Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго, в якому просив: - визнати акт ПАТ Чернігівобленерго про порушення від 10.05.2016 року №150050 таким, що складено з порушенням вимог норм чинного законодавства України; - визнати незаконним протокол засідання комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією (населення) від 10.05.2016 року № 201; - стягнути з ПАТ Чернігівобленерго на користь позивача двократну вартість невідпущеної йому електричної енергії у сумі 1 000 грн.; - стягнути з ПАТ Чернігівобленерго на користь позивача 20 000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди. Вимоги заявленого позову [PERSON] обгрунтовував тим, що 10.05.2016 року працівники відповідача без дотримання вимог чинного законодавства склали акт про порушення №150050. Позивач вказує, що розетка в його будинку, яка була виявлена працівниками Чернігівських міських електромереж, не була самовільно підключена до електричної мережі, а була підключена після пристрою для обліку електроенергії (після лічильника) за допомогою джерела безперебійного живлення, тому при вимкнутому ввідному автоматі вона буде перебувати під напругою і не буде враховуватись пристроєм для обліку електроенергії, тобто вона не самовільно підключена до електричної мережі без обліку електроенергії. Позивач зазначав, що у схемі підключення розетки, виявленої працівниками відповідача, відсутні порушення, оскільки у середині лінії від лічильника до самої розетки стоїть джерело безперебійного живлення. У позові [PERSON] також вказує, що складений працівниками відповідача акт про порушення містить в собі суперечливі дані, оскільки спочатку у вказаному акті було зазначено, що знайдено місце самовільного підключення - розетка біля дверей у ванну кімнату, разом з тим, і вказано про те, що працівники відповідача не були допущені на територію будинку для складання переліку струмоприймачів. Після складання акту про порушення, як зазначає позтвач, працівники відповідача відкусили шматочок проводу із розетки та опломбували його. Як вказує позивач, жодних інших дій, крім факту виявлення розетки під напругою, відкушування шматочку проводу, і факту складання вказаного акту про порушення, працівниками Чернігівських міських електромереж не проводилось, зокрема, будь-яких усунень самовільного підключення, фото або відеофіксації порушення, відновлення схеми обліку, тощо. На думку позивача, вказані обставини свідчать про відсутність самовільного підключення. Тобто, як зазначає позивач, працівники відповідача, не в повному обсязі вивчивши схему електропроводки у його будинку, склали оскаржуваний акт про порушення, відключивши при цьому будинок позивача від електропостачання, після чого сповістили дружину позивача про необхідність отримання квитанції для сплати штрафу. Позивач вказує, що 10.05.2016 року однією особою було складено протокол без зібрання комісії та видано рахунок на сплату штрафу, що є порушенням п.53 постанови Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, оскільки комісії з приводу складання акту про порушення фактично не було, запрошення комісії також не було. Позивач зазначає, що його дружині 10.05.2016 року не було вручено відповідного розрахунку суми штрафу, також не було вручено протоколу комісії, на якій повинна була розглядатися справа з приводу складання акту про порушення. В подальшому, як вказував позивач у вимогах заявленого позову, він намагався викликати працівників відповідача для повторного обстеження будинку з метою зафіксувати відсутність порушень у схемі обліку, а також звертався до відповідача для вирішення питання стосовно складання акту про порушення, видачі рахунку на сплату коштів. Відповідач його повідомив про засідання комісії 12.05.2016 року. 20.05.2016 року відбулось засідання комісії ІКЦ, на якій було розглянуто складений акт про порушення та вчинені зауваження стосовно його складання, підкреслені протиріччя у самому акті. Як вказує позивач, за результатами засідання комісія прийняла рішення про визнання вищевказаного акту про порушення таким, що складений з порушенням вимог нормативної бази, а також було прийнято рішення про відновлення електропостачання будинку позивача після приведення електроустановки замовником у відповідність до вимог ПУЕ у присутності представника електропостачальника. Фактично електропостачання у будинку позивача було відновлено 24.06.2016 року, і за даних обставин позивач стверджує, що він та його сімя не мали можливості користуватися електричною енергією півтора місяці. Вказані обствини, як стверджував позивач у заявленому позові, негативно позначились на якості життя позивача та його родини, що призвело до моральних страждань. В рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 20 000 грн. Крім того, як вказував позивач у вимогах заявленого позову, відповідно до п.44 Правил користування електричною енергією для населення, у разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника, він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості невідпущеної споживачу електричної енергії. Відповідно до рахунків щодо оплати спожитої електричної енергії, середньомісячна вартість електричної енергії складає приблизно 400 гривен. На підставі п.44 Правил користування електричною енергією для населення позивач просив стягнути на свою користь з відповідача двократну вартість невідпущеної електричної енергії, що становить 1 000 гри. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.11.2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано таким, що складено з порушенням вимог чинного законодавства України акт про порушення від 10.05.2016 року №150050. Визнано незаконним протокол засідання комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією (населення) від 10.05.2016 року №201. Стягнуто з публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго на користь [PERSON] 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго на користь [PERSON] 1 653 грн. 60 коп. у відшкодування сплаченого судового збору. В іншій частині позову судом відмовлено. В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство Чернігівобленерго просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду є необґрунтованим, його ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. ПАТ Чернігівобленерго не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що акт про порушення №150050 від 10.05.2016 року було складено працівниками відповідача з порушенням вимог чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги вказують, що є необґрунтованим висновок суду першої інстанції відносно визнання незаконним протоколу засідання комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією (населення) від 10.05.2016 року №201. ПАТ Чернігівобленерго при цьому зазначає, що акт про порушення від 10.05.2016 року складався у присутності та за підписом [PERSON], дружини позивача, яка не мала зауважень щодо складеного акту, підписавши його. За письмовою заявою [PERSON] зазначений акт було розглянуто на комісії 10.05.2016 року, про що було складено протокол засідання комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією №201. На підставі вказаного акту та п.48, п.53 Правил користування електричною енергією для населення для населення, Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, споживачу [PERSON] була нарахована оплата за використану електроенергію 10435 кВт/г, як компенсація понесених збитків у сумі 11811 грн. 41 коп. Доводи апеляційної скарги зазначають, що порушення, яке зафіксоване в акті, відноситься до підпункту 5 п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією; розрахунок здійснено відповідно до п.3.5 за формулою 2.7. Доводи апеляційної скарги вказують, що в даному випадку, при скритому типі прокладання, проводи, через які здійснюється безоблікове споживання електричної енергії, є схованими у стіні, тому виявити місце самовільного підключення можливо лише після часткового демонтажу будівельних матеріалів та оздоблювальних конструкцій. ПАТ Чернігівобленерго вказує на те, що у акті вірно зазначено формулювання самовільне підключення без порушення схеми обліку, оскільки відгалуження безоблікової розетки було зроблено перед лічильником, до межі балансової належності, і внутрішньобудинкова схема обліку не порушена. Вказані обставини відображені і на схемі підключення електроустановок споживача, яка підписана представником енергопостачальника та особисто [PERSON], вказана схема є додатком до акту про порушення №150050 від 10.05.2016 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції необґрунтовано стягнуто з відповідача на користь позивача 1000 грн. у рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, оскільки по справі не доведено спричинення моральної шкоди позивачу діями відповідача, який діяв у відповідності до норм чинного законодавства, на підставі тих обставин, що позивач вчинив самовільне підключення до електричної мережі. За даних обставин ПАТ Чернігівобленерго вважає, що припинення електропостачання до помешкання позивача було вчинено правомірно, таким чином, позивачем не доведено в ході розгляду даної справи наявність моральної шкоди, яка може бути відшкодована лише за наявності вини особи, яка її спричинила. Доводи апеляційної скарги зазначають, що висновки суду першої інстанції про стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача не узгоджуються з фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. ПАТ Чернігівобленерго в доводах апеляційної скарги також зазначає, що вимоги позивача про визнання недійсним рішення комісії ПАТ Чернігівобленерго є необґрунтованими, оскільки позов предявлений у спосіб, який не передбачений ч.2 статті 16 ЦК України. В запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просить відхилити апеляційну скаргу у звязку з її безпідставністю та залишити без змін законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції,- скасуванню в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до ПАТ Чернігівобленерго про стягнення моральної шкоди у розмірі 1000 грн. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити нове рішення по суті вимог заявленого позову у вказаній частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Середи Б,В. до публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго про відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.11.2016 року апеляційний суд вважає за необхідне залишити без змін. Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що на підставі договору про користування електричною енергією від 19.10.2011 року, [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: м.Чернігів, вул.Ринкова (Примакова)[ADDRESS]. 10.05.2016 року, під час проведення перевірки приладів обліку у споживачів працівниками Чернігівських міських електричних мереж в будинку позивача було складено акт про порушення № 150050, в якому було зазначено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: [ADDRESS] порушив Правила користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника без порушення схеми обліку, скритим типом прокладання. Місце самовільного підключення виявлено, воно знаходиться біля дверей у ванну кімнату. Електроенергія споживається, засобом обліку не враховується. Вказаний акт було підписано представниками постачальника електричної екненргії, також акт має підпис [PERSON] - дружини позивача, відносно того, що з актом про порушення вона ознайомлена (а.с.55). Матеріали цивільної справи містять в собі протокол №201 від 10.05.2016 року засідання комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (населення), відповідно до якого комісією було прийнято рішення про вручення споживачу рахунку на оплату 11 811 грн. 41 коп. (а.с.60,61). Відповідно до приписів п.1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (з наступними змінами), вказані Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Згідно п.1.2. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 року №28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 року №910) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за №417/1442, прихована електропроводка - це електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку, яку представник постачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій,оздоблювальних матеріалів, під час попереднього контрольного огляду засобу обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити. Відповідно до протоколу №40 засідання Комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ Чернігівобленерго від 20.05.2016 року (а.с.58-59), предметом розгляду якої було звернення [PERSON], яке надійшло на адресу ПАТ Чернігівобленерго стосовно дотримання енергопостачальником процедури складення акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення за адресою: м.Чернігів, вул.Примакова,11а/1 та здійснення за ним розрахунку суми збитків, комісія ухвалила: Визнати акт про порушення від 10.05.2016 року №150050 таким, що складено з порушеннями вимог нормативної бази. Відновити електропостачання будинку, вказаному у зверненні, після приведення електроустановки заявником у відповідність до вимог ПУЕ у присутності представника енергопостачальника. Як вбачається зі змісту протоколу №40 засідання Комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ Чернігівобленерго від 20.05.2016 року (а.с.58-59), представниками енергопостачальника в акті про порушення від 10.05.2016 року було зазначено інформацію щодо виявлення місця самовільного підключення, проте фактично місце підключення до електричних мереж ПАТ Чернігівобленерго виявлено не було. Представниками енергопостачальника не було надано інформації щодо проведення останньої технічної перевірки схеми електропостачання будинку споживача та контрольного огляду приладу обліку, чим порушені вимоги п.38 Правил користування електричною енергією для населення (не менше, ніж один раз на 6 місяців). Згідно з вимогами пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення, у разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Відповідно до положень п.35 Правил користування електричною енергією для населення, енергопостачальник має право відключити споживача у разі: - самовільного підключення до електричної мережі; - розкрадання електричної енергії. Приймаючи до уваги наведене, необхідно зробити висновок, що енергопостачальник при виявленні факту самовільного підключення має право відключати безоблікове приєднання, а не квартиру (будинок) в цілому. Разом з тим, в ході судового розгляду даної справи було встановлено, що 10.05.2016 року на підставі оформленого акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення, без відповідного рішення суду, енергопостачальником було припинено постачання електричної енергії до будинку позивача, розташованого [ADDRESS], що є порушенням п.53 Правил користування електричною енергією для населення. Відповідно до вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 п.3.1., Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається у акті про порушення та позначається на схемі. Необхідно зазначити, що у формулюванні порушення у акті про порушення №150050 від 10.05.2016 року (а.с.55), працівниками відповідача визначено тип порушення без порушення схеми обліку, скритим типом прокладання, тоді як у п.6 вказаного акту зазначено, що схема обліку електричної енергії відновлена. Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що припинення електропостачання у будинку позивача було здійснено відповідачем необгрунтовано та неправомірно, при цьому вказані дії відповідача не узгоджуються з приписами вищенаведених нормативних актів у галузі електроенергетики. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ПАТ Чернігівобленерго невірно зазначило кваліфікацію виявленого порушення та місце підключення безоблікового проводу, при цьому вказані дані в описовій частині акту від 10.05.2016 року і позначені на схемі, яка є додатком до нього, не співпадають, що є порушенням вимог пункту 4.7. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НРКЕ від 04.05.2006 року №562. За даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги заявленого позову в частині визнання акту про порушення від 10.05.2016 року №150050 таким, що складений з порушенням вимог чинного законодавства України та визнання незаконним протоколу засідання комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією (населення) від 10.05.2016 року №201, є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вказаного висновку рішення суду першої інстанції нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, не можуть бути підставою для скасування вірного по суті висновку рішення суду першої інстанції щодо вирішення вимог заявленого позову у вказаній частині, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскільки в чинному законодавстві відсутні норми, які б регулювали дії представників енергопостачальника при виявленні скритої проводки, і яким чином проводиться фіксація місця самовільного підключення, якщо споживач забороняє демонтаж будівельних матеріалів і оздоблювальних конструкцій, то діями працівників відповідача не були порушені норми законодавства при визначенні місця самовільного підключення на рівні виявленої під час огляду безоблікової розетки. Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції у вказаній частині, оскільки судом першої інстанції на підставі норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та досліджених в ході судового розгляду даної справи доказів, представлених сторонами, обгрунтовано встановлено, що ПАТ Чернігівобленерго невірно зазначило кваліфікацію виявленого порушення та місце підключення безоблікового проводу, при цьому вказані дані в описовій частині акту від 10.05.2016 року і позначені на схемі, яка є додатком до нього, не співпадають, що є порушенням вимог пункту 4.7. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НРКЕ від 04.05.2006 року № 562. Твердження апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції необгрунтовано визнав незаконним протокол засідання комісії від 10.05.2016 року, оскільки він не є актом нормативного характеру, і складений органом юридичної особи, а не державним органом, на думку апеляційного суду, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у вказаній частині, з наступних підстав. Відповідно до приписів статті 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно приписів ч.1 статті 3 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що акт про порушення від 10.05.2016 року №150050, який оскаржується позивачем, став підставою для нарахування позивачу вартості безобліково спожитої електроенергії по акту №150050 від 10.05.2016 року в сумі 11 811 грн. 41 коп. (а.с.61). Як вбачається з протоколу №201 від 10.05.2016 року засідання комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (населення) (а.с.60), рішення комісії є наступним: вручити споживачу рахунок на оплату, розрахунок до акту на суму 11 811 грн. 41 коп., протокол. Також по справі встановлено, що у провадженні Новозаводського районного суду м.Чернігова перебуває цивільна справа за позовом ПАТ Чернігівобленерго до [PERSON] про стягнення заборгованості по акту (а.с.108). Згідно пояснень позивача в судовому засіданні, звернення його до суду з даним позовом викликано необхідністю захисту своїх порушених відповідачем прав, при цьому нормативні документи, які регулюють право позивача на захист, не містять в собі заборон щодо оскарження відповідних актів юридичних осіб, якщо вони стосуються позивача і при цьому порушують його права та інтереси. Разом з тим, в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованого стягнення з відповідача на користь позивача 1 000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди. Апеляційний суд погоджується з твердженнями апеляційної скарги відносно того, що висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди не узгоджується з нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та фактичними обставинами справи. Зокрема, по справі встановлено, що правовідносини сторін випливають із договірних відносин щодо постачання відповідачем електричної енергії до будинку позивача - споживача цієї енергії. Згідно зі статтею 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України Про електроенергетику та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357. Вказані норми не передбачають відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобовязання з постачання електричної енергії. Енергопостачальник несе відповідальніть за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. Відповідно до положень статей: 4,22 Закону України Про захист прав споживачів, споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законом. За даних обставин апеляційний суд вважає, що при вирішенні спору по суті у вказаній частині судом першої інстанції необґрунтовано не прийнято до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену ним у постанові від 09.11.2016 року у справі за № 6-1575 цс 16, обовязковість якої регламентована приписами статті 360/7 ЦПК України. Відповідно до вказаної правової позиції, спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України Про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору в розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. Відповідно до положень статей: 4,22 Закону України Про захист прав споживачів, споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законом. Приймаючи до уваги наведене, апеляційний суд вважає за необхідне рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.11.2016 року скасувати в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. При цьому ухвалити нове рішення у вказаній частині позовних вимог, яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго про відшкодування моральної шкоди. Рішення суду першої інстанції від 30.11.2016 року в частині відмови у задоволенні вимог заявленого позову про стягнення з відповідача на користь позивача двократної вартості невідпущеної електричної енергії в сумі 1 000 грн. не оскаржується. Відповідно до приписів ч.1 статті 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго задовольнити частково. Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 листопада 2016 року скасувати в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго про стягнення моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Ухвалити нове рішення у вказаній частині позовних вимог, яким вімовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго про відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.11.2016 року необхідно залишити без змін.

Outcome: partial