Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу ім. Леніна на території Ряснянської сільської ради Краснопільського району Сумської області розміром 4.97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 45438 грн, належне [PERSON] згідно Сертифіката на право на земельну частку / пай / серія СМ № 0211593 від 29.01.1997 року виданого на підставі розпорядження Краснопільської районної державної адміністрації від 29.01.1997 № 45 та зареєстрованого 20.03.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 593, в порядку спадкування за заповітом після померлого 03 червня 2011 року батька [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після померлої 02 листопада 1997 року [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, щопозивач являється спадкоємцем за заповітом, і на частину спадкового майна отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, проте позбавлений можливості отримати спадщину на право на земельну частку/пай/ у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, який був втрачений власником за життя, про що зроблено оголошення в засобах масової інформації, і постановою нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. На переконання позивача його право на спадщину порушено і підлягає судовому захисту, а відділ держгеокадастру у свою чергу відмовив у видачі його дублікату. Позивач у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином. Представник позивача адвокат [PERSON]П /ордер серія СМ № 72 від 09.06.2017/ в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з наведених у позові підстав. Відповідач та третя особа в судове засідання не прибули, на адресу суду направили заяви, кожен окремо, про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову/ ас. 41,112/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу ім. Леніна на території Ряснянської сільської ради Краснопільського району Сумської області розміром 4.97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурінормативною грошовою оцінкою 45438 грн виникло у громадянки [PERSON] відповідно до Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0211593 від 20.03.1997, який власником за життя втрачений, про що зроблено оголошення в Краснопільській районній газеті «Перемога» № 18 від 31 березня 2017 року. 02 листопада 1997 року [PERSON] померла. Згідно зі статтею 549 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її майно, зокрема на означену земельну частку (пай). За життя 13 лютого 1995 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON], останній прийняв спадщину, у результаті чого Краснопільським державним нотаріусом заведена спадкова справа за р. № 1404 від 18.11.1999, і 18.11.1999 на частину спадкового майна у вигляді грошового збереження отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом /копія спадкової справи ас 44-51/. 03 червня 2011 року [PERSON] помер. За життя 25.11.2010 [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповідав сину [PERSON]. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлого [PERSON] відкрилась після 01.01.2004 року. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Після смерті [PERSON]згідно статті 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу ім. Леніна на території Ряснянської сільської ради Краснопільського району Сумської області розміром 4.97 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі,належне померлій [PERSON], спадщину після якої прийняв [PERSON]. Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами спадкової справи № 167/2011 після померлого 03 червня 2011 року [PERSON] спадщину після нього прийняв шляхом подачі заяви до нотаріуса син [PERSON], тобто вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог статті 1269 ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини. 03 березня 2017 року державний нотаріус Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу ім. Леніна на території Ряснянської сільської ради Краснопільського району Сумської області розміром 4.97 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (п. 4.20 Порядку), але позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на спірне майно, оскільки Сертифікат на право на земельну частку /пай/ втрачений спадкодавцем за життя. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідченні у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до статті 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відділу Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області з заявою про видачу дубліката Сертифіката на земельну частку /пай/ серія СМ № 0211593 на імя [PERSON] взамін втраченого, але йому в цьому було відмовлено по причині смерті його власника та відсутності факту встановлення спадкоємця. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що втрата Сертифіката на право на земельну частку (пай) та неможливість отримання його спадкодавцем, який би підтверджував факт права на спірну земельну частку/пай/, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. У теперішній час право позивача на спадщину за заповітом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Ряснянська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, немає. Згідно з частиною третьою статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі \~частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою. Право, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, це право в порядку спадкування перейшло до спадкоємця за заповітом [PERSON], але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказану земельну ділянку в нотаріальній конторі останній за життя не встиг. Право, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право власності після його смерті перейшло в порядку спадкування до позивача [PERSON], котрий є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу ім. Леніна на території Ряснянської сільської ради Краснопільського району Сумської області розміром 4.97 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 45438 грн, внотаріальній конторі не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому його право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо. Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved