Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовується тим, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У цьому будинку зареєстрований, однак уже біля двадцяти років не проживає, відповідач [PERSON] , який відбуває покарання у місцях позбавлення волі. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти заочного розгляду справи позивач не заперечувала. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся, як за встановленим зареєстрованим місцем проживання, так і за місцем відбування покарання у виді позбавлення волі. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 липня 2012 року, виданого державним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Журавською В.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 1-1684, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина складається із Ѕ частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Будинок позначений на плані літерою «А-1», загальною площею 164,6 кв.м., житловою площею 88,3 кв.м., з надвірними спорудами: сарай з прибудовами «Б», вбиральня «В», навіс «Е», огорожа «№». Як вбачається з Акту обстеження житлово-побутових умов депутата Броварської міської ради VІІ скликання [PERSON] від 08 жовтня 2019 року, - [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] тривалий період часу (приблизно двадцять років). Даний факт засвідчують сусіди: [PERSON] , [PERSON] . Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] видно, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ці обставини також підтверджуються копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02 жовтня 2019 року, копією будинкової книги, довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області від 07 листопада 2019 року. Відповідно до повідомлення державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119) від 13 листопада 2019 року № 7-5600 [PERSON] , [INFO] , із 17 серпня 2017 року відбуває міру кримінального покарання у цій установі. Згідно із статтями 383, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статей 401, 402, 406 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут припиняється, зокрема, у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. За змістом частини третьої статті 404 ЦК України право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Статтями 4, 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідач не є членом сім`ї власника будинку, сервітут на користування цим нерухомим майном не встановлений, у будинку не проживає й ним не користується. Таким чином, відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право на користування спірним житловим будинком.

Outcome: approved