Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] , 2012 року народження. Дитина проживає і знаходиться на її утриманні, вона займається її вихованням. Батько не займається вихованням дитини, не цікавиться її долею, не забезпечує матеріально. Фактично самоусунувся від виховання дитини ще з 2018 року. Відповідач ухиляється від виконання обов`язків як батька щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших цінностей, створення умов для отримання нею освіти. Просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У судове засіданні позивачка та її представник не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду письму заяву про розгляд справи у їх відсутність, а також надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Просив суд задоволити позовні вимоги. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судове засідання представник служби в справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про слухання справи у їх відсутність. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2010 року. 20 листопада 2018 року шлюб між сторонами був розірваний. Батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . 14 лютого 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає разом з неповнолітньою донькою [PERSON] , 2012 року народження за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №70 від 19 жовтня 2018 року видану на [PERSON] дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №519 Деснянського району міста Києва, дитина відвідує ДНЗ №519 з 01.09.2016 року. Мати [PERSON] приводить і забирає [PERSON] з дошкільного навчального закладу, регулярно відвідує батьківські збори та святкові ранки. Бере активну участь у житті групи, цікавиться питаннями виховання своєї доньки. Батько за останні півроку життям дитини в садочку не цікавився. 21 травня 2020 року рішенням комісія з питань захисту прав дитини при Деснянській районній в місті Києві державній адміністрації рекомендувала органу опіки та піклування надати висновок до Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька [PERSON] стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] , 2012 року народження. 29 травня 2020 року служба в справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав батька [PERSON] стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] , 2012 року народження. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків батька, не піклується про духовний розвиток дитини, не забезпечує її матеріально тривалий час, дій, що свідчили б про усвідомлення ним своїх вчинків відповідач не вчинив, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , 2012 року народження. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved