Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У квітні 2015 року позивач в особі в.о. прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Виноградова А.Г. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Державного вищого начального закладу «Маріупольський будівельний коледж» про перерахунок стипендії та її виплату. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON], [INFO], з 01 вересня 2013 року навчається у Державному вищому навчальному закладі «Маріупольський будівельний коледж», який віднесено до вищого навчального закладу 1 рівня акредитації, на денній формі навчання за спеціальністю «Будівництво та експлуатація будівель та споруд». Батьком [PERSON] є [PERSON], який працює в СП «Шахта Ольховатська» та на день вступу сина до коледжу має стаж підземної роботи 25 років. Відповідно до ст.. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Таким чином, [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та виходячи з положень ст. 7 та п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», мав отримати стипендію за вересень, жовтень, листопад 2013 року - по 1147 гривень, за грудень 2013 року - 1218 гривень, а всього - 4659 гривень. Натомість, за час навчання стипендія [PERSON] нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2013 року [PERSON] отримав по 550 гривень стипендії, а всього - 2200 гривень. Недоотримана сума стипендії становить 2459 гривень. Посилаючись на діюче законодавство, звертаючи увагу на те, що [PERSON] не досяг повноліття та не може самостійно звернутися до суду за захистом своїх прав, прокурор, з метою представництва інтересів останнього, просить стягнути вказану суму з відповідача на користь [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні наведеним у позові та зауважила, що Закони України мають вищу юридичну силу, а інші нормативні акти на можуть суперечити Законам. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача, діючі на підставі довіреності, Білай А.В., Мартиненко Г.І. позовні вимоги визнали, але зауважили, що при призначенні стипендії вони мають керуватись Порядком призначення і виплати стипендій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, у п. 6 ст. 6 якого зазначено, що соціальні стипендії призначаються студентам, які навчаються за гірничими спеціальностями, батьки яких загинули або стали інвалідами внаслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вугледобувних підприємствах. Тобто, під дію даного пункту [PERSON] не підпадає, тому й нарахування стипендії останньому проводилось на загальних підставах. Але якщо керуватись вимогами Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», [PERSON] дійсно має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Проте коштів на виплату недоотриманої [PERSON] стипендії заклад не має, кошти на виплату стипендій виділяються відповідно до інформації, яка надається закладом до Міністерства науки та освіти про кількість учнів, які мають право на отримання соціальної стипендії відповідно до Порядку призначення і виплати стипендій. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до Статуту Державного вищого навчального закладу «Маріупольський будівельний коледж», коледж є вищим навчальним закладом першого рівня акредитації. Як вбачається з листа Державного вищого навчального закладу «Маріупольський будівельний коледж» № 48 від 26 лютого 2015 року [PERSON], [INFO], з 01 вересня 2013 року є студентом даного навчального закладу з денною формою навчання, за державним замовленням, за спеціальністю «Будівництво та експлуатація будівель і споруд», розмір стипендії [PERSON] - 550 гривень. Згідно даного листа, батько [PERSON] має стаж підземної роботи більше 15 років. Відповідно довідці Структурного підрозділу «Шахта Ольховатська» Державного підприємства «Орджонікідзевугілля» № 227 від 17 червня 2013 року, [PERSON] працює в СП «Шахта Ольховатська», стаж підземної роботи - 25 років. Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 3, ч. 2, 5 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» держава гарантує надання особам, які навчаються у вищому навчальному закладі пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 6 ст. 6 Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року, соціальні стипендії призначаються студентам, які навчаються за гірничими спеціальностями, батьки яких загинули або стали інвалідами внаслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вугледобувних підприємствах. Проте, за положеннями ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Таки чином, враховуючи, що Закон має вищу юридичну силу, верховенство в системі нормативно-правових актів, які повинні прийматися на основі та у виконання Закону, суд приходить до переконання, що [PERSON], [INFO], батько якого є шахтарем та має стаж підземної роботи не менш як 15 років, а саме 25 років, з моменту вступу до державного вищого навчального закладу «Маріупольський будівельний коледж», має право на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» прожитковий мінімум у 2013 році для працездатних осіб встановлено у розмірі: з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень, на одну особу в розрахунку на місяць. Враховуючи наведені положення, [PERSON] підлягала до виплати стипендія у розмірі: у вересні 2013 року - 1147 гривень, у жовтні 2013 року - 1147 гривень, у листопаді 2013 року - 1147 гривень, у грудні 2013 року - 1218 гривень, а всього - 4659 гривень. Проте, як вбачаться з листа директора Державного вищого навчального закладу «Маріупольський будівельний коледж» Білая А.В. № 48 від 26 лютого 2015 року, [PERSON], [INFO], за вказаний період отримав у рахунок стипендії 2200 гривень - по 550 гривень за вересень, жовтень, листопад, грудень 2013 року. Отже, недоотримана стипендія [PERSON] становить 2459 гривень, які суд вважає необхідним стягнути на його користь з відповідача за рахунок коштів державного бюджету. Крім того, ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи, що позовні вимоги позивача задоволені в сумі 2459 гривень з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст. ст. Законів України «Про вищу освіту», «Про підвищення престижності шахтарської праці»,

Outcome: approved