Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на матір, в якому вказала, що з листопада 2014 по 2017 рік спільно проживала з [PERSON] Сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку тому не працює. Відповідач на утримання дочки та дружини матеріальної допомоги не надає, в звязку з чим позивачка вимушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, а також аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, наполягала на стягненні аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. на утримання неповнолітнього сина та 1800 грн. на її утримання, оскільки вважає вказаний розмір необхідним для утримання дитини та її. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден надавати матеріальну допомогу на утримання сина в мінімально передбаченому законом розмірі, а саме в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в частині стягнення аліментів на утримання дружини не визнав в повному обсязі, оскільки він на теперішній час не працює, має незначний заробіток, та не може надавати допомогу непрацюючій дружині. Крім того пояснив, що з нього стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх доходів, але коли в нього зявлялась можливість, він періодично надавав грошові кошти та утримання сина в розмірі 400-700 грн., та подарунки дитині. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 180 СК України «батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Згідно ст. 184 СК України «суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі». Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини відповідно до частини другої четвертої ст. 84 та ст. 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №228920 виданого 20.12.2016 р., [PERSON] народився 09 грудня 2016 року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 04.05.2018 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки №708/02-09 від 15.05.2018 [PERSON] не перебуває на обліку в Скадовському відділі обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, та пенсію не отримує. Відповідно до відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України, [PERSON] з грудня 2015 року суми заробітку для нарахування пенсії офіційно не має. У звязку з тим, що [PERSON] добровільно не надає необхідних для утримання дитини коштів, але зобовязаний утримувати неповнолітню дитину, надавати їй необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, а також утримувати матір дитини, з якої проживає дитина, до досягнення нею трьох років, приймаючи до уваги що відповідач частково визнав позов та згоден виплачувати аліменти на утримання дитини, враховуючи матеріальний стан платника та отримувача аліментів, їх стан здоровя, те що з відповідача стягуються аліменти на іншу неповнолітню дитину, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. А саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Судом розяснюється відповідачу, що дане рішення є підставою в розумінні ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів визначених рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 04.05.2018 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 84, 91, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 12,13, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: partial