overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON], в інтересах неповнолітньої [PERSON], звернулася в суд з заявою, заінтересована особа: [PERSON] В, служба у справах дітей Чемеровецької РДА, Чемеровецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану про надання права на шлюб, вказавши, що з 2014 року її дочка [PERSON] [INFO] зустрічається з [PERSON] та в серпні 2016 року дізналася, що вагітна, батьком її дитини є її майбутній чоловік з яким бажає зареєструвати шлюб так як вони кохають один одного, проте [PERSON] шлюбного віку ще не досягла. В судове засідання заявник неповнолітня [PERSON] зявилися свої вимоги підтримали та просили заяву про надання права на шлюб задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання зявився просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи служби у справах дітей Чемеровецької РДА в судове засідання зявився, заявлені вимоги підтримує та не заперечує у їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Чемеровецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява в якій просить справу слухати у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що неповнолітня [PERSON] та [PERSON], мають міцні почуття любові і поваги один до одного та бажають укласти шлюб. Згідно довідки № 219 від 23.09.2016 року виданою Камянець-Подільською міською лікарнею [PERSON]В, [INFO] перебуває в стані вагітності термін якої становить 6 тижнів. У відповідності до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Реєстрація шлюбу з [PERSON], відповідає інтересам заявниці, оскільки вони кохають один одного та вона вагітна. Оцінюючи встановлені обставини суд приходить до висновку, що [PERSON], яка не досягла шлюбного віку, слід надати право на шлюб, оскільки це відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), відповідно до якого просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений 20 квітня 1996 року шлюб із відповідачем існує формально, оскільки кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Вказує, що сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин. Вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем неможливі. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому за згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, щовбачається із поданої ним заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Радянського району м. Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 120. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] Єрославна звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вона посилається на наступне. 09.02.2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вона має дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 09.02.2007 року між [PERSON] та [PERSON] Єрославною був укладений шлюб, про що виконкомом Кордонської сільської ради Комінтернівського району Одеської області зроблено відповідний актовий запис за №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №038320 від 09.02.2007 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] Єрославна набула прізвище чоловіка [PERSON]. У шлюбі у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №098296, виданим виконкомом Кордонської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 22.06.2007 року, актовий запис №5, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №241745, виданим Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 07.12.2010 року, актовий запис №1965. Сімейне життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення сторін не можливе. Діти, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матірю [PERSON] Єрославною за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Кордон, вул. Лиманська, 11, та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Кордонівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 05.10.2015 року №212. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось через різні погляди на життя та втрату почуття любові один до одного. Не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені вимоги підтримали, просили шлюб розірвати. Відповідач позов визнала та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 вересня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). У судовому засіданні сторони зазначили, що вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства та не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки. Зазначили, що примирення між сторонами неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом відповідач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище відповідача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає, просить розглядати справу у її відсутності (а.с. 14). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 жовтня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON], звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи це тим, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0207144 від 10.09.1996 року допущено помилку в написанні його імені, а саме: [PERSON], а не [PERSON] звязку з чим, звернувся в суд з даною заявою. В судове засідання заявник зявився, заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи: Чемеровецької РДА в судове засідання зявилася, заявлені вимоги визнає та не заперечує в їх задоволенні. Представник заінтересованої особи: відділу Держгеокадастру у Чемеровецькому районі в судове засідання не зявилася, по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що згідно копії паспорта серії НВ 591649 від 05.01.2011 року та копії свідоцтва про народження серії І-БВ № 258446 від 13.10.2015 року прізвище, імя та по батькові заявника вказано - [PERSON], [INFO]. В судове засідання зявилися свідки [PERSON], та [PERSON], які підтвердили, що дійсно на території Кугаєвецької сільської ради в с. Кугаївці Чемеровецького району проживає [PERSON], [INFO], а [PERSON] [INFO], не проживає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою, оскільки факт правовстановлюючого документу ніким не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 серпня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте в подальшому спільне життя між сторонами не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати взаємоповаги та любові між ними. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 10 серпня 2005 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва (а.с. 2); від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). З матеріалів справи вбачається, що на даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо та на примирення не згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 21 серпня 2010 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис № 140). Вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через взаємне непорозуміння, несумісність характерів. Вже більше двох років вони проживають окремо і припинили шлюбні відносини. Зазначає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] надав письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та строк на примирення просить не надавати. Відповідачка, яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце судового засідання, до суду не зявилася. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 21 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Мельник) Н.І. було зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис № 140). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 10.08.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 1553. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. [PERSON] зазначає, що останні пів року вони проживають окремо, шлюбні відносини та спільне господарство між ними припинено, спільне майно вони поділили добровільно, тому шлюб існує лише формально. Відповідач створила нову сім'ю, вихованням дітей вона не цікавиться, не доглядає за ними. Перед зверненням до суду сторони домовилися, що діти проживатимуть з позивачем. В зв?язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати його шлюб з [PERSON], дітей залишити з ним проживати та залишити за ним судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, від нього до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явилася, від неї до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу у її відсутність. Позов визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб між ними. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-АМ № 080619 від 10.08.2002 року, виданого міським відділом РАГС управління юстиції Вінницької області судом встановлено, що 10.08.2002 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1553 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 5, 6). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони протягом пів року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Разом з цим судом встановлено, що між сторонами досягнуто згоди з приводу того, що діти будуть проживати з позивачем. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 03.04.1998 року і разом проживали до 2009 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народився син [PERSON]О, [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, крім того відповідач [PERSON], виїхала за кордон в Італію в 2009 році, а позивач [PERSON], перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. В судове засідання позивач зявився, подану позовну заяву підтримує і просить її задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, на підставі ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння один до одного та різних поглядів на життя, сторонни по справі не підтримують шлюбні стосунки з 2009 року та мешкають окремо. Крім того, позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення один місяць і за цей період відносини між сторонами не змінилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення суми страхового відшкодування, який уточнив 14 січня 2016 року. В обґрунтування позову зазначив, що 28 березня 2014 року на пр. Воронцова, буд. 29 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю легкових автомобілів SuzukiSX4, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та Honda Civic, державний номер [NUMBER], який належить позивачу. Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2014 року винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано водія SuzukiSX4, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] Винуватцем ДТП зазначена постанова не оскаржувалась. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «УСК «Гарант-Авто» відповідно до договору. На вимогу ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» позивач повідомив відповідача про страховий випадок.

Outcome: approved