Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трьох річного віку, а саме до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 березня 2020 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. Вказано, що відповідно до судового наказу, який видано Кіровським районним судом м. Кіровограда 31 липня 2019 року, відповідач сплачує аліменти на утримання дитини. Відповідач в добровільному порядку коштів на її утримання не надає, а тому вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів на своє утримання. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Мохонько В.В. від 20 листопада 2020 року, справу передано за підсудністю на розгляд до Компаніївського районного суду Кіровоградської області. Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області Мумига І.М. від 16 грудня 2020 року позовну заяву передано на розгляд Кіровському районному суду м. Кіровограда. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2021 року, справу передано на розгляд судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Івановій Н.Ю. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 лютого 2021 року прийнято з Компаніївського районного суду Кіровоградської області до розгляду матеріали справи, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав. На підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , підтверджено, що сторони є її батьками. Позивач проживає разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 2318, виданою 19 жовтня 2020 року головою квартального комітету № 22. Частиною 1 статті 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.01.2018 по справі №541/1208/16-ц. Згідно частин 8, 9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Розмір аліментів на утримання дружини у зв`язку з проживанням з нею дитини сімейним законодавством не визначено, тому суд вважає за можливе застосувати ст.80 СК України, за якою розмір аліментів на утримання подружжя за рішенням суду може бути присуджено у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд, враховує відсутність заперечень відповідача стосовно стану його здоров`я, наявності у нього інших утриманців, а тому приходить до висновку, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, зобов`язаний та спроможний сплатити аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги обставини перебування на утриманні позивача малолітньої дитини, що обмежує можливості здобуття нею наразі особистого доходу до досягнення дитиною трирічного віку, обставини чого мають істотне значення стосовно заявленого спору, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог, визначаючи, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 2000 гривень. Відповідно до положень ст. 191 та ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України. Відповідно до положень ч.1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 908 грн., від сплати якого позивач звільнена при пред`явленні позову. На підставі ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved