цьому ПАТ «КБ «Експобанк» звернулося до них з позовними вимогами лише у квітні 2015 року. З огляду на зазначене, оскільки сума пені відповідно до розрахунків складає 8 381 565 грн. 09 коп., що значно перевищує суму боргу суд вважає, що на підставі ст. 616 ЦК України цю суму необхідно зменшити до 800 000 грн. 00 коп., так як саме з вини позивача, який не вживав всіх належних заходів для погашення боргу сума штрафної санкції значно зросла. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести чи спростувати, ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачами в свою чергу ніяких доказів на спростування позовних вимог не надано. На підставі викладеного,

Outcome: partial