Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

у жовтні 2014 року позивач через свого представника звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що є власником квартири [ADDRESS], який перебуває на балансі ЖБК «Молодіжний-12». Вказав на те, що на його адресу від відповідача почали надходити квитанції про сплату комунальних послуг, в яких додатковий обов'язковий платіж, яким є «Витрати ЖБК», був збільшений з 0,6 грн. до 5,00 грн. за 1 кв. м. На його звернення щодо обґрунтованості вказаного підвищення, відповідачем відповіді надано не було, через що ним були здійснені численні звернення за захистом своїх прав до Антимонопольного комітету України, Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, Прокуратури Голосіївського району м. Києва та Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації. І лише у липні 2014 року ЖБК «Молодіжний-12» була надано відповідь на адвокатський запит, в якій було зазначено про те, що збільшення «Витрат ЖБК» стосується лише власників квартир, які здають останні в оренду для суборенди під готельні номери. Тому, просив суд визнати неправомірними дії ЖБК «Молодіжний-12» щодо незаконного підвищення вартості спожитих послуг [PERSON] в частині нарахування витрат ЖБК «Молодіжний-12» та зобов'язати ЖБК «Молодіжний-12» зробити перерахунок вартості спожитих послуг в частині нарахування витрат ЖБК «Молодіжний-12», зменшивши вартість нарахованих витрат з 5,00 грн. за 1 кв. м до 0.6 грн. за 1 кв. м. В судовому засіданні представник позивача підтримав обґрунтування позову та позовні вимоги, уточнивши їх в частині здійснення перерахунку з 3,00 грн. за 1 кв. м до 0,6 грн. за 1 кв. м. Крім того, додатково зазначив про відсутність будь-якого повідомлення його довірителя про підвищення тарифу витрат ЖБК на підставі протоколу правління ЖБК від 14 березня 2012 року, про прийняття останнього без будь-якого правового підґрунтя не тільки з перевищенням повноважень правлінням ЖБК «Молодіжний-12», визначених статутом кооперативу, а й неповноважним складом останнього. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог [PERSON] та проси суд відмовити в їх задоволенні з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Свою позицію мотивував тим, що правлінням кооперативу обґрунтовано у відповідності до ст. ст. 18, 24 Закону України «Про кооперацію» та п. п. 49, 53 статуту ЖБК було підвищено тариф витрат ЖБК, оскільки позивач здає свою квартиру під готель, що завдає багато незручностей постійним мешканцям будинку. Крім того, посилався на те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх інтересів законодавством України не передбачений (а.с. 124-126). Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд встановив наступне. Відповідно до ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільно процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з вимогами ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Так, судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є власником вказаної квартири. Відповідно до ст.5 Закону України «Про кооперацію» законодавство про кооперацію базується на нормах Конституції України і Цивільного кодексу України, інших нормативно-правових актів з питань кооперації. Відповідно до ст.6 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням. Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність (ч. 1ст. 8 Закону України «Про кооперацію»). Згідност.15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. Згідно ст. 16 вказаного Закону виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. Виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу. Члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами членів кооперативу на строк, визначений статутом, але не більше ніж на п'ять років. Порядок обрання або відкликання членів правління та голови кооперативу, а також порядок проведення засідань правління кооперативу та прийняття ним рішень визначаються статутом кооперативу. Як вбачається з наданої суду ЖБК «Молодіжний-12» копії статуту кооперативу, складеного на підставах Примірного статуту ЖБК, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186, й Житлового кодексу України та прийнятого на загальних зборах членів ЖБК «Молодіжний-12» 04 грудня 1997 року, ЖБК «Молодіжний-12» організований з метою забезпечення житлом членів кооперативу, членів їх сімей шляхом будівництва трьох житлових будинків на 256 квартир за власні кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління будинком (а.с. 96-113). Згідно п. 52 Статуту правління ЖБК є виконавчим органом кооперативу, підзвітним загальним зборам членів кооперативу (зборам уповноважених). Правління кооперативу забезпечує дотримання кооперативом та його членами чинного законодавства з питань діяльності кооперативу. Правління обирається загальними зборами з числа членів кооперативу у кількості не менше 3 чоловік строком на два роки. Правління обирає зі свого складу голову та його заступників. Голова правління здійснює повсякденне керівництво діяльністю кооперативу, забезпечує виконання рішень загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених) та правління. Згідно наданої відповідачем копії протоколу засідання правління ЖБК «Молодіжний-12» від 18 квітня 2005 року відповідно до рішення загальних зборів членів ЖБК «Молодіжний-12» від 14 квітня 2005 року вибрано правління в складі 9 осіб та голову останнього - [PERSON] (а.с. 90). Згідно наявної в матеріалах справи копії протоколу звітно-виборчих зборів ЖБК «Молодіжний-12» від 12 жовтня 2011 року правління кооперативу обрано в новому складі (п. 3 протоколу, а.с. 25-27). Крім того, також судом встановлено, що також не заперечувалось сторонами, зокрема, стороною відповідача, що з [PERSON] витрати ЖБК стягуються з розрахунку 3,00 грн. за 1 кв. м, на що з боку останнього мали місцезвернення до Антимонопольного комітету України, Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, Прокуратури Голосіївського району м. Києва та Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації (а.с. 36-45, 48-49, 51-52). З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2014 року ЖБК «Молодіжний-12» надано відповідь на адвокатський запит представника позивача, в якій зазначено про те, що збільшення «Витрат ЖБК» стосується лише власників квартир, які здають останні в оренду для суборенди під готельні номери, які заселяються на оду, дві доби через посередництво п. [PERSON](а.с. 53, 55). Як встановлено в ході розгляду справи підставою для визначення такого тарифу послугував протокол № 9 засідання правління ЖБК «Молодіжний - 12» від 14 березня 2012 року, згідно якого правління постановило на підставі ст. 137 ЖК України, ст. 8 Закону України «Про кооперацію», п. 25 статуту ЖБК «Молодіжний-12», затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186, підняти тарифи витрат ЖБК квартирам, які здаються в оренду мешканцям, 3,00 грн./м кв. та квартирам, які здають квартири подобово або під офіс 5,00 грн./м кв. (а.с. 91-95). Звернувшись до суду, позивач вказав на неправомірність вказаних дій ЖБК через відсутність правового обґрунтування такого підвищення та здійснення останнього з перевищенням повноважень правлінням ЖБК «Молодіжний-12», визначених статутом кооперативу. Так, згідно ст. 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Згідно ч. 1 ст. 25 зазначеного Закону дохід кооперативу формується з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних і прирівняних до них витрат та витрат на оплату праці найманих працівників. Згідно п. 22 Статуту ЖБК «Молодіжний-12» кошти ЖБК складаються з вступних внесків; пайових внесків; внесків на проведення капітального ремонту жилого будинку; внесків на експлуатацію жилого будинку та утримання прибудинкової території; інших надходжень. Внески на технічне обслуговування будинку і санітарне обслуговування допоміжних приміщень та прибудинкових територій проводяться в розмірах необхідних для покриття фактичних витрат кооперативу на ці потреби, пропорційно загальній площі квартир, займаємих власниками (п. 25 Статуту). За рішенням загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу можуть бути створені спеціальні фонди для цілей, відповідаючих задачам кооперативу (на благоустрій територій, культурно-виховну та спортивно-оздоровчу роботу серед членів та їх сімей, преміювання членів правління, ревізійної комісії та інших членів кооперативу) (п. 26 Статуту). Згідно п. 49 Статуту органами управління житлово-будівельного кооперативу є загальні збори членів кооперативу (збори уповноважених) та правління кооперативу. Загальні збори житлово-будівельного кооперативу є вищим органом кооперативу та, зокрема, приймають рішення про створення спеціальних фондів, встановлюють розміри та строк внесення членами кооперативу внесків у ці фонди, а також порядок їх витрат. Відповідно до п. 53 Статуту правління житлово-будівельного кооперативу, зокрема, забезпечує виконання кооперативом та його членами законодавства України, рішень та розпоряджень Київської міської державної адміністрації з питань діяльності кооперативу та Статуту кооперативу. Отже, аналіз зазначеного дає суду підстави для висновку про те, що «Витрати ЖБК» в даному випадку не є тарифами в розумінні положень постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», на яку посилався позивач при зверненні до суду, а тому приймає до уваги заперечення сторони відповідача з даного приводу, однак, вважає, що перелік «Витрат ЖБК» встановлюється загальними зборами, які мають бути розраховані на певний період з калькуляційною одиницею 1 кв. м, оскільки ЖБК не є виконавцем житлово-комунальних послуг, а тому ЖБК не може мати тарифів, тим більше узгоджувати внески на утримання будинків та прибудинкових територій з ким-небудь, крім загальних зборів своїх членів. Тому суд не приймає до уваги тверджень представника відповідача про те, що оскільки п. 49 Статуту не відносить до виключної компетенції загальних зборів повноваження щодо зміни розміру витрат ЖБК, то відповідно до п.п. 18 п. 53 Статуту це питання має вирішувати правління кооперативу. Проте, як вбачається з матеріалів справи, про що зазначено вище, правлінням ЖБК «Молодіжний-12» 14 березня 2012 року було проведено підняття тарифів «Витрат ЖБК» без посилання на рішення загальних зборів ЖБК на підставі ст. 137 ЖК України, ст. 8 Закону України «Про кооперацію», п. 25 статуту ЖБК «Молодіжний-12», затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186, з огляду на факт того, що 30% квартир будинку [ADDRESS] використовуються в комерційних цілях (здаються в оренду мешканцям під офіс чи готель), а обслуговування будинку коштує значних фінансових витрат (а.с. 95). Однак, в судовому засіданні встановлено, про що безпосередньо визнав представник відповідача, довести факт використання квартир в комерційних цілях ЖБК «Молодіжний-12» в розрізі положень ст. ст. 57-60 ЦПК України не може, порядком витребовування доказів, визначеному ст. 137 ЦПК України, останній не скористався, так само як і не зміг представник відповідача визначити взаємозв'язку використання квартир власниками в комерційних цілях з положеннями п. 25 статуту ЖБК щодо періоду розрахунку та з огляду на калькуляційну одиницю - 1 кв. м. Аналогічно не зміг в судовому засіданні представник відповідача обґрунтувати та довести перед судом правомірність застосування «Витрат ЖБК» в розмірі 3,00 грн. за 1 кв. м щодо безпосередньо позивача [PERSON], мешканця будинку [ADDRESS] з огляду на те, що протоколом правління тарифи «Витрат ЖБК» до 3,00 грн. за 1 кв. м було застосовано до квартир, які здаються в оренду мешканцям. Належність квартири позивача до зазначеної категорії перед судом в розрізі положень ст. ст. 57-60 ЦПК України не доведено. Тому, суд приходить до висновку про те, що вказані дії ЖБК «Молодіжний-12» є неправомірними, права позивача - порушеними, через що підлягають захисту. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на не вірно обраний позивачем спосіб захисту інтересів з огляду на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року, оскільки, як було зазначено вище, ЖБК не є виконавцем житлово-комунальних послуг. Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved