Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

у квітні 2013р. [PERSON] (надалі - позивач) звернувся в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про відшкодування затрат на поховання, пояснивши при цьому наступне. Позивач зазначила, що в період з 27.10.2010р. по [INFO]. вона у зв'язку із безпорадним станом [PERSON] доглядала за останньою, зокрема: готувала їжу, прала білизну, прибирала в будинку,сплачувала за житлово-комунальні послуги, купувала медикаменти, в наслідок чого здійснила витрати у сумі 12200,0 грн. Разом з цим [INFO]. [PERSON] померла таз метою поховання останньої позивач здійснила витрати у сумі 5789,83 гривень, з яких: 2032,0 грн. на організацію похорону та 2323,95 на придбання продуктів і організацію поминального обіду.В свою чергу спадщину після померлої [PERSON] прийняв відповідач.У зв'язку із наведеним позивач зазначила, що згідно ст. 1232 ЦК України відповідач зобов'язаний відшкодувати їй витрати на утримання, догляд, лікування та поховання [PERSON] у сумі 17989,83 грн. Проте відповідач не відшкодував позивачу наведені витрат. Враховуючи зазначене позивач, збільшивши розмір позовних вимог, просила суд стягнути на її користь із відповідача як спадкоємця після померлої [PERSON] 12200,0 грн. за догляд та утримання [PERSON] та 5789,83 грн. витрат на її поховання, а всього 17989,83 грн., а також понесені судові витрати. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги повністю. В наступному позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності у судовому засіданні та на підставі наявних доказів. Відповідач та його представник у судовому засіданні та наданих суду письмових пояснення позов не визнали та просили відмовити у задоволені позовних вимог повністю. Врахувавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. та Серії [NUMBER] (повторно) від 2011р. Згідно виданої Циблівською сільською радою довідки від 22.06.2011р. за № 615 [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] Відповідно до виданої Циблівською сільською радою довідкивід 25.03.2013р. за № 204 позивач поховала [PERSON] При цьому позивачем було надано суду товарний чек від 28.12.2010р. за № 143 та за № 144 щодо придбання останньою предметів та послуг ритуального характеру на загальну суму 2087,0 гривень. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позивачем здійснено витрати на поховання померлої [PERSON] у сумі 2087,0 гривень. Разом з цим положеннями ст. 1232 ЦК України унормовано, що спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті. Вбачається, що відповідач є внуком померлої [PERSON], оскільки згідно свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 19.10.1991р. його батьком зареєстровано [PERSON], а відповідно до про народження останнього серії [NUMBER] від 04.11.1957р. його матір'ю зареєстровано [PERSON], яка в наступному змінила прізвище на [PERSON] відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. При цьому положеннями ч. 1 ст. 1222 ЦК України визначено, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В свою чергу суд зазначає, що оскільки відповідач є спадкоємцем померлої [PERSON], то згідно вимог ст. 1232 ЦК України останній зобов'язаний відшкодувати витрати на поховання померлої [PERSON], не залежно від того чи прийняв позивач спадщину після неї та оформив своє право власності таку спадщину у визначеному законом порядку. Крім того вбачається, що відповідач як спадкоємець за законом прийняв спадщину після померлої [PERSON] на підставі заяви від 12.11.2011р., зареєстрованої за № 2 згідно спадкової справи № 2/2011 в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ. При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 610 визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Проте в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження відшкодування відповідачем як спадкоємцем позивачу витрат у сумі 2087,0 грн. на поховання померлої [PERSON], а також відповідачем не надано докази на підтвердження відсутності його вини у порушення наведеного зобов'язання. Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач порушив своє зобов'язання перед позивачем щодо відшкодування останній витрат у сумі 2087,0 на поховання померлої [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:примусове виконання обов'язку в натурі. Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення на її користь із відповідача коштів у сумі 2087,0 грн. на відшкодування витрат на поховання [PERSON] Разом з цим суд відмовляє у задоволені іншої частини позовних вимог, зважаючи на наступне. Суд зазначає, що надана позивачем накладна від [INFO]. за № 48 складена щодо передання продуктів, а не їх оплати позивачем, оскільки розрахунковими документами які підтверджуються факт передання коштів є касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, прибуткові касові ордеризгідно ст. 1 і п. 1, 2 ч. 1 ст. 3, ст. 9 закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року за № 265/95-ВР (в редакції від 02.12.2010р.),Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637 та в редакції станом 29.04.2009 р., Положення про форму та зміст розрахункових документів, затверджене Наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року за № 614 та в редакції 21.01.2010р. При цьому, позивачем мне надано докази щодо використання отриманих згідно накладної від [INFO]. за № 48 продуктів для проведення ритуального обряду, пов'язаного із похованням померлої [PERSON] Крім того суд зазначає, що [PERSON] подарувала на користь [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS], згідно договору дарування квартири від 14.12.2010р., посвідченого приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області. У зв'язку із наведеним суд не приймає до уваги надані позивачем в якості доказів фіскальні чеки щодо оплати вартості комунальних послуг за наведеною квартирою № 11 після 14.10.2010р. Також суд зазначає, що із наявних у справі фіскальних чеків неможливо встановити, щооплату вартості житлово-комунальних послуг і ліків здійснювала безпосередньо позивач та за власний рахунок. До того ж в матеріалах справи відсутні докази щодо необхідності придбання більшої частини ліків за фіскальними чеками, а також щодо фактичного передання зазначених ліків на користь [PERSON] за життя останньої. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Положеннями ч. 4 ст. 60 ЦПК України унормовано, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов частково. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При цьому згідно наявної у справі квитанції позивачем було сплачено судовий збір у сумі 229,0 гривень, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність стягнути на користь позивача із відповідача кошти на відшкодування судових витрат у сумі 50,0 гривень.

Outcome: partial