Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 01 червня 2013 року у виконавчому комітеті Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №2. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача. Останній фактично створив іншу сім'ю. Спір про місце мешкання дитини відсутній. Спір щодо поділу спільного майна подружжя буде вирішуватися в окремому провадженні. В зв'язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково пояснила, що з вересня 2017 року сторони проживають окремо. На примирення не згодна. Спір щодо місця проживання дитини відсутній. Спір щодо поділу спільного майна подружжя буде вирішуватися в окремому провадженні. Просила залишити шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги визнав повністю та додатково пояснив, що на примирення не згоден. Спори щодо місця проживання дитини та поділ спільного майна подружжя відсутні. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 01 червня 2013 року у виконавчому комітеті Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №2. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved