Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в інтересах малолітньої доньки [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної ради у м.Полтава про стягнення аліментів та про позбавлення батьківських прав. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує щодо задоволення даного позову. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 22 вересня 2007 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 07 лютого 2011 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №132 та видано свідоцтво серія [NUMBER]. Донька [PERSON] перебуває на утриманні позивача та проживає разом з нею. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідував і не відвідує вдома, в дитячому дошкільному закладі, у гімназії №17, що підтверджується поясненнями свідків та ухиляється від виховання доньки. Батько дитини - [PERSON] проживає окремо, має іншу сім»ю. Відповідач [PERSON] надав нотаріально завірену згоду на позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2, 3 ст. 150,180 СК України, обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства», передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками бо в сім'ї одного з них та на піклуванні батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п. 16 Постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved