Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 03.09.2016 року між позивачем та відповідачем в електронній формі укладено договір позики № 69598. За умовами п. 1.1. укладеного між позивачем та відповідачем Договору позики, Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 1201,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 днів. Позивачем на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1201,00 грн, що підтверджується повідомленням від 27.09.2019 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 03.10.2019 року виникла заборгованість в розмірі 51865,18 гривень, яка складається з: 1201,00 грн основний борг, 25701,37 грн заборгованість по відсоткам; 24962,81 грн заборгованість за простроченими відсотками. Відтак позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1921 грн. Ухвалою судді від 23.12.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 18.12.2019 року. 23.12.2019 року розгляд справи було відкладено на 24.01.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання та відсутністю даних щодо його повідомлення. 24.01.2020 року розгляд справи було відкладено на 24.03.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, та за клопотанням позивача. Копію позовної заяви з додатками відповідачем отримано 31.12.2019 року, про що свідчить зворотнє повідомлення до суду. 24.03.2020 року розгляд справи було відкладено на 29.04.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання. Судову повістку при цьому відповідачем отримано 06.02.2020 року. 29.04.2020 року розгляд справи було відкладено на 04.06.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання та відсутністю даних щодо вручення/невручення судової повістки. 04.06.2020 року відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судову повістку ним отримано 30.05.2020 року. При цьому, відзив на позов відповідачем не подано, жодних заяв та клопотань від нього не надходило. Представник позивача надав заяву про розгляд справи в його відсутність, а також про згоду на заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності (а.с. 9-13). На час виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем, порядок отримання та надання позики регламентується Правилами надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», затвердженими наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» Стензя Д.В. № 2-1 від 27 жовтня 2015 року (а.с. 14-26). 03.09.2016 року [PERSON] у встановленому пунктами 4.1.,4.2 Правил оформив Заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх обов`язкових полів Заявки (а.с. 27-34). На підставі заповненої відповідачем заявки, 03.09.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем було укладено Договір позики №69598, невід`ємною частиною якого є Правила. Згідно п. 1.1. Договору позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» надає позичальнику грошові кошти в позику в сумі 1201,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою (а.с. 35-43). Таким чином, реєстрація відповідача на сайті позивача, подання ним заповненої заявки на отримання позики, підтвердження позивачем заявки на отримання позики у передбачений п. 4.9 Правил спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а Договір позики було укладено та підписано в електронній формі, що у відповідності чинного законодавства вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. Позивач виконав своє зобов`язання щодо надання позики, яка була перерахована відповідачу на його картковий рахунок, що підтверджується повідомленням від 27.09.2019 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ». В той же час, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики, внаслідок чого станом на 03.10.2019 року виникла заборгованість в розмірі 51865,18 гривень, яка складається з: 1201,00 грн основний борг, 25701,37 грн заборгованість по відсоткам; 24962,81 грн заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується довідкою щодо заборгованості від 03.10.2019 року (а.с. 44). Відповідно до ч. 1 ст.530ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що відповідач всупереч умов Договору позики не повертає позивачу кошти, суд приходить до висновку, що заборгованість за Договором позики № 69598 від 03.09.2016 в сумі 51865,18 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» у примусовому порядку. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача 1921 грн судового збору, який сплачений позивачем при поданні позову.

Outcome: approved