Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [INFO] [PERSON] , на земельну ділянку загальною площею 0,0597 га із цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки 3221482101:04:005:0255, яка передана у приватну власність на підставі Рішення двадцять п`ятої сесії п`ятого скликання Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області від 25 вересня 2009 року № 261-25-V, про безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Діброва, садове товариство «Стугна», громадянину [PERSON] та на садовий (дачний будинок) літера А, загальна площа приміщень 91,2 м.2, житлова 32,4 м.2; на господарські будівлі та споруди під літерою А мансардний поверх, під літерою А цокольний поверх, вбиральня літера Б, замощення І, хвіртка № 1, огорожа №2, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтуванні позову зазначено, що[INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на майно покійного, яким є Ѕ частина квартири [ADDRESS] та на земельну ділянку яка належала спадкодавцю відповідно витягу з рішення двадцять п`ятої сесії п`ятого скликання Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області від 25 вересня 2009 року № 261-25- V, про безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,0597 га із цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства ведення садівництва, кадастровий номер 3221482101:04:005:0255, що розташована за адресою: [ADDRESS] , який розташований в садовому товаристві «Стугна» село Діброва Васильківського району Київської області, відповідно технічному паспорту на садовий (дачний будинок) виготовлений станом на 10 листопада 2004 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 квітня 2019 року, державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та садовий будинок з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім`я спадкодавця, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду для відновлення своїх спадкових прав. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2019 року прийнято до провадження цивільну справу за правилами загального позовного провадження (а.с. 61-62). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду (а.с.132). Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити (а.с.145). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просить справу розглянути за їх відсутності та визнання ними позовних вимог (а.с. 142). Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 1048/2012, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації смерті у місті Києві 29 травня 2012 року про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 9849 (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] батьком якого є [PERSON] (а.с.83). Спадкоємцем до майна померлого є позивач, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі Десятої Київської державної нотаріальної контори та спадкової справи у нотаріуса за № 1048/2012 щодо померлого [INFO] [PERSON] (а.с.11) [PERSON] у встановленому законом порядку звернулася до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с.65), у зв`язку з цим, державним нотаріусом було відкрито спадкову справу № 1048/2012, що підтверджується копією спадкової справи № 1048/2012 (а.с.63-124). 03 липня 2019 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Глущенку В.В. видане Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [INFO] його батька [PERSON] на Ѕ частину квартири [ADDRESS] (а.с.12). 19 квітня 2019 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та садовий будинок з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім`я спадкодавця (а.с.32). З наданих позивачем доказів, вбачається, що право володіння на земельну ділянку та садовий будинок, які належали за життя спадкодавцю, підтверджується наступним: Довідками Садівничого товариства «Стугна» від 2019 року, згідно якої земельна ділянка № [ADDRESS] була виділена [PERSON] , який був членом товариства 15 грудня 1989 року і була закріплена за ним по дату його смерті, на ділянці розташований садовий будинок (а.с.15, 16). Архівною довідкою КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» від 17 квітня 2019 року №883, в якій вказано, що на ім`я [PERSON] за інвентаризоване нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] № 746 , право власності не зареєстровано (а.с.90). Зазначене також підтверджується технічним паспортом на садовий будинок [NUMBER] , виготовленим 10 листопада 2004 року на ім`я [PERSON] (а.с.22-30). Відповідно до висновку Головного управління Держкомзему у Київської області від 14.09.2011 року №1944 вбачається, що земельна ділянка загальною площею 0,0597 га що надана у власність [PERSON] із цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства на підставі рішення Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області від 25 вересня 2009 року № 261-25-V для ведення садівництва, на території Дібрівської сільської ради, в межах с. Діброва, садове товариство «Стугна», ділянка [NUMBER] (а.с.18). Як вбачається із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка загальною площею 0,0597 га із цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки 3221482101:04:005:0255, за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Діброва, садове товариство «Стугна», належить громадянину [PERSON] (а.с.19-21). Що також підтверджується дослідженим в судовому засіданні оригіналом технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянину [PERSON] для ведення садівництва в с/т «Стугна», ділянка [NUMBER] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України (що діяв на момент виникнення права спадкодавця на земельну ділянку) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Як роз`яснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено у п.216 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, провадиться нотаріусом після подання оригіналів право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцю. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно, в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначається, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Також, у даному листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved