Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим що, 04.08.2015 р. між ПАТ СК «рідна» та Дочірнім підприємством «Савсервіс Столиця» у рамках договору № АТР10/15 добровільного страхування наземного транспорту від 17.07.2015 р. було укладено страхове свідоцтво серії АТ № 225/15, предметом якого є майнові інтереси Страхувалника, пов»язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Toyota Camry д.н.з. [NUMBER]. Так позивач зазначає, що 14.06.2016 року на вул. Депутатській у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Kangoo під керуванням [PERSON], внаслідок чого будо пошкоджено автомобіль [NUMBER] Відповідно зі складеним суб»єктом оціночної діяльності [PERSON] звітом № 2652 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 236\~522,18 грн., а згідно зі складеним фізичною особою підприємцем [PERSON] рахунком № ЄІ-00000339 від 28.07.2016 року, актом виконаних робіт № ЄІ-004308 від 28.07.2016 р. та платіжним дорученням № 8949 від 23.08.2016 року фактична вартість ремонту автомобіля Toyota Camry склала 195\~874,00 грн. У зв»язку з цим, згідно із умовами договору страхування позивачем будо визнано зазначену подію страховим випадком, проведено розрахунок розміру страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 195\~874,00 грн. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У вересні 2016 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про відшкодування завданих збитків з проханням сплатити відшкодування збитків, однак відповідачем вищевказана вимога не виконана. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» компенсацію завданих збитків у розмірі 195\~874,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено в судовому засіданні, 14.06.2016 року на вул. Депутатській у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Kangoo під керуванням [PERSON], внаслідок чого будо пошкоджено автомобіль [NUMBER] Відповідно зі складеним суб»єктом оціночної діяльності [PERSON] звітом № 2652 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 236\~522,18 грн., а згідно зі складеним фізичною особою підприємцем [PERSON] рахунком № ЄІ-00000339 від 28.07.2016 року, актом виконаних робіт № ЄІ-004308 від 28.07.2016 р. та платіжним дорученням № 8949 від 23.08.2016 року фактична вартість ремонту автомобіля Toyota Camry склала 195\~874,00 грн. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.08.2015 року, визнано винним винуватим за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 384889 від 11.08.2015 року) та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Подія, що трапилась 14.06.2016 р. за участю відповідача, є страховим випадком. Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди , зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу». Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.» Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. З метою врегулювання спору в досудовому порядку представником позивача було надіслано відповідачу досудову вимогу щодо до добровільного відшкодування завданого збитку в порядку регресу. Проте, вимоги позивача виконані відповідачем не були. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved