Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 13.07.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 286, стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], який народився [INFO]., в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином - [PERSON] трьох років, тобто до [INFO]. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 13 липня 2013 р. вони з відповідачем перебувають в зареєстровану шлюбі та є батьками малолітнього сина - [PERSON], який народився [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили взаємне почуття любові, поваги та довіри, мають різні погляди на сім`ю та ведення спільного господарства. На початку серпня 2017 р. подружні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть. Примирення з відповідачем неможливе, так як це не виправить стан їх шлюбних відносин та суперечить інтересам позивачки. Шлюб існує лише формально, просить розірвати шлюб. Дитина проживає з відповідачкою та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач працює неофіційно будівельником у м. Києві та його дохід в середньому становить двадцять тисяч гривень. Інших утриманців відповідач немає, аліменти нікому не сплачує. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн.. Також, позивачка не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 10.03.2015 р. по [INFO].. Самостійно їй дуже важко забезпечити в повному обсязі всі потреби дитини (повноцінне харчування, створення належних умов для життя та розвитку, придбання медикаментів, одягу). Тому вважає, що відповідач має фінансову можливість сплачувати позивачці аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно. У судове засідання сторони не з'явилися, позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, від нього до суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності. Судом зі згоди позивачки, відповідно до статті 224 ЦПК України, ухвалено рішення при заочному розгляді. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 13.07.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 286(а.с. 7). Сторони є батьками малолітнього [PERSON], який народився [INFO]. (а.с. 10). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України(далі СК України), батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Частинами першою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні сина, аліменти слід стягувати за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Поряд з тим, оскільки відповідач не оспорив позову, зважаючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(частина друга статті 182 СК України), діючи в інтересах дитини, слід стягувати аліменти у розмірі, як просить позивачка, 1000 гривень щомісячно. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України. Відповідно до статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки, дитина проживає разом з позивачкою, а остання перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 10.03.2015 р. по [INFO].(а.с. 8), слід стягувати аліменти на утримання позивачки у розмірі, як просить позивачка, 1000 гривень щомісячно. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 640 гривень, слід стягнути з відповідача в дохід держави. Витрати позивачки по сплаті судового збору, за вимогу про розірвання шлюбу, в розмірі 640 гривень, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved