Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 26.09.2009 року в ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачкою. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку Арину, [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Позивач зазначив, що причиною розпаду сімї є те, що вони з відповідачкою не знаходили спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету, та в відношеннях один до одного. На підставі цього у них виникають постійні сварки, скандали. Вони з відповідачкою вже більше 8 місяців не проживають однією сімєю. В результаті чого відповідачка проживаю окремо в м. Миколаєві. У звязку з вищевикладеним позивач не бачить сенсу продовжувати шлюбні відносини з відповідачкою та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі та вказав, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала, що позов визнає, просила залишити їй шлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.09.2009 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 121706 за актовим записом № 57 виданим 20.10.2015 року в ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку Арину, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згоден, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка позов визнала повністю. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання відповідачки про залишення їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «Фіцай».

Outcome: approved