overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 15 липня 2015 року в с.Яришівка Томашпільського району Вінницької області померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельна ділянка площею 0,2500 га розташовані в с.Яришівка по вул.Колгоспній ,73 Томашпільського району Вінницької області .Позивач є спадкоємцем за заповітом . Однак позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, так як є юридично необізнаним, не знав, що спадщину потрібно прийняти на протязі шести місяців, просить суд позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи по суті у його відсутності , позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити. Від Липівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи по суті у відсутності представника останньої, відповідач позов визнає, не заперечує в його задоволенні. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 15 липня 2015 року в с.Яришівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] . Після смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельна ділянка площею 0,2500 га розташовані в с.Яришівка по вул.Колгоспній ,73 Томашпільського району Вінницької області. Єдиним спадкоємцем за заповітом [PERSON] є її син [PERSON] Нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом позивачу відмовлено в зв»язку з пропуском шестимісячного строку подання нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини. Звертаючись із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, [PERSON], як на поважну причину пропущення цього строку послався на свою юридичну необізнаність . Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, слід погодитися з доводами позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини з вищенаведених у рішенні підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про продовження строку необхідного для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 28 вересня 2014 року року в с.Вила Томашпільського району Вінницької області померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,03 га розташована на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та майновий пай..Позивач є спадкоємцем за заповітом . Однак позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, так як є юридично необізнаним, не знав, що спадщину потрібно прийняти на протязі шести місяців, просить суд позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи по суті у його відсутності , позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити. Від Вилянської сільської ради надійшла заява про розгляд справи по суті у відсутності представника останньої, відповідач позов визнає, не заперечує в його задоволенні. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28 вересня 2014 року в с.Вила Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] Володимирівна.Після смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,03 га розташовану на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та майновий пай. Єдиним спадкоємцем за заповітом [PERSON] є її син [PERSON] Нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом позивачу відмовлено в зв»язку з пропуском шестимісячного строку подання нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини. Звертаючись із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, [PERSON] , як на поважну причину пропущення цього строку послався на свою юридичну необізнаність . Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, слід погодитися з доводами позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини з вищенаведених у рішенні підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 жовтня 1986 року він уклав шлюб із відповідачем, зареєстрований Липівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 27. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, більше шести років спільно не проживають, тому їх сім'я фактично розпалась та примирення між ними неможливе. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу за його позовом розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 03 жовтня1986 року був укладений шлюб, зареєстрованийЛипівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 27 (а.с. 7). Сторони не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають, шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 серпня 2003 року з відповідачкою зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], 2004 року народження. З 2003 року по червень 2015 року сторони проживали разом. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки не мають спільних поглядів щодо порядку ведення спільного господарства, виховання дитини, у сторін не має спільних інтересів, стосунки фактично зруйновані, втрачено почуття любові. Вищезазначене призвело до того, що сторони не можуть проживати разом, оскільки виникають постійні суперечки. Це негативно впливає на розвиток дитини, на її психічний та емоційний стан. Наслідком непорозумінь є постійне напруження у відносинах між всіма членами сім'ї. Позивач [PERSON] зазначає, що за вищезазначеного прийняв рішення про припинення шлюбних відносин із відповідачкою, відновити ці відносини неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, а також інтересам дитини. Спору між сторонами з приводу поділу спільного сумісного майна, місця проживання дитини, немає. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] у цій справі поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн, що підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 серпня 2003 року з відповідачкою зареєстрували шлюб. У сторін є діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 2015 року відносини між сторонами почали погіршуватись, що призвело до припинення шлюбних відносин. [PERSON] зазначає, що з відповідачкою мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, а тому збереження сім'ї є неможливим, збереження шлюбу суперечить його інтересам. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] у цій справі поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. У судовому засіданні [PERSON] просив не вирішувати судом питання про розподіл понесених ним судових витрат. Беручи до уваги принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, суд уважає залишити за позивачем понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 1 лютого 2005 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя сторін не склалось, тому що у сторін різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного. Наміру поновлювати сімейних відносин позивач не має. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, направив на адресу суду заяву згідно якої позов підтримує, просить його задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Так як відповідачка, яка належним чином повідомлена і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності в судове засідання не з'явилася, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з відсутністю сторін судове засідання проводиться без повної фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів фіксації, відповідно до положень ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сторони сімейних відносин не підтримують. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою і просив визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 1990року народження, [PERSON], 1988року народження, зареєстрованих за адресою: [INFO], безвісно відсутніми. На обґрунтування заяви повідомив, що його колишня дружина [PERSON]. та їхні спільні діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] покинули постійне місце проживання і більше року про їх місце знаходження нічого не відомо. Представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що колишня дружина заявника [PERSON]. та їхні спільні діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] покинули постійне місце проживання і більше року про їх місце знаходження нічого не відомо. Дані факти підтверджуються наступними доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності. Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ №045169, виданого 20.11.2008року Ладижинським відділом РАЦС, Вінницької області видно, що шлюб між заявником і [PERSON] розірвано. Дружині присвоєно прізвище «Збронська». Із листа виконавчого комітету Ладижинської міської ради №2-20-312 від 29.01.2016року видно, що орган місцевого самоврядування м. Ладижина не володіє інформацією щодо місця знаходження осіб, яких заявник визнає безвісно відсутніми. Із довідки УПФУ у м. Ладижин видно, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перебувають на обліку в УПФУ у м. Ладижині. Із довідки відділу ДРАЦС по м. Ладижину Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області видно, що актові записи про смерть відсутні. Із показів свідків [PERSON] та [PERSON] видно, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вони ніколи не бачили в буд. №8 по вул. Колгоспна у м. Ладижин Вінницької області. Згідно ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Оскільки за останнім відомим постійним місцем проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за адресою: Вінницька обл., м. Ладижин, вул. Колгоспна, буд.8, з 1997 року відомості про них та їх місце перебування немає, то їх необхідно визнати безвісно відсутніми. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що з 20 листопада 2001 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 137. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Вказав, що нормальні сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, повністю втрачено почуття поваги та любові. На даний час шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо з 2003 року. Просив вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Про поважність причин неявки суд не повідомила. Клопотань, заяв про відкладення розгляду справи не надала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 137 (а.с. 5). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого подружжя весь час сварилося, втрата у сімейних відносинах почуттів взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Шлюб існував формально, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо з 2003 року, спільного господарства не ведуть, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що 10 липня 2012 року померла його бабуся - [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: квартира [ADDRESS]. За життя, 12 жовтня 2010 року, [PERSON] залишила заповіт, яким належне їй майно, заповіла йому, [PERSON], [INFO]. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] [PERSON] спадщину не прийняв, від прийняття спадщини відмовився. Посилаючись на те, що у встановлений законом строк він до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, однак прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, просив встановити факт спільного проживання його, [PERSON], та [PERSON] на час смерті останньої, визнати за ним, [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак до суду подав заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані по справі докази, дійшов наступних висновків. Установлено, що 10 липня 2012 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: квартира [ADDRESS]. За життя, 12 жовтня 2010 року, [PERSON] залишила заповіт, яким належне їй майно, заповіла [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] У встановлений законом строк [PERSON] спадщину не прийняв, від прийняття спадщини відмовився. [PERSON] у встановлений законом строкдо нотаріальної контори не звертався, разом із тим на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується актом обстеження житлових умов. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ураховуючи, що [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, однак на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, від прийняття спадщини не відмовлявся, спадкодавець на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким усе належне їй на час смерті майно заповіла [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити заявлені [PERSON] позовні вимоги.

Outcome: approved