Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачі звернулися до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача суми відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 68 879,14 грн на користь Спільного українсько-бельгійського підприємства у формі ТОВ «Рейкарц і партнери. Україна» та 1650,00 грн - відшкодування за проведення оцінки вартості матеріальних збитків - на користь позивача ТОВ «Рейкарц Хотел Менеджмент». В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на завдання шкоди автомобілю марки «Рено» (державний номерний знак [NUMBER]), власником якого є позивач Спільне українсько-бельгійське підприємство у формі ТОВ «Рейкарц і партнери. Україна», і який знаходився у користуванні позивача ТОВ «Рейкарц Хотел Менеджмент» на підставі договору оренди. За твердженням позивачів, шкода була задана відповідачем - володільцем автомобіля марки «Фольцваген» (державний номерний знак [NUMBER]) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача 05 квітня 2017 року в м. Києві на Набережному шосе. 08 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду /а. с. 38/. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року повернуто позивачам заяву про забезпечення позову на підставі частини восьмої статті 153 ЦПК України /а. с. 41-42/. Після отримання Деснянським районним судом м. Києва копії адміністративного матеріалу № 757/20906/17-п про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] з Печерського районного суду м. Києва, ухвалою від 04 червня 2018 року передано справу № 757/13313/17 для розгляду до Печерського районного суду м. Києва, на підставі пункту 1 частини першої ст. 31 ЦПК України /а. с. 77/. 17 серпня 2018 року Печерським районним судом м. Києва прийнято справу до провадження суду та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін /а. с. 85-86/. Представник позивачів у судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином за адресою, яка є останнім відомим його місцем проживання, проте судова кореспонденція повернулася до суду за закінченням терміну зберігання без вручення адресату. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 05 квітня 2017 року відповідач у м. Києві на Набережному шосе, керуючи автомобілем марки «Фольцваген» (державний номерний знак [NUMBER]), порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено» (державний номерний знак [NUMBER]), у результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені постановою Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2017 року у справі №757/20906/17-ц і відповідно до приписів частини четвертої статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягають /а. с. 64-65/. Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди - 05 квітня 2017 року - автомобіль марки «Рено» (державний номерний знак [NUMBER]) знаходився у користуванні позивача ТОВ «Рейкарц Хотел Менеджмент» на підставі договору оренди №РФ1439/25-1016, укладеного позивачами /а. с. 29-32/. Відповідно до частини третьої ст. 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до пункту 1 частини другої ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з приписами частини першої, другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із звітом № 19/06-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, складеного експертом-оцінювачем [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача [NUMBER] виданого Фондом державного майна України 17 липня 2010 року та сертифікатом [NUMBER] суб'єкта оціночної діяльності, виданого Фондом державного майна 31 жовтня 2016 року), вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Рено» (державний номерний знак [NUMBER]) складає 68 879, 14 грн /а. с. 7-24, 25, 26/. Вказаний звіт було замовлено на підставі договору № 14/06-ТЗ від 14 червня 2017 року. Вартість оцінки збитку, завданого власнику автомобіля марки «Рено» (державний номерний знак [NUMBER]), згідно рахунку-фактури № 14/06-ТЗ від 14 червня 2017 року складає 1 650 грн, оплата якої здійснена позивачем ТОВ «Рейкарц Хотел Менеджмент», що підтверджується копією платіжного доручення № 14352 від 15 червня 2017 року /а. с. 27, 28/. Проаналізувавши вищевказані норми права, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного окремого доказу, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Спільного українсько-бельгійського підприємства у формі ТОВ «Рейкарц і партнери. Україна» та ТОВ «Рейкарц Хотел Менеджмент» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої, другої ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved