Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У квітні 2014 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що заявниця в березні 2014 року звернулась до управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області з заявою про призначення пенсії, але пенсійний фонд відмовив їй в її призначенні, оскільки в процесі оформлення документів виявилась невідповідність прізвища [PERSON], як зазначено в паспорті, ідентифікаційному коді та свідоцтві про шлюб, прізвищу вказаному у трудовій книжці, а саме [PERSON]. У зв'язку з зазначеним у заявниці відсутня можливість призначення їй пенсії за віком згідно чинного законодавства, тому просила суд встановити юридичну відповідність прізвища [PERSON], замість [PERSON] в трудовій книжці та встановити факт належності їй трудової книжки, оформленої з помилково зазначеним прізвищем. Заявниця в судове засідання не з'явилась. До суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність. Заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено в судовому засіданні, згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER], прізвищем ім'ям та по батькові заявниці вказано як «[PERSON] Тамара Юхимівна». Згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER], дата заповнення 01.08.1976 року, прізвищем заявниці на першій сторінці написано російською мовою як «[PERSON]». Відповідно до п. 12 постанови Ради Міністрів СРСР і Всезоюзної центральної ради професійних спілок від 06.09.1973 року № 656 «Про трудові книжки робітників і службовців», заповнення трудових книжок і вкладишів до них виробляється мовою союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округу, на території яких розташовано дане підприємство, установа, організація, і на офіційному мовою СРСР. Відповідно до п. 2.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерство праці України, Міністерство юстиції України і Міністерство соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами. Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER], дата заповнення 01.08.1976 року, прізвищем заявниці на сорок першій сторінці написано українською мовою як «[PERSON]». За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ч.1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Оскільки від встановлення факту належності заявниці [PERSON] трудової книжки, залежить виникнення в останньої права на оформлення пенсії, виходячи із змісту зазначених вище правових норм, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, так як в судовому засіданні було доведено факт відповідності прізвища заявниці та належності останній трудової книжки. На підставі п. 12 постанови Ради Міністрів СРСР і Всезоюзної центральної ради професійних спілок від 06.09.1973 року № 656, п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved