Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У жовтні 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 23 грудня 2013 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0028. Згідно умов кредитного договору банк надав відповідачці споживчий кредит у розмірі 10000 грн. зі строком користування з 23 грудня 2013 року по 22 грудня 2015 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 36% річних. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідачка взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання не виконала. У зв'язку з цим станом на 28 травня 2014 року загальна сума заборгованості становить 16092,50 грн., яка складається з заборгованості з повернення кредитних коштів у розмірі 9493,14 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1269,84 грн., пені за прострочення основної судної заборгованості у розмірі 139,85 грн., пені за несплачені відсотки у розмірі 189,68 грн., штрафу у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 16092,50 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. У ході судового розгляду представник позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки понесені судові витрати, а саме за подання оголошення у газету «Урядовий кур'єр» у розмірі 630 грн., про що надав відповідні платіжні документи. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ «АКБ «Капітал» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 2013 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0028. Згідно п. 1.1 Договору банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 10000 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 36 % річних. Пунктом 1.4 договору визначено, що строк надання споживчого кредиту за даним договором з 23 грудня 2013 року по 22 грудня 2015 року. З графіку платежів за кредитним договором вбачається, що щомісячний платіж встановлений в сумі 596,94 грн. 23 грудня 2013 року виконуючи свої зобов'язання банк перерахував кредитні кошти позичальниці. Позичальниця у порушення умов кредитного договору не виконала взяті на себе кредитні зобов'язання відносно щомісячної сплати відсотків за користування отриманим кредитом, повернення кредиту частинами за встановленим у договорі графіком (п.3.4.1), внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до п.3.1.1 кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення суми основного боргу, процентів, комісії, сплати пені та штрафів, шляхом направлення позичальнику письмової вимоги про дострокове виконання зобов'язань, у разі настання передбачених випадків, таких як затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш ніж на один календарний місяць. Протягом 30 календарних днів з моменту надсилання повідомлення про таку вимогу, позичальник зобов'язаний здійснити дострокове погашення вказаної заборгованості. Вимога про дострокове погашення кредиту, відправлена згідно з поштовими правилами на адресу позичальника, вважається належним повідомленням незалежно від його фактичного отримання та/або неотримання з вини позичальника чи інших підстав. У даному випадку вимога про сплату заборгованості за кредитним договором була відправлена позичальнику 05 травня 2014 року. Розділом 5 договору визначено відповідальність позичальника за невиконання договору про надання споживчого кредиту, згідно якої банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу; банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 50% від суми виданого кредиту; а також позичальник сплачує на користь банку суму заборгованості з врахуванням індексу інфляції. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0028 від 23 грудня 2013 року станом на 28 травня 2014 року загальна сума заборгованості становить 16092,50 грн., яка складається з заборгованості з повернення кредитних коштів у розмірі 9493,14 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1269,84 грн., пені за прострочення основної судної заборгованості у розмірі 139,85 грн., пені за несплачені відсотки у розмірі 189,68 грн., штрафу у розмірі 5000 грн. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Пунктом 6 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. та витрат, пов'язаних з публікацією у газеті «Урядовий кур'єр» оголошення про виклик відповідачки у розмірі 630 грн., тому вони підлягають стягненню з відповідачки у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved