Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач звернулась до суду із названим позовом у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 154. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі з 12 серпня 2006 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між ними відсутнє почуття поваги та любові один до одного, їх спільна дитина проживає та буде проживати з нею, оскільки відповідач ніде не зареєстрований, не має постійного місця проживання та роботи, матеріально дитину не забезпечує, не цікавиться її життям та здоров'ям, спільне господарство вони не видують, спільних інтересів не мають. Позивач через канцелярію суду надала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала, та просила розірвати шлюб та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 серпня 2006 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 154 (а.с. 6). Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками (а.с. 5). Ухвалою суду 08.12.2016 року за клопотанням [PERSON] сторонам був наданий трьохмісячний строк для примирення. Однак, строк для примирення не надав результатів, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливим, миритися наміру позивач не бажає, за наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved