Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

у жовтні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з указаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У обґрунтування позову зазначено, що 16.10.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» (за договором - Банк) та [PERSON] (за договором - Клієнт), шляхом акцептування Банком, пропозиції Клієнта було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-15915-161013, згідно з якою, позивач зобов'язувався надати відповідачу споживчий кредит у сумі 17 177,16 грн, яка складається з 15 000 грн - сума кредиту на поточні потреби та 2162,16 грн - страховий платіж. Умовами укладеного між сторонами кредитного договору передбачено, що за користування кредитом, відповідач сплачує позивачу проценти у розмірі 8,99 на рік, процентна ставка може бути змінена відповідно до умов договору. Договором також передбачалося, що за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 0,00 місяців, протягом якого розмір комісії складає 0,00. Після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 3,49% за місяць. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредит, в обумовленому кредитним договором розмірі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі, про що свідчить меморіальний ордер № 72030541 від 17.10.2013 року. Водночас, відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку із чим станом на 02.07.2014 року виникла заборгованість в сумі 22 963,16 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту в сумі 17 177,17 грн; заборгованість за відсотками в сумі 990,16 грн та 4795,84 грн - заборгованість за комісіями. Ураховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по кредитному договору в сумі 22 963,16 грн та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Відповідно до позовної заяви позивач просить суд розглянути справу без присутності представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. До суду повернулася поштова кореспонденція, яка була надіслана [PERSON] за адресою: с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, вул. Покутинська, 15 з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до відповіді на запит, який надійшов від Шаргородського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області №1177 від 07.10.2014 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а відтак, враховуючи згоду позивача, слід провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд установив, що 16.10.2013 року між позивачем та відповідачем, шляхом акцептування позивачем, пропозиції відповідача було укладено кредитний договір відповідно до умов заяви № 001-15915-161013, згідно з яким, позивач зобов'язувався надати відповідачу споживчий кредит у сумі 17 177,16 грн, яка складається з 15 000 грн - сума кредиту на поточні потреби та 2162,16 грн - страховий платіж. Умовами укладеного між сторонами кредитного договору передбачено, що за користування кредитом відповідач сплачує позивачу проценти у розмірі 8,99 на рік, процентна ставка може бути змінена відповідно до умов договору. Договором також передбачалося, що за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 0,00 місяців, протягом якого розмір комісії складає 0,00. Після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 3,49% за місяць. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредит, в обумовленому кредитним договором розмірі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі, про що свідчить меморіальний ордер № 72030541 від 17.10.2013 року (а.с. 3). Водночас, відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку із чим станом на 02.07.2014 року виникла заборгованість в сумі 22 963,16 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту в сумі 17 177,16 грн; заборгованість за відсотками в сумі 990,16 грн та 4795,84 грн - заборгованість за комісіями. Зазначений вище факт підтверджений заявою № 001-15915-161013, анкетою клієнта та розрахунком заборгованості (а.с.4-6). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, які вникають із кредитного договору та регулюються Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України). Так, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, судом встановлено факт не виконання відповідачем умов кредитного договору, при цьому невиконанням відповідачем зобов'язань за договором порушується право позивача на повернення суми кредиту та сплати комісій, а тому це право підлягає судовому захисту. Таким чином, позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість кредитним договором в сумі 22 963,16 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 243,60 грн (а.с. 1).

Outcome: approved