overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивач надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 21.04.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахчисарайського районного управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 63. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послався на те, що 17.07.2014 був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Стверджує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, проживають окремо, втратили один до одного почуття любові, спільного господарства не ведуть. Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2014 року (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сімейне життя в сторін не склалося, втратили один до одного всі почуття, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З урахуванням наведеного вище, визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. На обгрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 04.09.1999 року. Від подружнього життя мають трьох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось через подружню зраду останньої, протягом останніх двох місяців проживають окремо, з січня 2017 року спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.09.1999 року (а.с. 3). Від подружнього життя сторони мають трьох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8). Сімейне життя в сторін не склалося, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. На обгрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 18.07.2001 року. Від подружнього життя мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, двічі підряд у судові засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2001 року. Від подружнього життя сторони мають двох дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя в сторін не склалося, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.08.2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 41, в обґрунтування позову зазначив, що разом з відповідачкою не підтримує шлюбні відносини тривалий час. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Спору про місце проживання дитини немає. Шлюб розпався через різні погляди на життя та сімейні цінності. За викладених обставин, строк на примирення просить не надавати, оскільки на сьогодні їх шлюб зберегти неможливо. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутність, зазначивши, що після розірвання шлюбу просить залишити за собою шлюбне прізвище [PERSON]. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 09.08.2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №41. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЖД №166235. /а.с.11/ Від шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І -ЖД №335739 /а.с.9/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з пояснень сторін, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 04 листопада 1988 року Бучанською селищною радою народних депутатів міста Ірпінь Київської області, про що складено актовий запис № 177. В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, зазначає про те, що внаслідок втрати взаємопорозуміння та почуття любові одне до одного, сімейне життя не склалося, у зв'язку із чим сторони у справі протягом тривалого часу не підтримують сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін. У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, відповідач вказала про те, що позов визнає та підтримує, просить розірвати шлюб, укладений з позивачем. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. 04 листопада 1988 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Бучанською селищною радою народних депутатів міста Ірпінь Київської області, про що складено актовий запис № 177, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04.11.1988 року. Судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, у зв'язку із тим, що останні мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові та поваги одне до одного. Протягом тривалого строку сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному конкретному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 16 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 793. В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, зазначає про те, що внаслідок втрати взаємопорозуміння та почуття любові одне до одного, сімейне життя не склалося, у зв'язку із чим сторони у справі протягом тривалого часу не підтримують сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін. У судове засідання від позивача та відповідача надійшли заяву про розгляд справи у їх відсутність, відповідач вказала про те, що позов визнає та підтримує, просить розірвати шлюб, укладений з позивачем. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. 16 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 793, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 16.07.2010 року. Від шлюбу сторони у справі мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, у зв'язку із тим, що останні мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові та поваги одне до одного. Протягом тривалого строку сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному конкретному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 листопада 2014 року позичив відповідачці 5000 доларів США на строк до 01 серпня 2015 року. Відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконала і в зазначений строк гроші взяті в борг не повернула. Оскільки відповідачка добровільно позичені кошти не повертає, просив стягнути з неї заборгованість за договором позики в сумі 133935,41 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] 03 листопада 2014 року позичив [PERSON] 5000 доларів США на строк до 01 серпня 2015 року, що підтверджується копією розписки від 30 березня 2015 року (а.с.5) та оглянутим в судовому засіданні її оригіналом. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до вимог ч.1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня, суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 130494,97 грн., що за курсом НБ України станом на день винесення рішення еквівалентно 5000 доларів США. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1339,35 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

\~\~\~\~ У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 23.03.1985 року. Від зазначеного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просив розірвати шлюб. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 23.03.1985 року (актовий запис № 148).\~ Подружнє життя припинено з причини суперечок щодо розподілу сімейного бюджету, ведення домашнього господарства, втрати взаєморозуміння, почуттів любові. Наміру продовжувати сімейні відносини позивач не має, вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. За таких обставин суд вважає, що\~\~позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем він знаходиться в\~ шлюбі, зареєстрованому 28 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 15. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок, які проживають з відповідачем, з відповідачем він не проживає з середини 2016 року, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено, просить розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у його відсутність, судові витрати просить віднести на його рахунок (а.с.26). Відповідач повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, просить розірвати шлюб та відновити їх дошлюбне прізвище (а.с.24). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 28 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 15, між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8).\~ Сторони мають двох спільних малолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). Позивач з відповідачем\~ з середини 2016 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя. Спір щодо розподілу спільного майна між сторонами відсутній. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність двох малолітніх дітей, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, в звязку з чим позов слід задовольнити. За заявою позивача судові витрати понести на його рахунок. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved