Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у травні 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та відповідачем було укладено кредитний договір №2706/0506/64-172, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 доларів США строком до 17.05.2011. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. 02.02.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило позивачу свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами до боржників, в тому числі до відповідача. Станом на дату звернення до суду борг відповідача за кредитом складав 12232,35 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.03.14 еквівалентно 115571,23 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 115571,23 грн., а також судовий збір у розмірі 1155,71 грн. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.12.2014 задоволено позов ТОВ «Вердикт Фінанс» про стягнення заборгованості. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.05.2016 задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.12.2014, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2016 частково задоволено заяву ТОВ «Вердикт Фінанс» про забезпечення позову, накладено арешт на належний на праві власності відповідачу транспортний засіб марки «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER]. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2016 справу за позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд Ірпінського міського суду Київської області. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25.10.2016 ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Оболонського районного суду м. Києва. У судовому засіданні 13.06.2017 судом прийнято до спільного розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог, згідно з якою позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі, еквівалентній 12232,35 доларів США. Представник позивача [PERSON] у суді позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступне. 17.05.2006 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2706/0506/64-172, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 15000 доларів США зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 14 % терміном до 17.05.2011 (т.1, а.с.5-8). За умовами укладеного договору відповідач зобов'язався забезпечити своєчасне повернення кредиту і сплату нарахованих процентів. За порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом відповідач сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки від суми простроченої заборгованості. 02.02.2012 між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «ТАС-Коменрцбанк», та ТОВ «ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу №11, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило позивачу свої права вимоги заборгованості за кредитним договором №2706/0506/64-172 від 17.05.2006, укладеним між АКБ «ТАС-Коменрцбанк» та [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов'язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача. Відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Згідно з розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором №2706/0506/64-172 від 17.05.2006 станом на 06.03.2014 становить 12232,35 доларів США, з яких: 6461,43 долар США - заборгованість за кредитом, 4322,81 долари США - заборгованість за відсотками, 1448,11 доларів США - пеня. У пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК (435-15) законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 12232,35 долари США, що в гривневому еквіваленті станом на 10.04.2018 за курсом НБУ складає 318367,70 грн. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За правилами ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Під час розгляду справи представником відповідача було заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності. Як вбачається з матеріалів справи, строк виконання зобов'язань за кредитним договором закінчився у травні 2011 року. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у квітні 2014 року. Таким чином, позивачем не пропущено строк позовної давності, а тому відсутні підстави для застосування наслідків його пропуску, передбаченого ст. 267 ЦК України. Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у розмірі 318367,70 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1155,71 грн. судових витрат (т.1, а.с.1). З викладеного,

Outcome: approved