Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У жовтні 2014р. Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (далі - ПАТ «АКБ «Капітал») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 20.12.2013р. між ПАТ «АКБ «Капітал» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №0015 від 20.12.2013р., згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 3504,56грн. зі сплатою 15% річних, з кінцевим строком повернення до 19.12.2016р. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором №0015 від 20.12.2013р. в розмірі 5318,70грн. та судові витрати. Представник ПАТ «АКБ «Капітал», в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов за відсутності представника банку в порядку заочного провадження, у зв'язку з неявкою відповідача в судові засідання (а.с.5). Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.28). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 20.12.2013р. між ПАТ «АКБ «Капітал» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №0015 від 20.12.2013р., згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 3504,56грн. зі сплатою 15% річних, з кінцевим строком повернення до 19.12.2016р. (а.с.4-5). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов'язань ухиляється. Через невиконання зобов'язань за кредитним договором №0015 від 20.12.2013р. у відповідача станом на 28.05.2014р. склалася заборгованість перед ПАТ «АКБ «Капітал» в розмірі 5318,70, яка складається з: Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору 0015 від 20.12.2013р.(а.с.10). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин, що підтверджується вимогою про сплату заборгованості (а.с.11) Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядилась на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в сумі 243,60грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.2).

Outcome: approved