Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на майновий пай, який складається з будівлі склада-модуля загальною площею 875,7 кв.м. Вказуючи на те, що 20 жовтня 2015 року між фермерським господарством «Мрія» в особі голови [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу майна (майнового пая), яке складається з будівлі склада-модуля загальною площею 875,7 кв.м., який знаходиться за адресою Київська область, с. Рославичі, по вул. Гоголя, 16. 20 жовтня 2015 року на підставі вищевказаного договору купівлі - продажу майна позивачем було отримано Свідоцтво про право власності на майновий пай № 616042. 26.03.2016 року звернувшись із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 16193693, до приватного нотаріуса [PERSON], Васильківського районного округу Київської області позивач отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яким було встановлено, що документи подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, та запропоновано звернутися до суду. 26.04.2016 року позивач звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, у відповідності до якої останній просив суд визнати за ним право власності на нежитлове приміщення склад-модуль загальною площею 875,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: Київська область, с. Рославичі, вул. Гоголя,16. Позивач в судове засідання не зявилась, надіславши заяву до суду в якій просить проводити розгляд справи без її участі, уточнені вимоги позову підтримує в повному обсязі (а.с.25). Представник Фермерського господарства «МРІЯ» також в судове засідання не зявився, надіславши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, з позовними вимогами визнає у повному обсязі (а.с.27). Приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіславши заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 26). Оскільки сторони подали вищезазначені заяви, враховуючи вимоги ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають \~Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України, кожна\~сторона\~зобов'язана\~довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог\~та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що 20 жовтня 2015 року між Фермерським господарством «Мрія» (далі Продавець) та [PERSON] (далі - Покупець) було укладено договір купівлі-продажу майна (майнового паю), за умовами п. 1 якого продавець передає, а покупець купує майно (майновий пай) Фермерського господарства «Мрія» розташований в с. Рославичі по вул. Гоголя,16, яке складається з будівлі склада-модуля загальною площею 875,7 кв. метрів, право власності на який підтверджене Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія КИ VII № 6160041 від 16.10.2015 року, видане Рославичівською сільською радою Васильківського району Київської області на Фермерське господарство «Мрія» (а.с.6). У відповідності до вимог п. 2 вищевказаного договору загальна сума майна (майнового паю) визначена сторонами в розмірі 148295,00 гривень. Згідно п. 3 договору купівлі-продажу право власності на майно (майновий пай) розташоване в с. Рославичі по вул. Гоголя,16, яке складається з будівлі-модуля загальною площею 875,7 кв.м. переходить до покупця на підставі цього договору, та отриманні Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) виписано на імя Покупця (а.с.6). 20 жовтня 2015 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Мрія» було підписано акт приймання-передачі майна (майнового паю) в натурі на місцевості, за умовами якого відповідач передав, а позивач прийняв в натурі на місцевості майно (майновий пай) згідно умов договору купівлі-продажу майна (майнового паю) від 20.10.2015 року розташоване в с. Рославичі по вул. Гоголя,16, Васильківського района Київської області, яке складається з будівлі склада-модуля загальною площею 875,7 кв.м. згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія КИ VII № 6160041 від 16.10.2015 року, видане Рославичівською сільською радою Васильківського району Київської області на Фермерське господарство «Мрія» (а.с.7). На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу, 20 жовтня 2015 року позивачу було видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий пай) серії КИ VII № 6160041 у відповідності до якого визначено лише грошову частку позивача у пайовому фонді підприємства станом на 07.07.2000 року в сумі 148295,00 грн. без визначення конкретного нерухомого майна (а.с.8). 16 березня 2016 року [PERSON] було виготовлено Технічний паспорт на виробничий будинок, склад-модуль по вул. Гоголя 16 в с. Рословичі Васильківського району Київської області загальною площею 875,7 кв.м. (а.с.9-10). 23.03.2016 року позивач звернувся з відповідною заявою про державну реєстрацію права власності на майновий пай до приватного нотаріуса [PERSON], однак 26.03.2016 року отримав відмову у державній реєстрації прав та обтяжень № 28951265, мотивовану тим, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги становити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с. 11). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 315 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно положень п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень\~частини першої статті 15\~та\~статті 392 ЦК\~власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи Оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами факт належності позивачу на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення складу-модуля загальною площею 875,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: Київська область, с. Рославичі, вул. Гоголя,16, однак враховуючи невідповідність встановленого правовстановлюючим документом (свідоцтвом про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий пай) серії КИ VII № 6160041) права позивача лише на грошову частку у пайовому фонді підприємства, в звязку з чим позивач не може реалізувати своє право власності на дане майно та в звязку з чим було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про наявність правових підстав та визнання за позивачем право власності на нежитлове приміщення склад-модуль загальною площею 875,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: Київська область, с. Рославичі, вул. Гоголя,16.

Outcome: approved