Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 02.08.2011 року на підставі договору № А33MCC9FWJ0104 відповідач отримав кредит у розмірі 17000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, у зв'язку із чим, станом на 30.09.2015 року має заборгованість у сумі 141948,81 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 3095,75 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 138853,06 грн. Однак, оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.09.2013 року з відповідача була стягнута сума у розмірі 25178,61 грн., тому сума заборгованості складає 116770,20 грн. Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам до розміру заборгованості за кредитним договором додається суми штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) та 5838,51 грн. (відсоткова складова). На підставі цього ПАТ «Акцент-Банк» був вимушений звернутися до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 123108,71 грн. та судовий збір 1846,63 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, 02.08.2011 року на підставі договору № А33MCC9FWJ0104 [PERSON] отримав кредит у розмірі 17000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № А33MCC9FWJ0104 від 02.08.2011 року, станом на 30.09.2015 року відповідач має заборгованість у сумі 141948,81 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 3095,75 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 138853,06 грн. У свою чергу, рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.09.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № А33MCC9FWJ0104 від 02.08.2011 року у розмірі 25178,61 грн. Таким чином, сума заборгованості складає 116770,20 грн., до якої у відповідності до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам до розміру заборгованості за кредитним договором додається суми штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) та 5838,51 грн. (відсоткова складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Положеннями ст. 11 та 61 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем було доведено належними доказами заявлений розмір заборгованості відповідача за кредитним договором. Проте, зі свого боку відповідачі не надали суду доказів, які б свідчили про належне та своєчасне виконання ними грошових обовязків у повному обсязі і відсутності заборгованості перед позивачем. Суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки відповідач неналежно виконав своє зобовязання за договором № А33MCC9FWJ0104 від 02.08.2011 року та з нього підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 123108,71 грн., оскільки це підтверджується письмовими матеріалами справи. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1846,63 грн., то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved