Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою у якій вказав, що Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя. Відповідачі є споживачами цих послуг, оскільки квартира за адресою: [ADDRESS], де вони зареєстровані та мешкають, підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з 01.10.2014 року по 31.08.2018 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на суму 7737 грн. 13 коп., яку відповідачі добровільно сплачувати не бажають. Просить стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.00 коп. Ухвалою від 06.11.2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надализаяви про розгляд справи у їх відсутність та про повне визнання позовних вимог. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Квартира за адресою: [ADDRESS], підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. У вказаній квартирі зареєстровані та мешкають відповідачі[PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно виписки з особового рахунку [NUMBER], заведеного на вказану квартиру, за період 01.10.2014 року по 31.08.2018 року, нарахована плата за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 7737 грн. 13 коп., яку відповідачі не оплачували належним чином, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст.67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.64 ЖК України, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно п.30 Правил споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Оцінивши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв'язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачі як споживачі комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов'язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.10.2014 року по 31.08.2018 року в сумі 13794 грн.46 коп. При цьому суд виходить з того, що квартира відповідачів була підключена до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період їм надавалися і ними споживались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі оплату за спожиту теплову енергію в належному розмірі не здійснювали. Оскільки відповідачі зобов'язання своєчасно оплачувати надані послуги не виконував, вони мають заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг (послуги з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води) за період з 01.10.2014 року по 31.08.2018 року у розмірі 7737 грн. 13 коп., яку необхідно стягнути з відповідачів в солідарному порядку Крім того, суд враховує, що відповідачі позовні вимоги визнали повністю, не заперечували факту надання їм відповідних послуг, свого обов'язку щодо їх оплати та факту наявності заборгованості. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Крім того, позивач в позовній заяві вимагає компенсації за понесені судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1762 грн. Відповідно до ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, з урахуванням того, що відповідачі визнали позов повністю до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 50 відсотків - стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved