Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила - стягнути з Відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 7 000,00 грн. щомісячно з врахуванням індексації, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з Відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 7 000,00 грн. щомісячно за минулий час, а саме за три роки. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб між нею та Відповідачем було розірвано 21.12.2004р. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом з Позивачкою та знаходиться на її утримання Позивачкою 14.11.2007р. укладено новий шлюб, у зв'язку з чим її ім'я [PERSON] змінено на [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про зміну імені від 29.10.2015р. [PERSON] змінила ім'я на [PERSON]. Оскільки, Відповідач практично участі у будь-яких витратах на дитину, які несе Позивачка, не бере, проте може надавати матеріальну допомогу, оскільки його доходи дозволяються сплачувати аліменти на утримання дитини, Позивачка вважає за можливе просити суд про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача відповідних грошових коштів. На утримання дитини Позивачка витрачає близько 14 000,00 грн. щомісяця. За останні сім років Відповідач жодного разу не сплатив коштів на утримання дитини, хоча Позивачка неодноразово зверталась до нього з цього приводу, в зв'язку з чим слід стягнути аліменти за минулий період. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.05.2016р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 08.06.2016р. (а.с.20). Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Просила врахувати, що у відповідача на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, проте, не зважаючи на це, він має достатньо коштів, щоб забезпечувати усіх своїх дітей (а.с.24). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом з'ясовано, що 17 квітня 1999 року між [PERSON], [INFO] (Відповідач) та [PERSON], [INFO] (Позивачка), у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва було зареєстровано шлюб, про що 17.04.1999р. в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 229, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.11). Після реєстрації шлюбу прізвища сторін зазначено: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. 21 грудня 2004 року шлюб між Позивачкою та Відповідачем було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 830 від 21.12.2004р., що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 05.05.2005р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва, серії [NUMBER] (а.с.12). 14 листопада 2007 року Позивачка уклала шлюб з [PERSON], [INFO], в зв'язку з чим змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого 14.11.2007р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів в м. Києві з Державним Центром розвитку сім'ї, серії [NUMBER] (а.с.6). Судом встановлено, що у Позивачки та Відповідача від шлюбу є спільна дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження від 21.09.1999р., виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, в якому зазначено в графі «мати»: [PERSON], «батько» - [PERSON] (а.с.9). В подальшому [PERSON] змінила ім'я, про що 29.10.2015р. складено відповідний актовий запис № 107, та після державної реєстрації зміни імені стала - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені, виданого 29.10.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] (а.с.10). З Довідки Еколого-природничого ліцею № 116 міста Києва від 30.03.2016р. № 81 вбачається, що [PERSON] дійсно навчається у 11 класі еколого-природничого ліцею № 116 міста Києва (а.с.14). Позивачка зазначила, що витрати по утриманню дитини, які вона несе в односторонньому порядку, становлять майже 14 000,00 грн. щомісяця та складаються з: - коштів на проїзд до місця навчання - 728 грн., добровільні батьківські внески до фонду школи та фонду класу - 350 грн., книжки, зошити та канцтовари для школи - 300 грн., заняття з айкідо - 350 грн. на місяць, індивідуальні заняття із викладачами по математиці, українській мові, хімії, біології та англійській мові - 2400,00 грн. на місяць, на їжу - 2 000 грн., на одяг, взуття - 1000 грн., лікування дитини, у тому числі постійні відвідування лікарів, у яких перебуває на обліку - 800 грн., комунальні послуги - 360 грн., курси польської мови - 3000,00 грн., випускний бал - 1900 грн., спортивний табір - 350 грн., захист поясу, семінари, атестації - 270 грн. Як зазначила Позивачка, Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні спільної дитини та має нерегулярний дохід. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмових пояснень чи заперечень по суті позовних вимог не надав, відтак суд при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з Відповідача на утримання неповнолітньої доньки виходить з наявних доказів в матеріалах справи. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника, а також стан здоров'я дитини та її необхідність в спеціальному харчуванні та постійному прийомі відповідних ліків. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення Позивачки до суду є 12 квітня 2016 року, оскільки саме цим днем позовна заява була подана до поштового відділення для відправки на адресу Шевченківського районного суду м. Києва, що підтверджується штампом поштового відділення на конверті (а.с.16). Окрім того, згідно ч. 2 ст. 191 СК України визначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Проте, Позивачкою не надано доказів на підтвердження вжиття в минулому заходів щодо одержання з Відповідача аліментів на утримання спільної доньки - [PERSON], [INFO], відтак суд не вбачає можливості для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] за минулий час, а саме за три роки. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2016 року становить 1455 гривень. Таким чином з 1 січня 2016 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 436,50 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого з 1 січня 2016 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, суд прийшов до висновку, що в інтересах дитини позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з Відповідача аліментів на користь Позивачки на утримання [PERSON], [INFO] в щомісячному розмірі 7 000,00 грн., починаючи з 12.04.2016р. та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Відповідач зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі 551,20 грн. в дохід держави. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 180-184, 185, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial