Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Посилалася на те, що 04 січня 2017 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого вона передала відповідачу кошти в сумі 16 800 доларів США, які той зобов`язався повернути у строк до 31 грудня 2017 року. На підтвердження факту передачі нею коштів відповідачу було складено акт прийому- передачі грошових коштів . Разом з тим, відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, у вказаний термін позику не повернув та на її неодноразові вимоги повернути борг жодним чином не реагує. У зв`язку із цим, у відповідача утворилася заборгованість, яка станом на день проведення розрахунку ( 06 жовтня 2019 року) становить 423570 грн. Крім того вважає, що з відповідача у відповідності до вимог ст.625 ЦК України підлягає стягненню 3% річних за період прострочки у розмірі 22 103,99 грн., а також індекс інфляції у розмірі 62 222,43грн. Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 507 896грн. 42 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 5078,96грн. за подання позовної заяви до суду. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не з`явилися. 27 січня 2020 року через канцелярію суду від представника позивача - адвоката Зімніцької О.О. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала та просила його задовольнити. У разі відсутності відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надав. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 04 січня 2017 року між сторонами укладено договір позики, за умовами якого позивачка [PERSON] надала відповідачу [PERSON] у позику кошти в сумі 16800 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти у строк не пізніше 31 грудня 2017 року. (а.с.8-9). Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту передачі позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] коштів у сумі 16800 доларів США було укладено акт прийому-передачі грошових коштів від 04 січня 2017 року (а.с.10). Крім того, правочин укладався у присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] , які також засвідчили передачу коштів. Виходячи з наведених вище норм закону, договір позики належить до реальних договорів, а тому, вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, а обов`язки з договору позики виникають тільки для однієї сторони - позичальника, бо отримавши у власність передані йому позикодавцем гроші або речі, позичальник стає зобов`язаним повернути позикодавцю таку ж суму грошей, або рівну кількість грошей такого ж роду і якості й, відповідно, дана розписка, незалежно від найменування документа, є підтвердженням існування між сторонами договірних зобов`язань та свідчить про існування між сторонами саме укладеного договору позики. Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що в обумовлений у договорі строк відповідач [PERSON] не повернув грошові кошти [PERSON] та на її неодноразові звернення про добровільне повернення грошей жодним чином не відреагував, у зв`язку з чим позивачка зверталася із відповідною заявою до ЧВП Садгірського ВП ГУНП в Чернівецькій області та в кінцевому результаті була вимушена звернутися до суду із вказаним позовом (а.с.11-21). Відповідно до вимог ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за договором позики в розмірі 16800 доларів США. Пунктом 2Б Договору позики визначено, що повна сума позики, що підлягає поверненню, на день остаточного розрахунку має відповідати еквівалентові суми 16800 доларів США за середнім курсом продажу комерційних банків України за вибором позикодавця на день передачі грошей. Таким чином, вказана заборгованість за договором позики, станом на 06 жовтня 2019 року становить 423 570грн. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що у відповідача перед позивачкою [PERSON] виникла заборгованість, яка згідно наданого нею розрахунку станом на 06 жовтня 2019 року становить 84 326,42грн., з яких 22 103,99грн. - три відсотки річних та 62 222,43 грн. - індекс інфляції. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останньою у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved