Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство Банк Форвард (далі [PERSON] або ПАТ\~Банк Форвард) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути на його користь із [PERSON] заборгованість за договором про надання та використання платіжної картки №\~95562939 від 27 лютого 2012 року в розмірі 20528 грн. 14 коп., посилаючись на те, що відповідач не виконує своїх зобовязань за вказаним договором, укладеним ним із Публічним акціонерним товариство [PERSON] Стандарт (далі ПАТ\~[PERSON] Стандарт, [PERSON]), правонаступником якого є позивач ПАТ\~Банк Форвард, у звязку з чим станом на 29 вересня 2016 року відповідач має перед Банком заборгованість на загальну суму 20528 грн. 14 коп., з яких: 19744 грн. 81 коп. заборгованість за кредитом, 731 грн. 31 коп. заборгованість по процентам, 52 грн. 02 коп. три проценти річних від простроченої суми. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмові пояснення на позов та заяву, у яких зазначав, що позов підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги повністю та розглянути справу за його відсутності. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 04 серпня 2011 року відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ\~[PERSON] Стандарт, який змінив назву на ПАТ\~Банк Форвард, із заявою №\~90940400 про укладення договору про надання та використання платіжної картки. 27 лютого 2012 року [PERSON] акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену у заяві [PERSON], та уклав з відповідачем договір про надання та використання платіжної картки №\~95562939, на підставі якого [PERSON] відкрив відповідачу поточний рахунок №\~26252001779522, випустив на його імя платіжну картку, встановив кредитний ліміт у розмірі 10000 грн., який у подальшому збільшено до 20000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 45\~% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії договору 2 роки. У подальшому [PERSON] за договором №\~95562939 від 27 лютого 2012 року було емітовано (випущено) банківську платіжну картку №\~4061171593985861, строком дії картки по лютий 2014 року, включно, доставку картки здійснено з використанням поштового звязку. 09 грудня 2013 року [PERSON] здійснив перевипуск картки №\~4061171596186376, строком дії по грудень 2015 року, включно, яку [PERSON] отримав за допомогою поштової розсилки. Суд встановив, що [PERSON] свої зобовязання за договором про надання та використання платіжної картки від 27 лютого 2012 року виконав. Проте, у порушення вимог закону і умов договору відповідач [PERSON] погашення заборгованості за кредитом не здійснює, проценти за його користування та інші витрати Банку не сплачує. За змістом п. 4.1 Умов надання та обслуговування платіжних карток ПАТ\~[PERSON] Стандарт, які є невідємною частиною договору про надання та використання платіжної картки №\~95562939 від 27 лютого 2012 року, заборгованість Клієнта перед Банком виникає у результаті: надання Банком Клієнту кредиту; нарахування Банком процентів, що належать до сплати Клієнтом за користування кредитом; нарахування Банком плат і комісійних винагород, що належать до сплати Клієнтом; виникнення інших грошових зобовязань Клієнта перед Банком, визначених цим договором. Згідно із п. 4.18 вказаних Умов надання та обслуговування платіжних карток з метою погашення Клієнтом заборгованості [PERSON] виставляє Клієнту заключний рахунок-виписку. Погашення заборгованості повинно бути здійснено Клієнтом у строк не пізніше 30 календарних днів від дня виставлення заключного рахунку-виписки. Днем виставлення Банком Клієнту заключного рахунку-виписки є день його формування і направлення Клієнту. Із виписки по особовим рахункам (а.\~с. 161) вбачається, що 27 березня 2015 року [PERSON] здійснив останню операцію з використанням банківської платіжної картки, яку йому видано Банком за договором від 27 лютого 2012 року, поповнивши рахунок цієї картки на суму 2400 грн., чим здійснив повернення частини кредитних коштів. Відповідно до п. 8.9 Умов надання та обслуговування платіжних карток [PERSON] має право стягувати з Клієнта проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а також інші платежі, передбачені цим договором, у будь-який момент часу вимагати від Клієнта погашення заборгованості шляхом виставлення Клієнту заключного рахунку-виписки. Згідно із п. п. 8.16 Умов надання та обслуговування платіжних карток [PERSON] має право на власний розсуд визначити момент витребування кредиту і вимагати погашення Клієнтом заборгованості в повному обсязі, сформувавши й направивши Клієнтові заключний рахунок-виписку, у тому числі, у випадку невиконання Клієнтом своїх зобовязань, передбачених даними Умовами, а також при припиненні дії картки. Сума, вказана в заключному рахунку-виписці, є повною сумою заборгованості на дату його виставлення Клієнту. Погашення заборгованості на підставі виставленого Банком Клієнту заключного рахунку-виписки проводиться шляхом розміщення Клієнтом на рахунку грошових коштів в обсязі, достатньому для погашення заборгованості (п. п. 4.19, 4.21 Умов по карткам). 26 липня 2015 року та повторно 28 липня 2016 року [PERSON] направляв на адресу боржника [PERSON] заключний рахунок-виписку з вимогою погасити заборгованість за договором у розмірі 20476 грн. 12 коп., що підтверджується копією цієї виписки (а.\~с. 113). У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 29 вересня 2016 року внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобовязань за договором про надання та використання платіжної картки №\~95562939 від 27 лютого 2012 року відповідач має перед ПАТ\~Банк Форвард заборгованість за цим договором на загальну суму 20528 грн. 14 коп., з яких: 19744 грн. 81 коп. заборгованість за кредитом, 731 грн. 31 коп. заборгованість по процентам, 52 грн. 02 коп. три проценти річних від простроченої суми. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] не виконує своїх зобовязань за договором про надання та використання платіжної картки №\~95562939 від 27 лютого 2012 року, суд дійшов висновку, що позов ПАТ\~Банк Форвард є обґрунтованим, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за цим договором у розмірі 20528 грн. 14 коп. у межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved