Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення з житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона, [PERSON] є власником всього домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та на підставі Спадкового договору від 15.03.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] У 2007 році, колишний власник домоволодіння, [PERSON], відповідно до усної домовленості з відповідачкою [PERSON] дозволила їй та її дорослим синам тимчасове проживання в житловому приміщенні житлового будинку літ. «А-1» домоволодіння [ADDRESS]. В наступний час житлове приміщення потрібно їй та її сім'ї, вона неодноразово попереджала відповідачів звільнити приміщення, але вони в добровільному порядку не бажають виселиться. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про слухання справи за її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить ухвалити заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлялись про день, час та місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON], є власником домоволодіння, що складається з двох житлових будинків літ. «Б-1» та літ. «А-1», за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2010р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та на підставі Спадкового договору від 15 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] (а.с.8, 9, 10). В домоволодінні за вищевказаною адресою зареєстровані: [PERSON] та її сини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], колишній чоловік [PERSON], що підтверджується довідкою Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області за № 1076 від 21.03.2012р. (20). В житловому будинку літ. «Б-1», загальною площею 61,00 кв.м., житловою площею 48,00 кв.м., мешкають: [PERSON], її син - [PERSON] та його жінка - [PERSON],[INFO], їх син - [PERSON], [INFO], син позивачки - [PERSON], [INFO], що підтверджується Актами обстеження депутата Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 12.05.2012р. та 18.10.2012р. (а.с.21, 22). Колишній чоловік позивачки - [PERSON], мешкає в житловому будинку літ. «А-1», та займає приміщення: тамбур літ. «а», літ. 1-4 пл. 8,60кв.м., літ. 1-1 пл. 9,90кв.м., літ. 1-2 пл. 9,00кв.м., літ. 1-3 пл. 12.60кв.м., в цьому приміщенні проживають відповідачі: [PERSON], та її сини - [PERSON] і [PERSON], це підтверджується Актом обстеження (а.с.21, 22). Колишній власник домоволодіння, [PERSON], у 2007 році дозволила тимчасове проживання в житловому будинку [PERSON] та її повнолітнім синам без реєстрації. Житловим законодавством України передбачено право наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за взаємною згодою дозволити іншим особам тимчасове проживання в жилому приміщенні. Відповідно до ст.818 ЦК України наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, за їхньою взаємною згодою та з попереднім повідомленням наймодавця можуть дозволити тимчасове проживання у помешканні іншої особи /осіб/ без стягнення плати за користування житлом /тимчасових мешканців/. Тимчасові мешканці не мають самостійного права користуванням житлом. Тимчасові мешканці повинні звільнити житло після спливу погодженого з ними строку проживання або не пізніше семи днів від дня пред'явлення до них наймачем або наймодавцем вимоги про звільнення помешкання. Згідно зі ст. 98 ЖК України тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. В наступний час між сім'єю позивача та відповідачами склалися особисті не сприятливі відношення у зв'язку з тим, що відповідачі не поважно відносяться до мене, до членів моєї сім'ї, вони безпричинно влаштовують сварки, погрожують знищення житлового будинку шляхом підпалу, в зв'язку з чим позивач змушений був неодноразово звертатись у Пісочинський ВМ Харківського РВ УМВС (а.с.26, 28-31, 32, 34). Позивач не одноразово попереджала відповідачів про звільнення житлового приміщення, що підтверджується копіями листів направлених їм та отриманих ними (а.с.23, 24, 25, 35). В наступний час позивач є власником всього домоволодіння, її сім'я дуже велика, будинок літ. «А-1» потрібен для мешкання її родини. Відповідачі перешкоджають їй користуватися житловим приміщенням житлового будинку літ. «А-1». Відповідачі не належать до членів сім'ї позивача, вони не ведуть з нею спільне господарство. Згідно до ст. 64 Житлового Кодексу України: до членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно до ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди, але відповідачі по справі перешкоджають позивачу здійснювати ці права. Відповідачі перешкоджають позивачу користуватися її правами власника згідно до ст. 383 ЦК України, для використання помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, в зв'язку з чим на думку суду підлягають виселенню без надання їм іншого житлового приміщення.

Outcome: approved