Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

У жовтні\~2018\~року [PERSON] звернулася з позовом до суду в якому просить визнати неправомірними вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради сплатити заборгованість, поширення неправдивої інформації, відмові в призначенні житлової субсидії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] проживає у кв. [ADDRESS] . Право власності на житло з 28.12.2012 року належить [PERSON] та [PERSON] по Ѕ від загальної площі. 26.02.2016 року [PERSON] звернулася до Управління труда та соціального захисту Індустріального районної у місті Дніпрі ради з проханням призначити житлову субсидію. З травня 2016 року по січень 2017 року [PERSON] отримувала житлову субсидію, проте наразі їй було відмовлено у виплатах у зв`язку із заборгованістю за домоволодіння перед комунальними службами. 13 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Управління труда та соціального захисту Індустріального районної у місті Дніпрі із письмовою заявою про відмову у виплаті субсидії. Управління надало письмову відповідь із пропозицією сплатити борг за комунальні послуги. Тому позивач вважає, що приймаючи рішення про відмову у виплатах субсидії, КП «Дніпроводоканал» ДМР порушило її права. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] від 27.11.2018 року відкрито провадження у справі. У зв`язку із закінченням строку відрядження судді [PERSON] , протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2019 року справу було передано судді [PERSON] . Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] від 22.10.2019 року справу прийнято до провадження. У зв`язку\~із відсторонення\~від посади\~судді Бабушкінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська [PERSON] ,\~протоколом повторного\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 27.01.2020 року передано судді [PERSON] . Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] від 27.01.2020 року справу прийнято до провадження. У зв`язку\~із звільненням\~з посади\~судді Бабушкінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська [PERSON] ,\~протоколом повторного\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 29.07.2020 року передано судді Яковлеву Д.О. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] від 29.07.2020 року справу прийнято до провадження. У зв`язку\~із відсторонення\~від посади\~судді Бабушкінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська [PERSON] ,\~протоколом повторного\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 25.05.2021 року передано судді Сліщенкові Ю.Г. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 26.05.2021 року справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила лише списати заборгованість у сумі 1\~657,22 грн. з її рахунку. Зазначила, що користується послугами КП «Дніпроводоканал» ДМР, проте договір не укладено, лічильник перевірявся у строк. Представник відповідача КП «Дніпроводоканал» ДМР Слєпкова М.М. у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, зазначила, що заборгованість була нарахована через несвоєчасне надання лічильнику на повірку. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Предметом даного позову є спір між сторонами, який стосується надання позивачу (який є споживачем послуг) підприємством відповідача послуг з постачання холодної та гарячої води і водовідведення, при цьому позивач має лічильник (засіб обліку) води. Дані правовідносини, в межах даного позову, регулюються положеннями житлово-комунального законодавства, ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», положеннями «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005р № 630 (далі Правила 630), а також положеннями ЗУ «Про захист прав споживачів». Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] проживає у кв. [ADDRESS] . яка на праві власності з 28.12.2012 року належить їм по Ѕ від загальної площі. Судом досліджено заяву про призначення житлової субсидії від 26.02.2016 року, повідомлення про надання субсидій, повідомлення про заборгованість за надану послугу водопостачання та водовідведення від Комунального підприємства «Дніпроводоканал», які додано до позовної заяви. 26 березня 2019 року та 05 серпня 2021 року представником КП «Дніпроводоканал» ДМР надано відзив, у якому зазначено, що доводи [PERSON] є не обґрунтованими, а тому представник відповідача вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню посилаючись на наступне. З 01.11.2001 року по 26.12.2013 року нарахування за послуги водопостачання та водовідведення за особовим рахунком [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] проводилося згідно показників квартирних приладів обліку холодної та гарячої води. Тарифи за послуги водопостачання та водовідведення не містили такої складової, як перевірка квартирних приладів обліку питної води, тому перевірку лічильників споживачі проводили самостійно. Оскільки позивачем не було своєчасно проведено періодичну перевірку лічильника холодної води та своєчасно не надано акт (від 22.05.2012 р.) опломбування лічильника гарячої води після проведеної періодичної перевірки, відповідач, з метою запобігання порушення законодавства та накладення санкцій з боку контролюючих органів, був вимушений зняти з обліку прилади обліку за адресою: [ADDRESS] . Після проведення періодичної перевірки приладу обліку холодної води від 05.01.2011 року наступна перевірка була визначена в акті опломбування на 05.01.2014 рік. Дата проведення перевірки приладу обліку гарячої води КВ-1,% № 440722 в базі даних підприємством була встановлена на 01.10.2013 рік. 11 травня 2016 року згідно заяви позивача та надання паспорту держперевірки, було опломбовано та прийнято до обліку лічильник холодної води. Станом на 01.05.2016 р. заборгованість (яка виникла в результаті невірних оплат) за особовим рахунком [NUMBER] становила 2\~017,53 грн. Після надання документа на перевірку лічильника гарячої води, на абонентській дільниці проведено зрівняння розрахунків з позивачем та видано коригування нарахувань за показниками лічильників холодної та гарячої води за період з 01.02.2013 по 28.02.2014 роки. Згідно з ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Згідно ст. 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Частиною 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Тобто, згідно вимог Закону розмір оплати спожитих комунальних послуг визначається виключно двома способами: або за лічильниками, або за встановленими нормами споживання. Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, позивач має право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Це випливає з положення ст. 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідачів є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] сумлінно виконувала обов`язки споживача та своєчасно надавала показники періодичної перевірки лічильника холодної води. Разом з тим КП «Дніпроводоканал» ДМР проводило перевірку не дотримуючись строків. Також у актах допуску до експлуатації та паспортах значяться показання лічильників на момент перевірки, які співпадають із сплаченими обсягами отриманої у квартиру води. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на водопостачання. При цьому згідно п.п.6,7 «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», затвердженого постановою КМУ від 8 липня 2015 р. № 474, встановлено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців наступним чином виконавець інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем, а споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки. Таким чином, періодична повірка засобів обліку води, встановлених в квартирі позивача, повинна була виконуватись відповідачем з дотриманням «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт». А тому, суд вважає, що в даному випадку відповідачем було порушено Порядок подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, відповідачем не було інформовано (як того вимагає законодавство рекомендованим листом, не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки) позивачів про необхідність проведення періодичної повірки приладів обліку (в даному випадку лічильників води) в квартирі позивачів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, шо підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи позов таким чином суд враховує, що позивач під час звернення до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору, а відповідач не ніс судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним компенсувати відповідні судові витрати за рахунок Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved