Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду в інтересах [PERSON] із заявою про оголошення фізичної особи її сина [PERSON], померлим. В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] зник більше трьох років потому, з того часу місце його перебування невідоме. Згодом матері [PERSON] подзвонили друзі сина та повідомили, що її син помер та відбудуться похорони. На похорони сина заявниця приїхала до тимчасово окупованої частини Донецької області разом із бабою [PERSON], дідусем [PERSON], хрещеною матірю [PERSON], рідною сестрою заявниці [PERSON] та чоловіком заявниці [PERSON]. Жодних документів про причину смерті сина [PERSON] від друзів не отримала, лікарські документи чи свідоцтво про смерть матері також не дали. В грудні 2017 року заявниця звернулась до КСН «Машинобудівельник» та був складений акт №316 від 04.12.2017 року про те, що [PERSON] дійсно не проживає більше трьох років за адресою свого мешкання. Оскільки заявниця не змогла знайти медичних документів, свідоцтво про смерть сина, вона позбавлена можливості звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті та може звернутися лише із заявою про оголошення особи померлою. Просила оголосити [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], померлим 13 травня 2015 року.\~ Заявниця та її представник [PERSON] у судове засідання не зявились, надали заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких заявлені вимоги підтримали та просили оголосити [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], померлим 13 травня 2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] 24 березня 1994 року народився в м.Маріуполі Донецької області син - [PERSON], актовий запис про народження №169, складений Приморським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО №267419. (а.с. 17). [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 15). В матеріалах справи мається акт №316, складений 04 грудня 2017 року головою КСН «Машинобудівельник», відповідно до якого вбачається, що [PERSON], [INFO], не проживає більше трьох років за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Також заявницею надані фотокартки з кладовища із зображення могили її сина [PERSON], з яких вбачається, що останній помер 13 травня 2015 року (а.с. 19-25). Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, коли немає доказів про факт його смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про оголошення фізичної особи померлою у відповідності до ст. 308 ЦПК України. При цьому заявник повинен мати особисту цивільну-правову зацікавленість у зміні правового статусу особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини - матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою такого матеріально-правового зв'язку, а саме з метою отримання свідоцтва про смерть сина. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦПК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Враховуючи вищевикладене та вимоги ст. 46 ЦК України, яка вказує на те, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, суд вважає можливим оголосити померлим [PERSON], який народився 24 березня 1994 року в м.Маріуполі Донецької області, проживав за адресою: [INFO], померлим з дня набрання рішенням суду законної сили. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved