Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2010 року про розірвання шлюбу встановлено, що 08 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1071. Вказаним рішенням також встановлено, що від шлюбу вони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Згаданим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Їхня дочка [PERSON], [INFO], постійно проживає з матір'ю. У добровільному порядку [PERSON] участі в утриманні та вихованні дитини не бере. [PERSON] зазначала, що [PERSON] не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, інших дітей, непрацездатної дружини, батьків не має, стягнення за виконавчими документами з нього не здійснюються, стан здоров'я у нього нормальний. Крім того, [PERSON] наголошувала, що у [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів за попередні три роки. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1373,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини за попередні три роки в розмірі 40 284,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду надано заяву представника позивача про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшло електронне повідомлення про розгляд справи у його відсутності, поданий позов визнав у повному обсязі. Оскільки представник позивача у поданій суду заяві не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано. [PERSON] зазначала, що у забезпеченні умов життя їхньої дитини та її вихованні [PERSON] не бере участі з 01 жовтня 2007 року. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до наведених положень чинного законодавства та наявних матеріалів справи, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1373,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання вказаним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини за попередні три роки в розмірі 40 284,00 грн., суд дійшов висновку, що така вимога підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ч. 2 ст. 191 СК України аліменти на минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Однак, не зважаючи на те, що позивачем [PERSON] не надано достатніх доказів на підтвердження того, що вона вживала всіх можливих заходів для одержання аліментів з відповідача [PERSON], але в матеріалах справи наявне електронне повідомлення від відповідача [PERSON], у якому вказано, що він повністю визнає заявлений позов - як суму аліментів, що підлягає щомісячному стягненню, так і суму заборгованості по аліментах, яку просить стягнути [PERSON] за попередні три роки. У зв'язку з цим, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини за попередні три роки у сумі 40 284,00 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витраті по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача [PERSON]

Outcome: approved