Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Олександрійської міської ради про визнання прав і обов'язків забудовника в порядку спадкування після смерті матері. Позов мотивує тим, що [INFO] року померла мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права, зокрема на права і обов'язки забудовника житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться на присадибній ділянці [ADDRESS]. Звернувшись до Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 за отриманням свідоцтва про право на спадщину отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав ненадання правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцю. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені, представники сторін надали заяви про можливість розгляду справи в їх відсутність. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 23.01.1954 року [PERSON] надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці [ADDRESS]. За договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 21.12.1955 року [PERSON] надано на праві безстрокового користування земельну ділянку по [ADDRESS]. З архівної довідки №632 від 06.07.2015 року вбачається, що незавершене будівництво 8,6% готовності по [ADDRESS] належало [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під забудову, посвідченого нотаріусом Олександрійської нотаріальної контори 27.12.1955 року [NUMBER]. Акт готовності будинку відсутній. Надвірні будівлі: фундамент літ. «Ф», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», прибудова літ. «в», прибудова літ. «в'». [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області 16.06.2015 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO] року, його батьком є [PERSON] та а матір'ю [PERSON]. З довідки № 81 від 03.04.2016 року, виданої квартальним комітетом № 47, вбачається, що на момент смерті [PERSON] [INFO] року, з нею проживав і був зареєстрований її син [PERSON] Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2015 року №1611/02-31, підставою для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері [PERSON] стала відсутність правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. За ст.1 Закону України «Про архітектурну діяльність» забудовник - це особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва об'єкта містобудування. Відповідно до Переліку правовстановлюючих документів на підставі яких провадиться реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (Додаток №1) до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, що був чинний на час виникнення правовідносин, такими документами, зокрема, є нотаріально посвідчений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку та затверджений виконкомом місцевої ради акт про прийняття будинку в експлуатацію. Так, на підтвердження наявності прав забудовника у спадкодавця позивач надав докази, які підтверджують надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Постановою Ради Міністрів Української РСР від 16 квітня 1970р. № 212 затверджені Правила забудови сільських населених пунктів Української РСР, які передбачали, що будівництво жилих будинків в сільських населених пунктах проводяться на земельних ділянках виділених індивідуальним забудовникам під будівництво жилих будинків та господарських будівель у відповідності з проектом забудови. Пунктом 49 Правил передбачено прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом житлових будинків державними приймальними комісіями. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Водночас, ст. 549 ЦК УРСР визначала два можливих способи прийняття спадщини - фактичне прийняття та звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Виходячи зі змісту норм розділу VІІ ЦК УРСР, до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах З дозволу №141 від 25.06.1971 року на виконання будівельних робіт вбачається, що [PERSON] було дозволено виконання будівельних робіт по будівництву індивідуального жилого будинку з надвірними будівлями на присадибній ділянці [ADDRESS] на підставі генплану, затвердженого головним архітектором міста Олександрії. Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР 1963 року, чинним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до розділу «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року, спадкуванням є перехід належного спадкодавцю майна або його частини до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Оскільки [PERSON] проживав з [PERSON] на час її смерті, він вважається таким, що прийняв спадщину, фактичного вступивши в управління та володіння спадковим майном, що згідно з п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) є належним способом прийняття спадщини, тому спірні правовідносини регулюються ЦК УРСР. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Судом встановлено, що обставини, викладені в позові відповідають дійсності та підтверджені документальними доказам. Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Суд дійшов висновку, що позивач захищає порушене право у такий спосіб, у даному випадку позивач є добросовісним учасником цивільних правовідносин. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved