Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Іллічівська» (далі за тестом - ТОВ «СК «Іллічівська») про стягнення заборгованості за договором страхування життя. Позов обґрунтовує тим, що 02.10.2008 року ним укладено з відповідачем договір страхування життя №МФ.013065.02 по програмі страхування «КАПІТАЛ-ПЛЮС» із терміном дії з 01.12.2008 року по 30.11.2018 року (поліс страхування життя №АВ 0001257), за яким усі належні страхові платежі позивачем сплачені. 30.11.2018 року термін дії вказаного договору закінчився, до сплати відповідачем підлягає страхова виплата, у зв`язку з чим 03.12.2018 року позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, проте відповідач жодної відповіді на неї не надав. 17.05.2019 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою (претензією) про здійснення страхової виплати, однак листом ТОВ «СК «Іллічівська» від 30.05.2019 року його повідомлено про відмову у здійснені такої виплати, оскільки [PERSON] не надано нотаріально посвідчених копій документів, перелічених у п.п.13.1, 13.3. 13.4 Правил добровільного страхування життя №2 від 18.06.2009 року. Позивач категорично не згоден з вказаною відповіддю, оскільки з вказаними Правилами його не ознайомлювали та примірника не видавали, як і не надавали примірник Договору страхування життя, видавши лише Поліс. Згодом, звернувшись до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області з заявою про забезпечення доказів, отримав лише завірену копію Полісу страхування життя №АВ 0001257, витребуваних судом засвідчених копій Договору №МФ.013065.02 від 02.10.2008 року та Страхового сертифікату №МФ.09/13179.02 від 14.11.2008 року не отримано. Таким чином договір страхування життя відповідач не виконав та не сплатив страхове відшкодування. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором добровільного страхування життя №МФ.013065.02 від 02.10.2008 року в розмірі 51202,17 грн. Позивач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, не заперечував проти заочного вирішення справи. Представник відповідача ТОВ «СК «Іллічівська» у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 06.12.2019 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки представник відповідача, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що 02.10.2008 року між [PERSON] та відповідачем Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Іллічівська» було укладено договір страхування життя №МФ.013065.02 за програмою страхування «КАПІТАЛ-ПЛЮС (02)», згідно з правилами добровільного страхування життя №2 зі Страхувальником (він же застрахована особа), про що страховиком було видано поліс страхування життя №АВ 0001257. Суд враховує, що позивач [PERSON] підтвердив, що не ознайомлений з Правилами страхування №2, які не були йому надані відповідачем разом з Полісом страхування. Відповідно Полісу страхування життя №АВ 0001257, згідно умов вищевказаного договору страхування: застрахованою особою є [PERSON] ; страхові випадки - Дожиття застрахованою особою до закінчення терміну дії цієї Програми, вказаного в індивідуальній частині договору; Смерть застрахованої особи або встановлення їй 1-ої групи Інвалідності, протягом цього терміну; дата початку дії договору - 01.12.2008 року; строк дії договору - 10 років; валюта страхування за договором - євро; розмір страхових платежів - 2250,00 євро; страховий тариф - 10,93%. Позивачем [PERSON] в період з 01.12.2008 року по 31.10.2018 року було сплачено всі страхові платежі, що підтверджене позивачем. Додаткових умов та договорів між сторонами укладено не було. 03.12.2018 року позивачем було надано на ім`я директора ТОВ «СК «Іллічівська» заяву з проханням здійснити йому страхову виплату за страховим ризиком «Дожиття», згідно умов договору страхування життя №МФ.013065.02 від 02.10.2008 року. Але позивач жодних відповідей на заяву не отримав. Також 17.05.2019 року позивач звернувся до керівництва ТОВ «СК «Іллічівська» з письмовою заявою (претензією) в якій просив надати мотивовану відповідь на заяву, завірені належним чином оригінали екземпляри договору страхування та страхового сертифікату, надати інформацію щодо суми, яка підлягає виплаті. В червні 2019 року позивач отримав відповідь на вищевказану заяву, згідно якої йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі Правил добровільного страхування життя №2 від 18.06.2009 року. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.07.2019 року про забезпечення доказів було витребувано документи, а саме: засвідчену копію Договору №МФ.013065.02 від 02.10.2008 року та засвідчену копію Страхового сертифікату №МФ.19/13179.02 від 14.11.2008 року. Згідно відповіді ТОВ «СК «Іллічівська» від 18.09.2019 року щодо виконання вищевказаної ухвали суду, на адресу суду надано засвідчену копію Договору №МФ.013065.02 від 02.10.2008 року та засвідчену копію Страхового сертифікату №МФ.19/13179.02 від 14.11.2008 року, а також повідомлено про розмір страхового відшкодування, належного до виплати [PERSON] - 51202, 17 грн. Натомість, до вказаної відповіді відповідачем додано не копію Договору №МФ.013065.02 від 02.10.2008 року, а копію Полісу страхування життя №АВ 0001257, до якого будь яких Правил добровільного страхування життя не додано. Також суд враховує той факт, що договір страхування життя №МФ.013065.02, укладено між [PERSON] та ТОВ «СК «Іллічівська» 02.10.2008 року, а Правила добровільного страхування життя №2, на які посилається відповідач при відмові у виплаті страхової виплати датовані 18.06.2009 року, що свідчить про не доведення відповідних Правил (умов) відповідачу. Відповідно до частини першої статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно частини шостої статті 6 Закону України «Про страхування», страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку ( страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 997 ЦК України, договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом. Положеннями частини другої вказаної статті ЦК України визначено, що страхувальник або страховик може відмовитися від договору страхування в інших випадках, встановлених договором. Відповідно до статті 28 Закону України «Про страхування», дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Як вбачається з викладених вище положень законодавства та умов договору страхування, підставою для виплати викупної суми, є дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування життя. Аналогічна позиція викладена постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 року у справі №761/39082/16-ц. Представник відповідача - ТОВ «СК «Іллічівська», не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, доказування належного виконання ним регламентованого Законом порядку дій з виплати страхового відшкодування, а отже його не оспорює встановленого розміру матеріальної шкоди і підстав для її стягнення. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з ТОВ «СК «Іллічівська» на користь позивача суму заборгованості підтверджену письмовими матеріалами справи. Вирішуючи питання про розподіл понесених сторонами судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач був звільнений від сплати судового збору та його вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved