overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

у жовтні\~2020\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 12 919 грн. 66 коп. та судового збору в розмірі 2102 грн. Ухвалою суду від 20.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог\~ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на адресу поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін\~не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 19.07.2011 та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 договору , на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 15.09.2020 виникла заборгованість в розмірі 12 919 грн. 66 коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 8469 грн. 04 коп., заборгованість за простроченими відсотками 3886 грн. 86 коп., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 563 грн. 76 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 6-12). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 12 919 грн. 66 коп. та судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 22.03.2006 року, від якого мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що у них відсутні спільні інтереси, мають різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливим. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив проти визначення місця проживання дитини з матір`ю. Відповідачка позов визнала, погодилася на розлучення та просила визначити місце проживання дитини з нею. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.03.2006, від якого мають неповнолітню дитину сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відсутність спільних інтересів, різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, а також відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягав на розірванні шлюбу, проти чого відповідачка, в свою чергу, не заперечила. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітньої дитини сторін суд визначає з матір`ю, оскільки спору про це у них не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, по-силаючись на те, що сторони з 28 вересня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2019 року, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Майнові спори відсутні. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28вересня 2012 року Літинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) за актовим записом № 57. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.6). Від шлюбу дітей не мають. Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомив про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

у жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.02.2018 по 31.08.2020 в сумі 7 325 грн. 07 коп. та судового збору в сумі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщались в установленому законом порядку, від відповідача [PERSON] надішли пояснення на позов, в яких просить відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для суб`єктів усіх форм власності, у тому числі і до споживачів, які є власниками квартири або місце проживання яких зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води , затвердженого Постановою КМУ №630 від 21.07.2005, на підставі ч. 7 ст. 26 закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004, такий договір є договором приєднання. Згідно частини 3 пункту 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, власник, наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Крім того, пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 20 зазначених Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення вимог чинного законодавства відповідачі за послуги з централізованого опалення не розраховувались, внаслідок чого за період з 01.02.2018 по 31.08.2020 виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 7 325 грн. 07 коп., яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Також з відповідачів належить стягнути судовий збір в сумі 2102 грн. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що шлюб між ним та відповідачкою було зареєстровано 13 листопада 2010 року Новомиколаївською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис №20. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони з відповідачкою не ведуть спільного господарства, з червня 2019 проживають окремо. Позивач просив шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Позивач у судове засідання не з`явився, відповідно до наданої заяви просив розглядати справу за його відсутності. Просить позов задовольнити та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про місце, дату, час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 листопада 2010 року, який Новомиколаївською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис №20 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 7,8). Подальше подружнє життя та збереження сім`ї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, сторони спільного господарства не ведуть, з червня 2019 проживають окремо, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Спір про майно відсутній.\~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 15 березня 2013 року він уклав шлюб з відповідачкою в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 130. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони однією сім`єю не проживають з 2014 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов`язків, через що в сім`ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив відповідач не надала. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 15 березня 2013 року в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 130. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2014 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім`єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 вересня 2019 року уповноваженими представниками оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію - AT «Херсонобленерго», при перевірці дотримання споживачем [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , «Правил роздрібного ринку електричної енергії» виявлене порушення п. 5.5.5, п.п 1 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі АТ «Херсонобленерго» без порушення схеми обліку. При цьому електрична енергія споживається і приладом обліку електричної енергії обліковується. По факту виявлених порушень складено акт № 132989 від 25.09.2019 р. та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 28 травня 2020 року при перевірці дотримання абонентом [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , «Правил роздрібного ринку електричної енергії», встановлено факт порушення, а саме: самовільне підключення до мереж AT «Херсонобленерго», без порушення схеми обліку, із зривом пломби з шафи ЗКОЕ. Електрична енергія споживається, електролічильником обліковується, але споживачем не оплачується. На підставі складеного акту №134963 від 28.05.2020 року, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 11 серпня 2020 року о 10 год. 50 хв. в місті Києві по вулиці Березняківська перехрестя проспекту П.Тичини, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем «Opel Zafira» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 21.09.2020 року [PERSON] було визнано винниму скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок протиправних дій [PERSON] автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, чим [PERSON] , як власнику транспортного засобу «Opel Zafira» д.н.з. [NUMBER] , завдано матеріальної шкоди. Оскільки відповідач з часу вчинення ДТП не бажає в добровільному порядку відшкодовувати позивачу завдані збитки, відповідачем було завдано позивачу моральну шкоду. Позивач вважає, що відповідач, зобов`язаний відшкодовувати йому завдану матеріальну шкоду у сумі 9 525,00 грн. та моральну шкоду у сумі 5 000,00 грн. в повному обсязі, у зв`язку з чим і звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від29.10.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 31-32). У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Маріупольської міської ради №6/13-1265 від 22.11.2011 року «Про прийняття в міську комунальну власність гуртожитків: по [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , яке знаходиться на балансі Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча», гуртожиток по [ADDRESS] був безоплатно переданий у міську комунальну власність. На підставі ордеру №341 від 18.06.2012 року, наданого ПАТ «ММК імені Ілліча» ліжко-місце в кімнаті [ADDRESS] , було надане громадянці [PERSON] , 1961 р.н. Разом з тим, на даний час, у кімнаті зареєстрована тільки [PERSON] , яка у кімнаті не проживає більше 5 років, кімната опломбована. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно позивачу з метою надання житла для заселення категорії осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Представник позивача [PERSON] , яка діє в порядку само представництва на підставі рішення Маріупольської міської ради Донецької області від 24.12.2019 року, в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула з невідомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Ухвалою суду від 28.12.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, двічі не з`являлася до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляла, відзив не подала, представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved