Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

у квітні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договорів припиненими. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між [PERSON] та ТОВ «УніКредит Банк» було укладено договір про іпотечний кредит, за умовами якого позичальник отримав в кредит від банку грошові кошти у сумі 105874,00 доларів США, під 12% річних, строком на 30 років. У листопаді 2014 року ПАТ «УніКредит Банк» було припинено. Після припинення діяльності ПАТ «УніКредит Банк», як юридичної особи, жодні повідомлення від правонаступників банку позивачу не надходили, додаткові договори не укладались, у зв'язку з чим у позивача відсутні відомості щодо передачі ПАТ «УніКредит Банк» будь-яким правонаступникам, в тому числі ПАТ «Укрсоцбанк», своїх прав та обов'язків за кредитним договором, іпотечним договором та договором поруки, укладеними саме з позивачем. Оскільки ПАТ «УніКредит Банк» було припинено 17 листопада 2014 року, а відомості та докази про передачу прав та обов'язків за спірним кредитним договором від ПАТ «УніКредит Банк» іншим фінансовим установам, в тому числі ПАТ «Укрсоцбанк», відсутні, вказане, на думку позивача за первісним позовом, свідчить про припинення кредитного договору на підставі ч. 1 ст. 609 ЦК України. За таких обставин, позивач просить визнати припиненим договір про іпотечний кредит № MRTG-000000014504 від 12 вересня 2008 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «УніКредит Банк», визнати припиненим іпотечний договір № MRTG-000000014504/S від 12 вересня 2008 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «УніКредит Банк», визнати припиненим договір поруки № MRTG-000000014504/P від 12 вересня 2008 року, укладений між [PERSON], [PERSON] та ТОВ «УніКредит Банк». До початку розгляду справи відповідач заявив зустрічні позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником ТОВ «УніКредит Банк», відповідно має право пред'явити вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON] Позичальник отримав в кредит грошові кошти у сумі 105874 долари США, строком на 30 років. Під час дії кредитного договору відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, що спричинило утворення заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, позивач за зустрічним позовом просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про іпотечний кредит № MRTG-000000014504 від 12 вересня 2008 року у загальній сумі 1101953,22 грн. Позивач [PERSON] та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити первісний позов у повному обсязі, заперечували проти зустрічних позовних вимог. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову, підтримав зустрічні позовні вимоги, просив суд стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення первісного позову. Третя особа приватний нотаріус КМНО Кравченко І.С. у судове засідання не з'явилась, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 12 вересня 2008 року між ТОВ «УніКредит Банк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № MRTG-000000014504, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику на положеннях та умовах цього договору грошові кошти в сумі 105874,00 доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, використати за цільовим призначенням як це встановлено п. 1.3 договору, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,0% річних, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 1.2 договору кредит наданий строком на 30 років зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 12 вересня 2038 року. Згідно з п. 1.3 договору кредитні кошти призначені для придбання квартири [ADDRESS] За умовами п. 2.2. договору позичальник доручив банку здійснювати погашення основної суми кредиту, процентів за його користування, сплату неустойки, комісій, будь-яких інших платежів за цим договором шляхом здійснення договірного списання коштів позичальника в будь-якій валюті, що знаходяться на будь-якому із його рахунків, відкритих в банку, за умови настання строків виконання позичальником будь-яких грошових зобов'язань, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.4 договору позичальник зобов'язався щомісячно не пізніше дати, погодженої графіком погашення кредиту, забезпечити наявність на своєму пов'язаному рахунку коштів у сумі достатній для проведення договірного списання, передбаченого п. 2.2 договору. За положеннями п. 4.3 договору у разі прострочення сплати чергового платежу по кредиту та процентів за користування кредитом, встановлених п. 2.4 договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за Кредитом в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користуванням та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором та понесених Банком на користь третіх осіб. Згідно з п. 4.4 договору виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення кредиту та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати отримання позичальником відповідної вимоги банку. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. За приписами ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 609 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Згідно з ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Відповідно до ст. 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Згідно з ст. 107 ЦК України, в редакції чинній на час підписання передавального акту, кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Підписані головою і членами комісії з припинення юридичної особи та затверджені учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про припинення юридичної особи, примірники передавального акта та розподільчого балансу передаються в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, за місцем її державної реєстрації, а також в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи - правонаступника, за місцем її державної реєстрації. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «УніКредит Банк» є правонаступником ТОВ «УніКредит Банк». Діяльність ПАТ «УніКредит Банк» як юридичної особи припинена 17 листопада 2014 року. (а.с. 48-53) Згідно з п. 1.2.3 статуту ПАТ «Укрсоцбанк» банк є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ «Унікредит Банк». 02 грудня 2013 року між ПАТ «Унікредит Банк» та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про приєднання, затверджений рішенням єдиного акціонера ПАТ «Унікредит Банк» від 02 грудня 2013 року № 4/12/2013 та рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрсоцбанк» від 02 грудня 2013 року (протокол № 3). Станом на 29 листопада 2013 року між ПАТ «Унікредит Банк» та ПАТ «Укрсоцбанк» затверджено передавальний акт, згідно з яким у статті «Активи» вказано про передачу кредитів та заборгованості клієнтів, у тому числі фізичних осіб в іноземній валюті. (а.с. 132-133) За наведених обставин, суд доходить висновку, що ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником ПАТ «УніКредит Банк», який, у свою чергу, є правонаступником внаслідок перетворення ТОВ «УніКредит Банк». За передавальним актом до ПАТ «Укрсоцбанк» перейшло право вимоги за кредитними договорами, укладеними у іноземній валюті між фізичними особами та ПАТ «УніКредит Банк» станом на 29 листопада 2013 року. Судом не встановлено, що юридичну особу ПАТ «УніКредит Банк» було ліквідовано, що є підставою для припинення зобов'язання. У даному випадку ПАТ «УніКредит Банк» реорганізовано, а тому майно банку, його права та обов'язки перейшли до правонаступника - позивача у справі. Під час розгляду справи позивач за зустрічним позовом надав суду для огляду оригінал договору про іпотечний кредит, що свідчить на користь права ПАТ «Укрсоцбанк» звертатися до позичальника або поручителя із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором. Отже, ПАТ «Укрсоцбанк» є належним позивачем за зустрічним позовом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Матеріалами справи підтверджено, що на підставі укладеного з банком договору про іпотечний кредит позичальник [PERSON] отримав в кредит грошові кошти у розмірі 105874,00 долари США, під 12 % річних, строком на 30 років. Видача позичальнику кредиту підтверджується заявою на видачу готівки від 12 вересня 2008 року № Q100095500. Згідно з розрахунком заборгованості за договором про іпотечний кредит останній платіж в рахунок погашення кредиту був здійснений 27 червня 2014 року. За розрахунком банку станом на 22 липня 2016 року заборгованість [PERSON] за договором про іпотечний кредит від 12 вересня 2008 року становить 44404,74 долари США, у тому числі заборгованість за кредитом - 35150,09 доларів США, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 9254,65 долари США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 1101953,22 грн. Посилання представника [PERSON] на те, що станом на 12 грудня 2013 року позичальником сплачено суму кредиту у розмірі 130778,00 доларів США, не знайшло свого підтвердження доказами, зібраними у справі, оскільки платіж на суму 87682,00 долари США здійснений [PERSON] 05 вересня 2008 року, тобто до видачі йому кредитних коштів та укладення договору про іпотечний кредит та відповідно не може враховуватися в рахунок погашення кредиту. Також суд звертає увагу, що за заявою про видачу готівки від 12 вересня 2012 року позичальнику [PERSON] видані готівкові кошти у загальній сумі 193556,00 доларів США, у тому числі кредитні кошти у сумі 105874 долари США та внесені 05 вересня 2008 року [PERSON] готівкові кошти у сумі 87682,00 долари США, які були помилково зараховані представником відповідача за зустрічним позовом в якості погашення кредитної заборгованості. Позичальник [PERSON] після переходу права вимоги за кредитним договором до ПАТ «Укрсоцбанк» продовжив погашати кредит та сплачувати проценти за користування кредитними коштами, про що свідчить копія квитанції від 12 грудня 2013 року, де погашення кредиту здійснено на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 172) Відтак, позичальник знав про заміну кредитора у зобов'язанні. Також за наведеними приписами закону кредитор не позбавлений можливості звернутися з позовом до суду без дотримання процедури досудового врегулювання. За таких обставин, суд доходить висновку, що зустрічні позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У задоволенні первісного позову [PERSON] суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь банку судовий збір у сумі 16529,30 грн.

Outcome: approved