overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі 5000 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щоз 2004 року сторони перебували у незареєстрованому шлюбі. Від вказаних відносин мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає дітям матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дітей. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Прохала їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в меншому розмірі. Також пояснив, що має незадовільний стан здоров`я, прохав врахувати цей факт. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач є батьком дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно серії 1-КИ № 027827, 1-КИ № 128544, 1-КИ № 195099, 1-КИ № 297638, І-КИ № 441448. (а. с. 6, 7, 8, 9, 10). Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у зменшеній твердій грошовій сумі 3000 грн., починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дітей, оскільки відповідач зобов'язаний їх матеріально утримувати. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу. Врахувавши стан здоров`я відповідача. (а. с. 18, 19). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 26.08.2005 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб у міському відділі РАЦС Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1122. Від цього шлюбу дітей у сторін немає. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилась, однак надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні вважали, що можливо зберегти сімю та просили надати місячний строк для примирення. Заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 26.08.2005 року [PERSON], [INFO], з [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у міському відділі РАЦС Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1122. У сторін від спільного життя неповнолітніх дітей немає. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, позивачка намірів помиритись не має. Суд вважає, що надання строку для примирення сторонам не приведе до збереження сімї, з урахуванням віку сторін, відсутності взагалі дітей від шлюбу, не проживання тривалий час разом, не ведення спільного господарства, наявності спору про поділ майна. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 02 серпня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №549. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причин різних поглядів на життя, розбіжностей щодо вирішення життєвих питань. В судове засідання позивачка надала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у її відсутності, погодження на ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримала, примирятись не бажає. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України , відзиву на позов не подавав. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали, встановлено, що сторонами у серпні 2014 року було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №549. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, розбіжності щодо вирішення життєвих питань, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] являється її батьком. Після розірвання шлюбу між батьками, вона /[PERSON]./ залишилась проживати з мамою, а батько за рішенням Бородянського районного суду сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею /позивачкою/ повноліття. [INFO] вона досягла повноліття і виплата аліментів за рішенням суду припинилася, та, починаючи з 01 вересня 2016 року по 01 липня 2020 року вона продовжує навчання у вищому навчальному закладі - Київському національному університеті будівництва та архітектури на денному відділенні. Оскільки за її /позивачки/ навчання мама щорічно сплачує по 20 000 грн., вона /[PERSON]./ ніде не працює та перебуває на повному утриманні матері, батько є працездатним, працює та отримує заробітну плату, але місце його роботи їй невідоме, крім того останній отримує пенсію, то,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 12 вересня 2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 935. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка зазначає, що однією сімєю з відповідачем вони не проживають у звязку з тим, що втратили розуміння та повагу, внаслідок чого виникають сварки. Вважає, що примирення між ними не можливе, тому просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 935. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не надав заперечення проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів в сумі 10000,00 грн. щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду, а також заборгованість по аліментах у сумі 10000,00 грн. щомісяця за три роки, які передували зверненню до суду для утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.2003 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 3027 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів громадського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2426 та видано свідоцтво (а.с.5), [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 679 та видано свідоцтво (а.с.3) та [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва зроблено актовий запис № 1761 та видано свідоцтво (а.с.4). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища сторін та враховуючи повідомлену позивачем обставину, що відповідач не допомагає матеріально утримувати дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 22 червня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб в Ізмайловському відділенні РАЦС Управління РАЦС Москви, актовий запис № 1188. Від шлюбу дітей не мають. Сторони однією сім'єю не проживають з березня 2017 року, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із статті 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 22 червня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб в Ізмайловському відділенні РАЦС Управління РАЦС Москви, актовий запис № 1188. Від шлюбу дітей не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, просила суд ухвалити рішення, яким розірвати між нею та відповідачем шлюб, який зареєстрований 22 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №608. До початку судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання позову. Одночасно з цим від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Встановлено, що позивач звернулася до суду з даним позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, і вони не підтримують сімейних відносин. В судове засідання позивач не з'явилася, направила до суду заяву згідно якої вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання позову та просив шлюб розірвати. Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №608. Від спільного життя подружжя має дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Сторони проживали однією сім'єю, проте як зазначає позивач, вони як подружжя тривалий час не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов'язків. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141-142 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн. 00 підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки судом задоволено позовні вимоги, судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 604 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування вимог зазначає, що з відповідачем вони мать спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається на 1-у курсі денного відділення Дніпропетровського державного Аграрно-економічного університету. Відповідач не сплачує аліменти на утримання повнолітньої доньки, матеріальне становище позивачки складне, коштів на належне утримання дитини не вистачає. У зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні за ухвалою суду було притягнуто до участі у справі у якості 3-ї особи на стороні позивача [PERSON] У судовому засідання позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі ? частки від його заробітку не заперечував. Третя особа у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається на 1-у курсі денного відділення Дніпропетровського державного Аграрно-економічного університету. Відповідач добровільно допомоги на її утримання не надає. Тому, враховуючи можливість відповідача та необхідність в забезпеченні [PERSON] з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову, а саме: з 09 жовтня 2017 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до 26 вересня 2018 року. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 93 будинку № 19 по вул. Г. Корольової у м. Дніпро, посилаючись на те, що відповідач з лютого 2015 року не проживає у спірній квартирі без поважних причин, оплату за послуги не здійснює, речей відповідача у квартирі немає. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користуватися квартирою № 93 будинку № 19 по вул. Г. Корольової у м. Дніпро. Позивачка у судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа у судове засідання зявився. Проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивачки, третьої особи, показання свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, позивачці на підставі Свідоцтва про право власності на жило від 28.01.1999 року належить на праві власності ? частина квартири [ADDRESS] (а.с. 8). У спірній квартирі зареєстровані позивачка, її чоловік [PERSON], син [PERSON], син [PERSON], що підтверджується довідкою № 10301 від 12.10.2017 року (а.с. 12). Відповідач не проживає у спірній квартирі з лютого 20159 року, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] та актами про не проживання від 02.01.2018 року (а.с. 48-51). Речей відповідача у квартирі немає. Участі в утриманні житла відповідач не приймає. Позивачка вимушена, як власник квартири, нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та квартирну плату за відповідача, який зареєстрований у квартирі, але там не проживає, та позбавлена можливості розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі, окрім інших прав, гарантується право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інакше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщення квартирою № 93 будинку № 19 по вул. Г. Корольової у м. Дніпро, оскільки відповідач не проживає у спірній квартирі понад 3 роки без поважних причин. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача судові витрати у розмірі 640 грн.

Outcome: approved