Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 02 квітня 1999 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем та будуть проживати з нею після розірвання шлюбу. Сумісне життя з відповідачем не склалося через те, що вони не зійшлись характерами, з часом сімейні відносини суттєво погіршились, сторони втратили взаєморозуміння. У результаті цього сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Сімейно-шлюбні відносини розпалися і відновлені бути не можуть. Подружні відносини припинені з вересня 2015 року, з цього ж часу спільне господарство не ведуть. Спору про поділ спільного майна між позивачем та відповідачем немає. Збереження шлюбу вважає неможливим. Враховуючи наведене, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. За заявою відповідача 02 листопада 2016 року сторонам судом було надано строк для примирення до 26 грудня 2016 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~Строк наданий судом для примирення результатів не дав, примирення неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~Строк наданий судом для примирення результатів не дав, примирення неможливе.\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 148, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 069372 від 02 квітня 1999 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO]; доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 280176, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 26 жовтня 2004 року, актовий запис № 1172 (а.с. 6). Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з вересня 2015 року, спільне господарство не ведуть, за строк, наданий судом для примирення, збереження шлюбу виявилося не можливим. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved