Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У квітні 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СGZ0G000240117 від 01.11.2004 року в розмірі 14 063,22 грн.: звернути стягнення на квартиру, загальною площею 31.30 кв.м., житловою площею 19.10 кв.м., місцезнаходження якої: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вищевказаній квартирі. На обгрунтування позовних вимог послався на те, що відповідно до укладеного договору № СGZ0G000240117 від 01.11.2004 року відповідач отримав кредит у розмірі 27895,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.11.2014 року. Станом на 28.03.2014 року заборгованість відповідача становить 14 063 (чотирнадцять тисяч шістдесят три),22 грн., з яких: 9 569 (дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят дев'ять),74 грн. - заборгованість за кредитом; 3 590 (три тисячі п'ятсот дев'яносто),40 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 903 (дев'ятсот три),08 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. 01.11.2004 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки № 461313/2, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 31,30 кв.м., житловою площею 19,10 кв.м., місцезнаходження якої: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Ціна предмета іпотеки становить 35995 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 01.11.2004 року між сторонами у справі було укладено кредитний договір № СGZ0G000240117, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 27895,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.11.2014 року. Факт отримання відповідачем кредиту у сумі 25196,00 грн. підтверджується ордером-розпорядженням № 002 від 01.10.2004 року (а.с. 13). У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 01.11.2004 року між сторонами у справі було укладено договір іпотеки № 461313/2, посвідчений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Заєць М.В., згідно з яким [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 31.30 кв.м., житловою площею 19.10 кв.м., місцезнаходження якої: [ADDRESS]. Відповідно до п.п. 1.1. кредитного договору № СGZ0G000240117 від 01.11.2004 року банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк по 31.10.2014 року, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 27895,00 грн. на цілі: придбання житла у сумі 25196,00 грн. і на оплату страхових платежів у сумі 2699,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,67% на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії в розмірі 0% від суми виданого кредиту в момент надання кредиту плюс суми, розрахованої відповідно до п. 3.11 даного договору. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який починається період з « 01» по « 05» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 492,26 грн. - достатній для погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно з п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.7, 2.2.9 вказаного договору позичальник зобов'язується використати кредит на цілі, зазначені в п.п. 1.1 даного договору, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту, погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, комісію, (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку, передбаченого п.п. 2.3.1, 2.3.2 даного договору, повністю повернути кредит до дати, зазначеної в п. 1.1 даного договору. Відповідно до п.п. 4.1 кредитного договору № СGZ0G000240117 від 01.11.2004 року при порушенні позичальником кожного із зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення платежу. Як свідчать матеріали справи, банк, надавши відповідачеві кредит в обумовленому договором сумі, свої зобов'язання за кредитним договором виконав, а позичальник допустив прострочення сплати чергових платежів, що призвело до виникнення заборгованості по кредитному договору, що станом на 28.03.2014 року становить 14 063 (чотирнадцять тисяч шістдесят три),22 грн., з яких: 9 569 (дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят дев'ять),74 грн. - заборгованість за кредитом; 3 590 (три тисячі п'ятсот дев'яносто),40 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 903 (дев'ятсот три),08 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (розрахунок заборгованості за кредитним договором № СGZ0G000240117 від 01.11.2004 року, а.с. 5-8). Право банку звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення кредитного договору або договору іпотеки передбачене п. 22 договору іпотеки № 461313/2, посвідченого 01.11.2004 року державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Заєць М.В. При цьому банк у встановленому договором порядку повідомив відповідача про дострокове повернення кредиту та про застосування наслідків невиконання ним зобов'язання за кредитним договором (а.с. 9), однак відповідач не погасив заборгованість за кредитним договором. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову у частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Що стосується позовної вимоги про виселення відповідача та інших зареєстрованих осіб із забезпеченої квартири, то така підлягає задоволенню, оскільки згідно з положенням частини 2 статті 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Ураховуючи, що у квартирі, щодо якої судом у рахунок погашення боргу вирішено звернути стягнення, зареєстрований відповідач (а.с. 33), позовна вимога про його виселення задовольняється. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,60 грн. Представник позивача у позовній заяві ставить дві позовних вимоги, а саме: про звернення стягнення та виселення, за кожну з яких останній повинен був оплатити судовий збір по 243,60 грн. Судом установлено, що позивачем за подання до суду даного позову сплачено лише 365,40 грн. (платіжні доручення №№ ВООО3В0FXH від 03.04.2014 року, а.с. 1, 22). Таким чином, ураховуючи повне задоволення позову, суд,

Outcome: approved